РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019Справа № 910/2988/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Блажівської О.Є, при секретарі судового засідання Хмельовському В.О., розглянувши у загальному позовному провадженні справу №910/2988/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного

комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017

за участю учасників справи:

від позивача: Шульга Ю.І.

від відповідача: Кравченко О.К.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР", 15 березня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017 в частині п.1., п.4 та п.7 що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Антимонопольним комітетом України на підставі матеріалів справи №20-02/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРСЕРВІС" та попередніх висновків Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.06.2017 року №11-ПВ прийнято рішення №7-р/тк-тв від 28.12.2017 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, у зв'язку з чим Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету Україна визнала, що позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР", було вчинено порушення, передбачене п.1 ст.50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлі робіт.

Висновки Антимонопольного комітету України про антиконкуренті узгоджені дії між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРСЕРВІС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР", які стосуються спотворення результатів Торгів 1-3 на закупівлю робіт, на думку позивача, є припущеннями, які Антимонопольний комітет України виклав у стверджувальній формі, Рішення від 28.12.2012 року №7-р/тк-тв про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи та на не доведених доказах, що в силу приписів ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", є підставою для визнання недійсним оскаржуваного рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 вказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

11.04.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначене на 16.05.2018.

11.05.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву, разом із сканкопіями матеріалів справи.

16.05.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС".

У підготовчому засіданні 16.05.2018 суд на місці протокольно ухвалив відкласти підготовче засідання на 06.06.2018 та відклав розгляд заяви позивача про залучення третьої особи,яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС" до наступного судового засідання.

06.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшли заперечення на клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС".

06.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшли відповідь на відзив, заява про уточнення позовних вимог та заява про забезпечення позову.

Підготовче засідання, призначене на 06.06.2018, не відбулося, у зв'язку із перебуванням судді Блажівської О.Є. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 підготовче засідання призначено на 18.06.2018.

Відповідно до ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що суддя Блажівська О.Є. у період з 04.06.2018 по 08.06.2018 перебувала на лікарняному, а 11.06.2018 суддя Блажівська О.Є., відповідно до Наказу Господарського суду міста Києва "Про направлення судів" №68-А від 07.06.2018, проходила комп'ютерне тестування, питання про розгляд заяви про забезпечення позову вирішувалось 12.06.2018.

Так, відповідно до заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв, прийнятого Антимонопольним комітетом України 28.12.2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про забезпечення позову повернуто заявнику.

У підготовче засідання 18.06.2018 з'явилися представники сторін надали пояснення щодо поданих клопотань та заперечень. Представник Позивача повідомив суд, що через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подано заяву про забезпечення позову.

У підготовчому засідання 18.06.2018 розглянуто заяву позивача про уточнення позовних вимог та розцінено її судом, як заяву про зміну предмету позову, а тому прийнято зазначену заяву та подальший розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням зміни предмету позову.

У підготовчому засіданні 18.06.2018 судом розглянута заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС" та встановлено, що остання задоволенню не підлягає.

Також у підготовчому засіданні 18.06.2018 присутніми представниками учасників справи було заявлене клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 11.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про забезпечення позову відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 повідомлено сторін про те, що у зв'язку з викликом судді Блажівської О.Є. для проходження співбесіди за результатами дослідження досьє у межах кваліфікаційного оцінювання, розгляд даної справи, призначений на 11.07.2018 не відбудеться, наступне засідання у справі призначено на 12.07.18.

У підготовче засідання 12.07.2018 з'явилися представники позивача та відповідача. Представник позивача надав додаткові пояснення по справі.

В підготовчому судовому засіданні 12.07.2018 присутніми представниками сторін надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розпочато розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначено судове засідання на 08.08.18.

У судовому засіданні 08.08.2018 представник усно заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 08.08.2018 оголошено перерву до 26.09.2018.

У судовому засіданні 26.09.2018 суд протокольно ухвалив застосувати принцип розумності строків відповідно до приписів статті ст 114, 42 ГПК та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та відклав судове засідання на 31.10.2018.

22.10.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 повідомлено сторін про те, що судове засідання 31.10.2018 не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді Блажівської О.Є на лікарняному, наступне засідання у справі призначено на 26.11.18.

