ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Справа № 915/990/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль C.М.,

за участі секретаря судового засідання Сьяновій О.С.,

від позивача: не присутній;

від відповідача: не присутній;

від третьої особи на стороні відповідача: не присутній;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКРА.", 54028, м. Миколаїв, вул. В.Чорновола (Гмирьова), 8-ж;

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000", 54028, м. Миколаїв, вул. В.Чорновола (Гмирьова), 8-ж;

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про визнання договору оренди обладнання від 01.07.2011 укладеним,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКРА." пред'явило позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання договору оренди обладнання від 01.07.2011 року укладеним на підставі ст. 220 Цивільного кодексу України.

Позивач, крім того, просить суд про стягнення з відповідача судових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що між позивачем і відповідач укладеній договір оренді обладнання, перелік якого викладений у додатку до договору та відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору оренді.

Ухвалою суду від 25.10.2018 відкрито провадження в даній справі і визначено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.11.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1.

Третя особа - ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву за вх. № 17057 від 18.12.2018 року просить у задоволенні позову відмовити мотивуючи тим, що позовні вимоги є безпідставними, а обставини не відповідають дійсності, оскільки з 01.07.2006 року ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000" і був підписантом. Договір оренди обладнання від 01.07.2011 року не укладався і особисто не підписувався. Обладнання відповідно до переліку належить на праві власності відповідачу ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000", де він є учасником, та володіє 50% статутного капіталу. Крім того, між ним та іншим учасником Товариства ОСОБА_2, який також володіє 50% статутного капіталу триває корпоративний спір і на його думку останній намагається у незаконний спосіб заволодіти усім майном Товариства.

На адресу суду 26.11.2018 від сторін позивача та відповідача надійшла мирова угода по справі № 915/990/18.

За змістом Мирової угоди сторони досягли згоди про те, що оскільки права Позивача порушено, а саме відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору оренди, позивачем та відповідачем укладено договір оренди обладнання у новій редакції (п. 2 Мирової угоди).

Ухвалою суду від 23.01.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 20.02.2019, у цей день розгляд даної справи по суті відкладено на 12.03.2019.

На адресу суду 11.03.2019 від представника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки останні приймає участь у розгляді справи в іншому судовому процесі.

Через відділ документального забезпечення 11.03.2019 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із участю у розгляді справи 915/698/18 в Південно-Західному апеляційному суді.

Ухвалою суду 12.03.2019 розгляд справи відкладено розгляд справи на 20.03.2019.

Ухвалою суду від 20.03.2019 відмовлено у затвердженні Мирової угоди від 26.11.2018.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та його представник належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, не явились.

Ураховуючи, що товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000", повідомлене належним чином не скористалося своїми правами подання відзиву на позовну заяву та участі свого представника в розгляді справи, суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими, речовими і електронними доказами;

- висновками експертів;

- показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України докази мають бути належними та допустимими.

Спірні відносини, що є предметом даного судового розгляду, виникли на підставі статті 220 Цивільного Кодексу України, якою встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною другою вказаної норми встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Як зазначено позивачем, 01.07.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" та товариством з обмеженою відповідальністю "ВІКРА." укладено договір оренди б/н (далі - договір), за умовами якого Відповідач передав, а Позивач прийняв обладнання за переліком, визначеного в акті прийому-передачі обладнання від 01.07.2011 року.

Додатковою угодою № 0/2017 від 01.01.2017 року до договору оренди б/н від 01.07.2011 року Сторони визначили умову про обов'язкове нотаріальне посвідчення договору наймодавцем.

Позивач просить визнати договір дійсним з тих підстав, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, та виконали його умови , однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. На доказ цього надав листи від 01.05.2017 та від 22.01.2018, з якими звертався до ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000" .

Натомість, суд зауважує, що в підтвердження наведеного позивач надав лише копії договору оренди та додаткових угод; оригінали зазначених документів взагалі відсутні, про що було зазначено позивачем у позові, та також неодноразово зазначалось представником позивача.

Згідно ч.4 ст.74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Доказів того, що повноважна особа ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000" прийняла зазначені листі, сторонами суду не подано, оскільки по-перше, позивачем подано копії зазначених листів (судом не можливо встановити дійсність зазначених листів), а по-друге - із зазначеного у нижньому правому кутку листів напису: ""КОНКОРДПЛАСТ 2000", Прийняла: підпис ", не можливо ідентифікувати особу, яка прийняла зазначені листи (посада, призвіще, ім'я та по батькові).

До того ж зазначені листи залишені без відповіді та задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом , нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст.. 220 ЦК України)

Відповідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Частиною четвертою вказаної статті визначено, що на вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Чинне законодавство не вимагає обов'язкового нотаріального посвідчення до договорів про оренду обладнання.

Сторони на власний розсуд визначили умовою договору його обов'язкове нотаріальне посвідчення.

За таких обставин відсутність нотаріального посвідчення укладеного сторонами договору про оренду обладнання не тягне його нікчемності, оскільки недійсність такого договору не встановлена законом.

У ст. 220 ЦК України визначаються правові наслідки недійсності лише тих договорів, обов'язковість нотаріального посвідчення яких прямо передбачена законом.

Таким чином правові наслідки недотримання сторонами домовленості про нотаріальне посвідчення договору, для якого за законом воно не є обов'язковим, не визначаються за правилами ст. 220 ЦК України, а отже такий договір не може бути визнаний судом дійсним з підстав ч.2 ст. 220 ЦК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.2009 "Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" наголошено, що у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст. 218 та 220 ЦК України.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв'язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У позові товариству з обмеженою відповідальністю "ВІКРА." до товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" про визнання договору оренди обладнання від 01.07.2011 укладеним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 29.03.2019.

Суддя С.М. Коваль.