ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуСправа № 912/316/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/316/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА", 04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 16-А

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", 26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45

про вилучення та передачу майна

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, адвокат, ордер №216599 від 01.03.19;

від позивача - ОСОБА_3, адвокат, ордер №216597від 01.03.19;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні 20.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" про вилучення у останнього та передачу ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" в натурі соняшника некласного врожаю 2018 року у кількості 14,780 тонн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем зобов'язань щодо повернення на вимогу позивача зерна, переданого ПрАТ "Новомиргородський елеватор" на зберігання згідно договору складського зберігання № 63 від 04.10.2018.

Ухвалою від 08.02.2019 відкрито провадження у справі № 912/316/19; постановлено справу № 912/316/19 розглядати за правилами загального позовного провадження підготовче засідання призначено на 05.03.2019.

Одночасно з поданням позову, Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на соняшник некласний, врожаю 2018 року у кількості 14,780 тонн, який знаходиться у володінні Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор";

- заборони будь-яким особам (у тому числі, але не виключно, Приватному акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор"), за виключенням позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА", вчиняти будь-які дії (зокрема, але не виключно, відчуження, відпуск або відвантаження, приймання), окрім технологічних процесів, необхідних для збереження якості зерна щодо соняшнику некласного врожаю 2018 року у кількості 14,780 тонн.

Ухвалою від 08.02.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на соняшник некласний врожаю 2018 року у кількості 14,780 тонн, який знаходиться у володінні Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор".

05.03.2019 суд розпочав підготовче провадження.

Представник відповідача в підготовче засідання 05.03.2019 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення (а.с 110); своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

28.02.2019 та 04.03.2019 на адресу суду від ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" надійшли клопотання про прискорення розгляду справи, відповідно до змісту яких позивач просив з метою недопущення псування зерна, повернення якого є предметом спору у даній справі, розглянути справу у найкоротші терміни.

Крім того, до клопотання про прискорення розгляду справи, поданого 04.03.2019, позивачем додано докази.

В підготовчому засіданні 05.03.2019 представниками позивача повідомлено, що поданні клопотання про прискорення розгляду справи не є клопотаннями з процесуальних питань, які потребують окремого їх розгляду судом та постановлення процесуального документа по розгляду таких клопотань.

За поясненням представників, в даних клопотаннях наводиться загальна інформація щодо фактичних обставин в діяльності відповідача та порядку зберігання зерна.

Виходячи з викладеного та змісту клопотань суд не постановляє окремого процесуального документа, оскільки фактично такі клопотання не потребують їх окремого розгляду судом. Про вказане зазначено в мотивувальній частині ухвали, постановленої в підготовчому засіданні 05.03.2019.

Разом з цим, представник позивача в підготовчому засіданні 05.03.2019 просив суд прийняти докази, які подано згідно клопотання від 04.03.2019.

Окрім того, в підготовчому засіданні представником позивача надано нові докази - витяг з Реєстру складських документів на зерно від 06.02.2019 з поясненням щодо поданих доказів.

Ухвалою від 05.03.2019 судом постановлено не приймати до розгляду докази, подані позивачем згідно клопотання від 04.03.2019, у зв'язку з їх поданням з пропуском строку та порушенням порядку подання, та визнано поважними причини неподання позивачем в установлений строк доказів згідно пояснень позивача від 05.03.2019 і прийнято такі докази до розгляду.

Ухвалою від 05.03.2019 закрито підготовче провадження у справі № 912/316/19 та справу призначено до судового розгляду по суті на 20.03.2019.

18.03.2019 від позивача надійшло клопотання про поновлення строку подання доказів у справі № 912/316/19 та подано докази, які підтверджують належне виконання позивачем зобов'язань за договором складського зберігання зерна.

Ухвалою від 20.03.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" від 13.03.2019 про поновлення строку на подання доказів задоволено, продовжено позивачу строк для подання доказів та прийнято докази, подані згідно клопотання від 13.03.2019 до розгляду під час вирішення спору у справі № 912/316/19.

20.03.2019 господарським судом відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

Представник відповідача участі в судовому засіданні 20.03.2019 не брав, про наявність поважних причин неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час місце судового засідання, оскільки ухвала суду від 05.03.2019 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду надіслана за місцезнаходженням відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та отримана останнім 09.03.2019, що підтверджується загальнодоступними і відкритими даними з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" (а.с. 198-200).