09.11.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

26.11.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшло клопотання про зупинення провадження, відповідно до якого позивач просить суд оголосити перерву у даній справі до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 у справі №910/2639/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017.

У судовому засіданні 26.11.2018 суд протокольно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження, проте протокольно ухвалив застосувати принцип розумності строків відповідно до приписів статті ст 114, 42 ГПК та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та оголосив перерву в судовому засіданні до 30.01.2019.

11.12.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про проведення судового засідання у режимі відео конференції.

30.01.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшло клопотання про оголошення перерви, відповідно до якого позивач просить суд оголосити перерву до до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 у справі №910/2639/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017.

У судовому засіданні 30.01.2019 Суд, розглянувши клопотання позивача, протокольно ухвалив застосувати принцип розумності строків розгляду справи відповідно до приписів статті ст 114, 42 ГПК та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та оголосити перерву в судовому засіданні до 27.02.2019.

07.02.2019, 08.02.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшло клопотання про проведення судових засідань у режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про розгляд справи в режимі відео конференції відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання, призначене на 27.02.2019 не відбудеться, у зв'язку з перебуванням судді Блажівської О.Є у відпустці, наступне засідання у справі призначено на 27.03.19.

04.03.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" надійшло клопотання про проведення судових засідань у режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" про розгляд справи в режимі відео конференції відмовлено.

26.03.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшло повідомлення по справі, відповідно до якого останній просить долучити до матеріалів справи копію Постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі №910/2639/18.

У судове засідання 27.03.2019 з'явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю та зазначив про необхідність огляду оригіналу рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем при поданні позовної заяви було долучено копію зазначеного рішення, а також відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено компактдиск з матеріалами справи, якому суд надав належну оцінку, як доказу долученому Антимонопольним комітетом України.

Окрім цього заначені матеріали справи АМК були направленні на адресу позивача.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України судом під час розгляду справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

До того ж відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 7-р/тк-тв від 28.12.2017 р. у справі № 20-02/2016 (надалі - рішення № 7-р/тк-тв) визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Дорсервіс" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Дорлідер" (далі - ТОВ "БК "Дорлідер") вчинили порушення, передбачені пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю робіт:

-"поточний ремонт вулично-дорожньої мережі м. Одеси - Площа покриття, що підлягає поточному ремонту, складає 8 860 кв. м." [оголошення про проведення процедури закупівлі № 124903 у інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 245 (05.05.2015) від 05.05.2015] проведених управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради;

-"дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ (Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Н-03 Житомир-Чернівці на ділянці км. 302+964 - км. 323+911, Хотинський район, Чернівецька область (продовження робіт)) [оголошення про проведення процедури закупівлі № 117770 у інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 238 (22.04.2015) від 22.04.2015] проведених службою автомобільних доріг у Чернівецькій області;

-"поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Р-46 Харків-Охтирка" [оголошення про проведення процедури закупівлі № 118577 у інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 239(23.04.2015) від 23.04.2015] проведених службою автомобільних доріг у Сумській області.

За вказані порушення, на ТОВ "БК "Дорсервіс" накладено три штрафи на загальну суму 11 662 301 гривень та на ТОВ "БК "Дорлідер" накладено три штрафи на загальну суму 18 077 048 гривень.

Позивач не погоджується з висновками АМКУ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, звернувся до Господарського суду м. Києва на підставі статі 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з позовом про визнання недійним Рішення № 7-р/тк-тв від 28.12.2017 р. в частині п.1., п.4 та п.7 що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР" з підстав необґрунтованості та недоведеності.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 7-р/тк-тв від 28.12.2017 р. в межах зазначеного строку 15.03.2018, оскільки вищезазначене рішення було отримано позивачем 05.02.2018р.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на таке.

В інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" №245 від 05.05.2015 управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради, що виступало замовником конкурсних торгів було опубліковано оголошення № 124903 про проведення відкритих торгів по предмету закупівлі: "Поточний ремонт вулично-дорожньої мережі м.Одеси - Площа покриття, що підлягає поточному ремонту, складає 8 860 кв. м." (надалі-Торги 1).

Пропозиції конкурсних торгів подали такі суб'єкти господарювання:

-ТОВ "БК "Дорлідер" з ціновою пропозицією 5 300 000,40 гривень;

-ТОВ "БК "Дорсервіс" з ціновою пропозицією 5 310 250,80 гривень.

За результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів, 01.07.2015 було акцептовано пропозицію конкурсних торгів ТОВ "БК "Дорлідер".

Замовником з ТОВ "БК "Дорлідер" укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 16 від 13.07.2015 на суму 5 300 000,40 (п'ять мільйонів триста тисяч) гривень, 40 копійок.

В інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 238 від 22.04.2015 службою автомобільних доріг у Чернівецькій області, що виступало Замовником конкурсних торгів було опубліковано оголошення № 117770 про проведення відкритих торгів по предмету закупівлі: "дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ (Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Н-03 Житомир-Чернівці на ділянці км. 302+964 - км. 323+911, Хотинський район, Чернівецька область (продовження робіт)) (надалі-Торги 2).

Пропозиції конкурсних торгів подали такі суб'єкти господарювання:

-ТОВ "БК "Дорлідер" з ціновою пропозицією 100 300 812,00 гривень;

-ТОВ "БК "Дорсервіс" з ціновою пропозицією 101 543 916,00 гривень.

Відповідно до протоколу оцінки пропозицій конкурсних торгів від 03.07.2015 № 62, переможцем відкритих торгів визнано ТОВ "БК "Дорлідер", пропозиція якого визнана найкращою та найбільш економічно вигідною.

Замовником з ТОВ "БК "Дорлідер" укладено Договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 31.07.2015 № 35 на суму 100 300 812,00 (сто мільйонів триста тисяч вісімсот дванадцять) гривень.

В інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 239 (23.04.2015) від 23.04.2015 службою автомобільних доріг у Сумській області, що виступало Замовником конкурсних торгів було опубліковано оголошення № 118577 про проведення відкритих торгів по предмету закупівлі: "поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Р-46 Харків-Охтирка" (надалі-Торги 3).

Пропозиції конкурсних торгів подали такі суб'єкти господарювання:

-ТОВ "БК "Дорлідер" з ціновою пропозицією 33 285 065,00 гривень;

-ТОВ "БК "Дорсервіс" з ціновою пропозицією 34 926 615,60 гривень.

За результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів, яка відбулася 03.07.2015 переможцем відкритих торгів визнано ТОВ "БК "Дорлідер", пропозиція якого визнана найкращою та найбільш економічно вигідною.

Замовником з ТОВ "БК "Дорлідер" укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2015 № 8Пк-ДД/2281 на суму 33 285 065,00 (тридцять три мільйони двісті вісімдесят п'ять тисяч шістдесят п'ять) гривень.

Рішенням № 7-р/тк-тв було встановлено, що ТОВ "БК "Дорлідер" і ТОВ "БК "Дорсервіс" є пов'язаними особами у розумінні статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" контроль - вирішальний вплив однієї чи декількох пов'язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб'єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб'єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб'єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб'єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань засновниками ФГ "Каріна" у період проведення Торгів 1-3 та по теперішній час, виступають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Крім того, згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за однією адресою: 67562, Одеська область, Комінтернівський район, село Крижанівка, 3-й провулок Котовського, будинок 4.

У Рішенні № 7-р/тк-тв встановлено, що ТОВ "БК "Дорлідер" і ТОВ "БК "Дорсервіс" пов'язані між собою через фізичних осіб, які протягом здійснення господарської діяльності суб'єктів господарювання (як до проведення Торгів 1-3 так і під час та після їх проведення) були їх засновниками (ОСОБА_11 та ОСОБА_10 - засновники ТОВ "БК "Дорлідер"), керівниками (ОСОБА_4 - ТОВ "БК Дорсервіс") та працівниками (ОСОБА_4 [заступник директора по комерційним питанням під час Торгів 2 і 3] та ОСОБА_5 [начальник виробничої бази]- ТОВ "БК Дорсервіс"; ОСОБА_3 [юрисконсульт] - ТОВ "БК "Дорлідер") та у період проведення Торгів одночасно були засновниками Фермерського господарства "Каріна".

Відтак, Комітетом було встановлено, що завдяки специфіці займаних посад, вказані вище особи (ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3) мали можливість доступу та обміну інформації щодо господарської діяльності ТОВ "БК "Дорлідер" та ТОВ "БК Дорсервіс". в тому числі і щодо участі в торгах.

