Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" квітня 2019 р. Справа № 906/305/19.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 від 27.03.19 про забезпечення позову у справі №906/305/19

за позовом: ОСОБА_1 (м.Тернопіль)

до: 1. ОСОБА_2 (м.Тернопіль)

2. ОСОБА_3 (м.Стебник Львівської області)

про переведення прав та обов"язків покупця частки у статутному капіталі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про переведення на ОСОБА_1 прав та обов'язків покупця частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра", яка складає 50%, що становить 1000000,00грн за договором купівлі-продажу від 01.02.19, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтяруком І.В. за реєстровим номером №356.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що укладений між відповідачами договір купівлі-продажу від 01.02.19 порушує переважне право позивача на придбання частки ОСОБА_2 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра", яке підлягає відновленню шляхом переведення прав та обов'язків покупця по вищезазначеному договору на ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.04.19 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову (вх.№02-44/464/19), згідно якої позивач просить накласти арешт на частку в розмірі 50% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра" ( ідентифікаційний код 32187880), належну ОСОБА_3.

Заява обґрунтована тим, що на думку заявника не застосування заходів забезпечення позову у запропонований спосіб може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки перехід права власності на спірну частку у статутному капіталі товариства до третіх осіб може зробити неможливим поновлення порушених прав позивача. Вважає, що запропонований вид забезпечення позову є співмірним до позовних вимог та не позбавляє ОСОБА_3 права власності на спірну частку, однак обмежує розпорядження нею, при цьому не спричиняючи відповідачу жодної матеріальної шкоди.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб

Відповідно до ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що на його думку, задоволення даної заяви позбавить можливості відповідача 2 - ОСОБА_3 вчиняти неправомірні дії щодо подальшого відчуження корпоративних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є п о д а н н я д о к а з і в наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Слід зазначити, що позивачем документально не підтверджено наявності фактичних обставин, які свідчать, що ОСОБА_3 має намір відчужувати частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Надра" на користь третіх осіб. Також, заявником не надано доказів прийняття відповідачем 2 реальних рішень про продаж або відступлення своєї частки (її частини), зокрема, рішення загальних зборів учасників про передачу (перехід) частки .

Вказані позивачем обставини, суд не вважає належними доводами щодо вжиття заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тому, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, зважаючи на те, що відповідно до статті 136 ГПК України, забезпечення позову допускається тоді, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 н а д а н і й с т а д і ї с у д о в о г о п р о ц е с у.

При цьому суд звертає увагу, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - до матеріалів заяви

2 - заявнику (рек. з повід)