За правилами пунктів 2, 3 частини 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

ОСОБА_4 з частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З підстав викладеного господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 20.03.2019 за відсутності представника відповідача та за наявними в матеріалах справи документами.

Представниками позивача позовні вимоги підтримано повністю.

В судовому засіданні 20.03.2019 судом досліджено докази у справі та оглянуто оригінали документів, копії яких долучено до справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та оцінивши в засіданні суду докази у справі, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2018 між Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" (Зерновий склад) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" (Поклажодавець) укладено договір складського зберігання зерна № 63 (далі - Договір) (а.с. 61-65).

Відповідно до п. 1.1. Договору Поклажодавець зобов'язується передати Зерновому складу плоди зернових, зернобобових та олійних культур (далі - Зерно) за заліковою вагою в кількості, яка визначається по фактичній кількості зерна, що надійшло від Поклажодавця і засвідчується відповідними складськими документами, а Зерновий склад зобов'язується прийняти таке Зерно для зберігання, при необхідності довести його до необхідних кондицій умов зберігання, на визначених цим Договором умовах і в установлений строк повернути його Поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим Договором та законодавством.

ОСОБА_4 п. 3.1. Договору, Зерновий склад зобов'язаний, зокрема: прийняти від поклажодавця зерно фактичної якості, але не вище обмежувальних кондицій, забезпечити його належне зберігання у повному обсязі та здійснити відпуск Поклажодавцеві; прийняти зерно на зберігання за фізичною вагою та провести перевірку його якості; повідомити Поклажодавця про умови зберігання зерна; видати складські документи на зерно не пізніше наступного робочого дня після прийняття його на зберігання; надати додаткові послуги по сушінню та очистці зерна у разі невідповідності поставленого на зберігання зерна вимогам базисних кондицій для зберігання; зберігати зерно протягом строку, визначеного в договорі; забезпечити доступ Поклажодавця до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання.

Відповідно до п. 3.3. Договору Поклажодавець зобов'язаний, зокрема, забезпечити доставку зерна за власний рахунок; своєчасно розрахуватися за надані послуги з приймання, зберігання відвантаження, а також додаткові послуги; своєчасно, не пізніше ніж за 7 робочих днів повідомити Зерновий склад про необхідність відпуску чи відвантаження зерна, яке знаходиться на зберіганні та вид транспорту, на який буде відвантажуватись зерно.

ОСОБА_4 п. 4.1. Договору, Поклажожавець сплачує Зерновому складу вартість наданих послуг за діючими у Зерновому складі тарифами, встановлених згідно з Додатком 2 до цього Договору.

Оплата здійснюється щомісячно не пізніше трьох робочих днів з дня пред'явлення Зерновим складом рахунку за надані послуги (п. 4.3. Договору).

Відвантаження зерна Поклажодавцеві здійснюється після відшкодування витрат зернового складу у повному обсязі (п. 4.5. Договору).

ОСОБА_4 пункту 7.1. Договору строк зберігання зерна становить до 30.04.2019.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.04.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі (п. 8.1. Договору).

У додатку № 2 сторони погодили тарифи на послуги зернового складу (а.с. 67).

Договір № 63 від 04.10.2018 та Додатки до нього підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Як вказує позивач, на підставі Договору складського зберігання № 63 від 04.10.2018 Поклажодавець передав Зерновому складу на зберігання зерно, що підтверджується складськими квитанціями:

- № 250 (серія АЧ № 179411) від 10.10.2018, згідно якої ПрАТ "Новомиргородський елеватор" прийняв на зберігання від ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" соняшник некласний 2018 року урожаю вагою 218 700 кг;

- № 269 (серія АЧ № 179512) від 11.10.2018, згідно якої ПрАТ "Новомиргородський елеватор" прийняв на зберігання від ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" соняшник некласний 2018 року урожаю вагою 49 940 кг;

- № 272 (серія АЧ № 179515) від 11.10.2018, згідно якої ПрАТ "Новомиргородський елеватор" прийняв на зберігання від ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" соняшник некласний 2018 року урожаю вагою 145 980 кг (а.с. 69-70).