Єдність інтересів суб'єктів господарювання свідчить про обізнаність із діяльністю один одного та можливість доступу і обміну інформацією щодо господарської та фінансової діяльності цих суб'єктів господарювання, в тому числі і щодо участі в торгах.

Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 6 Закону № 2210 передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов'язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією.

Аналогічна правова позиція підтверджується постановами Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 910/17389/16 та від 13.03.2018 № 924/381/17.

Також відповідачем у своєму рішенні було встановлено, що ТОВ "БК "Дорлідер" і ТОВ "БК "Дорсервіс" під час участі у Торгах були пов'язані між собою через третіх осіб, а саме через ПП "Дорлідер" (ідентифікаційний код 32863396, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ПП "Південьдортех"), що підтверджується наступним.

Як вбачається із відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "БК "Дорлідер" та ПП "Дорлідер" протягом 2015 року здійснювали свою господарську діяльність за однією адресою: 65025, Одеська область, Комінтернівський район, 21-й км. Старокиївського шосе, будинок 30 "А".

За результатами аналізу наявних матеріалів справи та інформації слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФЄ в Одеській області наданою листом від 15.03.2016 № 979/9/15-32-23-02, встановлені факти отримання юрисконсультом ТОВ "БК "Дорлідер" ОСОБА_12 та уповноваженою особою ТОВ "БК "Дорлідер" ОСОБА_13 довідок про відсутність заборгованості з податків, зборів, що контролюються ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФЄ в Одеській області, які надавалися протягом 2015 року ПП "Дорлідер" для участі у конкурсних торгах.

Крім того, були надані довіреності на ім'я ОСОБА_12 та ОСОБА_13, якими, вони уповноважувалися бути представниками ПП "Дорлідер" в ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФЄ в Одеській області.

Водночас, у складі своєї конкурсної пропозиції Торгів 1, ТОВ "БК Дорлідер" подано копію трудової книжки ОСОБА_14 (НОМЕР_1) з відомостями про призначення на посаду директора ТОВ "БК "Дорлідер" завірену печаткою ПП "Дорлідер".

Засвідчення копій документів посадових осіб ТОВ "БК "Дорлідер" печаткою іншого суб'єкта господарювання - ПП "Дорлідер" свідчить про доступ останнього до персональних даних, власником яких є ТОВ "БК "Дорлідер".

Крім цього, між ТОВ "БК "Дорлідер" і ПП "Дорлідер" (ПП "Південьдортех") існували сталі ділові та господарські відносини, що підтверджується інформацією ПАТ "Марфін Банк" про рух коштів по рахунку № 1 ТОВ "БК "Дорлідер" у період з 01.01.2015 по 31.12.2016, яку надано листами від 30.12.2016 № 2331/01-БТ та від 19.03.2017 № 422/01- БТ.

Згідно з наданою банківською установою інформацією:

ПП "Дорлідер" за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 перерахувало ТОВ "БК "Дорлідер" кошти в сумі 81 520 558 (вісімдесят один мільйон п'ятсот двадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім) гривень за поставлені будівельні матеріали;

ПП "Південьдортех" за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 перерахувало ТОВ "БК "Дорлідер" кошти в сумі 23 764 270 (двадцять три мільйона сімсот шістдесят чотири тисячі двісті сімдесят) гривень за поставлені будівельні матеріали.

Разом з тим, відповідно до переліку податкових накладних наданого ВОВЕЗ оперативного управління Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області листом від 23.11.2016 № 17266/9/15-05-21-02-09 (вх.№ 11-02/2846 від 05.12.2016), між ТОВ "БК "Дорсервіс" та ПП "Дорлідер" (ПП "Південьдортех") у період 2014-2016 років, також існували господарські взаємовідносини.

Зокрема, фінансово-господарська діяльність між ТОВ "БК "Дорсервіс" та ПП "Дорлідер" (ПП "Південьдортех") полягала в купівлі-продажу будівельних матеріалів, якінеобхідні для будівництва доріг і виконання субпідрядних робіт з будівництва та ремонту автомобільних доріг.

Отже, спільні господарські інтереси ПП "Дорлідер" (ПП "Південьдортех"), ТОВ "БК "Дорлідер" та ТОВ "БК "Дорсервіс" обумовили обізнаність суб'єктів господарювання із діяльністю один одного, внаслідок чого вони мали можливість обміну інформації, у тому числі щодо участі у Торгах 1-3.