ОСОБА_4 довідки ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" № 91/3/1 від 04.02.2019, станом на 04.02.2019 балансова вартість зерна соняшника некласного у кількості 14,780 тонн становить 127 051,84 грн (а.с. 37).

Факт знаходження зерна позивача на зберіганні у відповідача та надання останнім послуг по його зберіганню за Договором також підтверджуються рахунками на оплату наданих послуг та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме:

- рахунок на оплату № НМЕ00000131 від 31.10.2018 та акт № НМЕ00000131 про здачу-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2018 на суму 18 802,87 грн;

- рахунок на оплату № НМЕ00000191 від 30.11.2018 та акт № НМЕ00000191 про здачу-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2018 на суму 26 121,06 грн;

- рахунок на оплату № НМЕ00000261 від 31.12.2018 та акт №НМЕ00000261 про здачу-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2018 на суму 101 476,14 грн (а.с. 75-80).

Виконання позивачем обов'язку з оплати послуг зберігання підтверджується платіжними дорученнями № 00199822 від 06.11.2018 на суму 18 802,87 грн, № 00203461 від 04.12.2018 на суму 26 121,06 грн та № 00207128 від 03.01.2019 на суму 101 476,14 грн, які місять посилання на відповідні рахунки, які виставлялись за договором № 63 від 04.10.2018 (а.с. 189-191).

30.11.2018 Поклажодавець та Зерновий склад здійснили документальну звірку залишків зерна, які належать Поклажодавцю та знаходяться на відповідальному зберіганні у Зберігача - Зернового складу у відповідності з Договором № 63 від 04.10.2018. Відповідно до ОСОБА_4 звірки ТМЦ від 30.11.2018 баланс на кінець дня 30.11.2018 соняшнику некласного становить 414,620 тонн (а.с. 73). Акт підписано обома сторонами та скріплений печатками підприємств.

ОСОБА_4 заявки позивача № 19/12-1 від 19.12.2018 відповідачем на адресу позивача було відвантажено соняшник некласний 2018 року урожаю вагою 243,66 тонн та 156,18 тонн, а усього 399,84 тонн, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2018 (а.с. 80, 81).

ОСОБА_4 звірки ТМЦ від 31.12.2018, підписаного обома сторонами, баланс на кінець дня 31.12.2018 соняшнику некласного становить14,780 тонн (а.с. 74).

На вказаний залишок насіння соняшника відповідачем оформлено складську квитанцію на зерно № 783 (серія АЦ513043).

Позивач зазначає, що зазначена складська квитанція у позивача відсутня, проте відомості про неї внесені до Основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, що підтверджується наданою позивачем роздруківкою з сайту Мінагрополітики (а.с. 71-72).

Позивачем 29.01.2019 надано відповідачеві лист № 10/01-1 від 10.01.2019 про поставку в план відвантаження в січні, лютому 2019 соняшника некласного урожаю 2018 у кількості 14,780 тонн (а.с. 83).

Проте, як зазначає позивач, на теперішній час зазначені відвантаження залишків зерна у кількості, визначеній актом звірки від 31.12.2018, відповідачем не здійснено.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено умови укладено Договору складського зберігання зерна № 63 від 04.10.2018 в частині повернення майна на вимогу позивача, що і стало підставою для звернення останнім до суду за захистом свого порушеного права.

Як слідує з викладеного, спір у даній справі виник з приводу повернення відповідачем (як Зерновим складом) прийнятого зерна на користь його володільця, а відтак спірні правовідносини підпадають під правове регулювання Глави 66 Цивільного кодексу України та Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

У відповідності до ч. 1 ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

За змістом ч. 1 ст. 961 Цивільного кодексу України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.

Законом України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено, що зберігання зерна - це комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.

Статтею 37 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" передбачено, що зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію. Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня. На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов'язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна. Нові складські документи на зерно видаються в обмін на раніше виписані.

ОСОБА_4 пункту 24 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено, що складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов'язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

ОСОБА_4 зі ст. 43 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію. Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - «погашено». Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис. Погашені складські документи зберігаються зерновим складом протягом трьох років.

Отже, положеннями Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено чіткий перелік документів, якими підтверджується факт прийняття зерна зерновим складом. До них належать: подвійне складське свідоцтво, просте складське свідоцтво та складська квитанція. При цьому, з положень ст. 46 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" слідує, що після повернення зерна володільцям складських документів на зерно обов'язок погашення прийнятих складських документів на зерно (шляхом відмітки на складському документі - «погашено») покладається саме на зерновий склад.

В матеріалах справи наявні копії складських квитанцій на зерно № 250 (серія АЧ № 179411) від 10.10.2018, № 269 (серія АЧ № 179512) від 11.10.2018, № 272 (серія АЧ № 179515) від 11.10.2018, якими підтверджено прийняття ПрАТ "Новомиргородський елеватор" на зберігання від ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" соняшника некласного 2018 року в загальній кількості 414 620 кг (а.с. 69-70).

Факт передачі на зберігання відповідачу соняшника некласного в загальній кількості 414 620 кг підтверджується також долученими до матеріалів справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунками на оплату наданих послуг та їх оплатою, ОСОБА_4 звірки ТМЦ від 30.11.2018.

Як вже встановлено вище, згідно заявки позивача № 19/12-1 від 19.12.2018, відповідачем на адресу позивача було відвантажено соняшник вагою 399,84 тонн, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2018 (а.с. 80, 81). ОСОБА_4 звірки ТМЦ від 31.12.2018, підписаного обома сторонами, станом на 31.12.2018 залишок соняшнику некласного 2018 року урожаю становить 14,780 тонн (а.с.74). На залишок зерна відповідачем видано складську квитанцію на зерно № 783 (серія АЦ513043).

Досліджуючи доказ, на який позивач посилається як на підтвердження знаходження на зберіганні відповідача соняшнику некласного 2018 року урожаю у кількості 14,780 тонн, зокрема, складську квитанцію № 783, суд зазначає, що за приписами ст. 45 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зернові склади ведуть реєстр складських документів на зерно. Вимоги до реєстру складських документів на зерно та порядок його ведення визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 1.2. Порядку ведення реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 №1569 (надалі - Порядок), основний реєстр складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання (далі - Реєстр), - електронна база даних, що формується на основі реєстрів, які ведуться на зернових складах, що містить відомості про зерно (заставне зерно), прийняте зерновими складами на зберігання у визначеному обсязі й до визначеного строку, та про видані ними складські документи на зерно та про держателів таких документів; адміністратор Реєстру - державне підприємство "Держреєстри України", що здійснює створення Реєстру, забезпечує його функціонування, технічне, технологічне та програмне забезпечення ведення Реєстру, відповідає за збереження відомостей та захист від несанкціонованого доступу до Реєстру та від руйнування, має повний прямий доступ до структури єдиної комп'ютерної бази Реєстру, здійснює замовлення, облік, постачання і контроль за використанням реєстраторами бланків складських документів на зерно, бланків витягів з Реєстру, технічне навчання реєстраторів, здійснює інформаційно-довідкове обслуговування Реєстру та виконує інші функції, передбачені цим Порядком; реєстр зернового складу - база даних, що містить відомості про зерно (заставне зерно), що прийняте зерновим складом на зберігання у визначеному обсязі й до визначеного строку, про видані ним складські документи на зерно та про володарів таких документів. Реєстр зернового складу ведеться у двох формах: електронна база даних, яка є складовою частиною Реєстру, та на паперових носіях (Книга реєстрації).

Відповідно до п. 2.2. Порядку, при заповненні обов'язкових реквізитів складського документа на зерно (заставне зерно) (далі - складський документ) у реєстр зернового складу (в електронному вигляді) вносяться відомості з присвоєнням їм порядкового номера про складський документ та зерно, на яке такий документ було виписано.

Підпунктом 2.5.4 розділу 2 Положення визначено, що зерновий склад щоденно надсилає державному підприємству "Держреєстри України" дані в електронному вигляді в порядку, визначеному Міністерством аграрної політики України, відомості про видані та погашені зерновим складом протягом попереднього робочого дня складські документи на зерно.

Наявним в матеріалах справи витягом №14146 з Реєстру складських документів на зерно від 06.02.2019, наданим Державним підприємством "Держреєстри України", підтверджується, що згідно даних основного реєстру ПрАТ "Новомиргородський елеватор" станом на 06.02.2019 зберігає за адресою: 26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45, згідно Договору складського зберігання від 04.10.2018 № 63 зерно соняшника (некласне), заліковою вагою 14 780 кг. На зерно видано документ - складська квитанція №783, дата видачі 29.12.2018 (а.с. 174).