Згідно із статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Отримані від слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області матеріали в розумінні статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є письмовими доказами. Комітет самостійно визначає джерела, спосіб одержання та обсяг відомостей, які є необхідними для повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право на підставі статті 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції", окрім іншого, наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення).

Комітет керуючись необхідністю всебічного, повного і об'єктивного з'ясування дійсних обставин справи, надав належну оцінку всім доказам, які надійшли в Комітет.

Можливість використання Комітетом відомостей, отриманих органами слідства на досудовому розслідуванні не заборонена законодавством.

Таким чином, докази, отримані від слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області, які надали можливість встановити наявність порушення Позивачем законодавства про захист економічної конкуренції є належними, допустимими та достовірними.

Отже, отримані від слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області матеріали в розумінні ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є письмовими доказами. Комітет самостійно визначає джерела, спосіб одержання та обсяг відомостей, які є необхідними для повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право на підставі ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції", окрім іншого, наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення).

Для кваліфікації дій суб'єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов'язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб'єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Крім того, недосягнення суб'єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.

Відтак для визнання АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб'єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постановах від 26.06.2018 у справі №910/14625/17, від 05.06.2018 у справі №910/15019/1, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов'язковими для застосування.

Можливість використання комітетом АМКУ відомостей, отриманих органами слідства на досудовому розслідуванні не заборонена законодавством, тому доводи позивача в цій частині визнаються судом помилковими.

Отже, докази, які використовує комітет АМКУ, зокрема, і отримані від слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області, які поряд з іншими доказами надали можливість встановити наявність порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції оцінюються в сукупності з усіма доказами.

При кваліфікації дій суб'єктів господарювання за п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, узгодженість дій (поведінки) полягає саме в обміні інформацією, заміні конкуренції між учасниками торгів на координацію, в результаті чого усувається конкуренція між ними та спотворюється основний принцип торгів - здійснення конкурентного відбору учасників.

Для кваліфікації дій суб'єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов'язковим фактичне настання наслідків у формі, відповідно, недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Отже, вже сама узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу, оскільки негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/22532/17, яка в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України є обов'язковою для застосування.

Господарські відносини учасників торгів (тендеру) не є забороною для участі в одному і тому ж тендері, проте змагання при проведенні тендеру забезпечується таємністю інформації.

Змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1. 5. 6 пункту 1 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників торгів та їх обов'язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією.

Узгодження дій між суб'єктами господарювання в процесі здійснення державних закупівель усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спростовує результат, тобто порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв'язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

Така правова позиція міститься також у Постановах Вищого господарського суду України від 14.12.2016 у справі №914/942/16, від 14.12.2016 у справі №914/941/16, від 20.07.2016 у справі №914/2911/15 та від 30.11.2016 у справі №924/385/16.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо. Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Як встановлено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу положень ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України"; Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Статтею 3 зазначеного Закону визначено, до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції"; "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Одночасно, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення означеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи наведене, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача про те, що рішення рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017 ґрунтується на помилкових висновках, прийняте з неповним та необ'єктивним з'ясуванням обставин справи, що призвело до невідповідних висновків та винесення неправомірного рішення, являються непідтвердженими, необґрунтованими і такими, що не відповідають обставинам справи. Фактично позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження власних доводів; а всі заперечення проти висновків Комітету зводяться до переоцінки встановлених відповідачем обставин, подій та фактів.

Суд відзначає, що в межах справи 910/2639/18 правовій оцінці підлягали обставини та факти встановлені у спірному рішенні Комітету щодо іншого суб'єкта, відмінного від позивача. Беручи до уваги приписи ч.7 ст.75 Господарського процесуального кодексу, якою передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду, з метою уникнення розгалуження судової практики, спрямованої на захист сторони, яка звернулася до суду , в межах цієї справи судом надано правову оцінку обставинам та доказам в спірних правовідносинах в аспекті вимог позивача.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовані належним чином та у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати, пов'язані із розглядом справи, покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДОРЛІДЕР"

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 01.04.2019

Суддя О.Є. Блажівська