Відомості про погашення зазначеної складської квитанції у Реєстрі складських документів на зерно відсутні.

Оскільки Реєстр складських документів на зерно є електронною базою даних, що формується на основі інформації реєстрів, які ведуться на зернових складах, і у згаданому реєстрі міститься інформація про наявність непогашеної складської квитанції, виданої відповідачем позивачу на підтвердження прийняття зерна соняшника (некласного) заліковою вагою 14,780 тонн, суд вважає доведеними твердження позивача про те, що станом на момент розгляду справи передане зерно вагою 14,780 тонн повернуто позивачу не було.

ОСОБА_4 з ч. ч. 1, 2 ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Одночасно положення ст. 953 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

За приписами ст. 35 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов'язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився.

Отже, згідно наведених законодавчих норм у відповідача наявний обов'язок повернути зерно зі зберігання за вимогою позивача, навіть якщо строк зберігання такого зерна не закінчився.

Як свідчать матеріали справи, позивач згідно заявки від 19.12.2018 № 19/12-1 виставив відповідачеві вимогу відвантажити зі зберігання соняшник некласний 2018 року у кількості 414,620 тонн, що було виконано відповідачем частково та відвантажено 399, 84 тон. Залишок не відвантаженого насіння соняшника згідно вказаної вимоги склав 14,780 тонн.

Наступні вимоги позивача про повернення залишку зерна зі зберігання не вдалося можливим вручити відповідачеві, що підтверджується заявами свідків, долученими до матеріалів справи (а.с. 89-96).

Крім того, як зазначає позивач, для перевірки якості зерна при здійсненні його відвантаження 05.02.2019, позивачем було залучено спеціалізовану компанію Асіteг Іnspection LLC. Вручити заявку на виконання відвантаження вказаного обсягу зерна, що належить на праві власності ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" і знаходиться на зберіганні в ПрАТ "Новомиргородський елеватор" виявилось неможливим.

Зазначені обставини підтверджуються інспекційним звітом Асіteг Іnspection LLC від 05.02.2019, згідно якого повідомлено, що проведення інспекції на території елеватора було недозволено; документи відмовились надавати; елеватор ПрАТ "Новомиргородський елеватор" не прийняв заявку на відвантаження та повернення зерна зі зберігання; відбір зразків зерна є також неможливим у зв'язку з неможливістю потрапити до місць його зберігання (а.с. 97).

В силу положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі.

За таких обставин, невиконання відповідачем покладених на нього зобов'язань за Договором складського зберігання зерна дає позивачу право на захист порушених прав позивача шляхом спонукання відповідача до виконання обов'язку відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором складського зберігання зерна та приписів ст. 953 Цивільного кодексу України, ст. 35 Закону України "Про зерно та ринок зерна" на момент розгляду справи не повернув належного позивачу зерна соняшника некласного врожаю 2018 року у кількості 14,780 тонн. Дана обставина відповідачем не заперечена, будь-яких доказів в спростування вищевикладеного відповідач до суду не надав.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку щодо підтвердження наявності обов'язку відповідача повернути позивачеві в натурі соняшник некласний врожаю 2018 року у кількості 14,780 тонн.

З підстав викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Стосовно вжитих згідно ухвали суду від 08.02.2019 заходів забезпечення позову, господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову, покладається на відповідача повністю.

Суд також зауважує, що відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача в судовому засіданні 20.03.2019 подано заяву про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 201 600,00 грн та повідомлено, що докази на підтвердження понесених витрат будуть надані протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи викладене, питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено після подання зазначених вище доказів.

Керуючись ст. ст. 5, 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Вилучити у Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45, ідентифікаційний код 00954685) та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 16-А, ідентифікаційний код 20027449) в натурі соняшник некласний врожаю 2018 року у кількості 14,780 тонн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45, ідентифікаційний код 00954685) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 16-А, ідентифікаційний код 20027449) 1 921,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 960,50 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 УКРАЇНА" за адресою: 04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 16-А та Приватному акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор" за адресою: 26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45.

Повне рішення складено 25.03.2019.

Суддя В.В.Тимошевська