ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Справа№ 912/1997/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Чорноус О.П. - ордер серія КР №62316 від 26.03.2019

від відповідача за первісним позовом: Жданкіна Л.К. - ордер серія ХМ №003222 від 26.03.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" с. Калинівка, Кіровоградська область

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2018

у справі №912/1997/18 (суддя Ващенко Т.М.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" с. Калинівка, Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод", м. Київ

про стягнення 1110631,36 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро", с. Калинівка, Кіровоградська область

про стягнення 1007377,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави первісних позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" (далі - ТОВ "Горизонт-Агро", Позивач за первісним позовом, Скаржник) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" (далі - ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод", Відповідач за первісним позовом) про стягнення 1110631,36 грн, з яких: 994965,00 грн авансової оплати, 55928,81 грн пені, 43463,74 грн інфляційних втрат, 16273,81 грн 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Горизонт-Агро" вказує, що за умовами укладеного між сторонами Договору № 140817 від 14.08.17 ним були виконані свої зобов'язання з попередньої оплати вартості обладнання ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод", проте останнім обладнання в обумовлений в зазначеному Договорі строк не поставлено.

Короткий зміст і підстави зустрічних позовних вимог.

08.10.18 до Господарського суду міста Києва у даній справі ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" (далі - Позивач за зустрічним позовом) подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" (далі - Відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 1 077 377,18 грн, з яких: 566 000,00 грн основного боргу, 69 088,74 грн пені, 246 744,75 грн штрафу, 72 491,58 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 40 112,82 грн інфляційних втрат, 12 939,29 грн 3% річних.

Вказаний зустрічний позов ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 прийнято до розгляду з первісним позовом та об'єднано в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Горизонт-Агро" в порушення умов Договору № 140817 від 14.08.2017 попередню оплату здійснило несвоєчасно та не в повному обсязі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Горизонт-Агро" на користь ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвський ливарно-механічний завод" 566 000 грн основного боргу, 69 088,53 грн пені, 20 929,89 грн інфляційних втрат, 12 939,29 грн 3% річних, 246 744,75 грн штрафу, 13 735,54 грн судового збору. В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Обґрунтовуючи відмову у первісному позові, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до умов, передбачених в п.2.5 Договору від 14.08.2017 №140817, у разі порушення покупцем (Позивачем за первісним позовом) графіка платежів продавець (Відповідач за первісним позовом) затримує відвантаження обладнання. За наявними в матеріалах справи доказами місцевим господарським судом встановлено, що Позивачем за первісним позовом своєчасно сплачено Відповідачу за первісним позовом лише перший платіж в сумі 494 965,00грн; другий платіж в розмірі 534 000,00грн проведено ТОВ "Горизонт-Агро" декількома платежами в строки, що змінювалися додатковими угодами, проте не в повному обсязі, недоплаченими в строк до 08.12.2017 залишилися 34000грн; третій платіж в сумі 532000грн за графіком Позивачем за первісним позовом не перераховано ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод". Отже, за висновком суду першої інстанції, відсутнє прострочення з поставки обладнання, натомість наявне прострочення Позивачем за первісним позовом оплати обладнання за Договором. За відсутності в діях Відповідача за первісним позовом порушення умов Договору від 14.08.2017 №140817, відсутній у нього і обов'язок щодо повернення ТОВ "Горизонт-Агро" у відповідності до ч.2 ст.693 ЦК України попередньої оплати.

Мотивуючи часткове задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із доведеності станом на день розгляду справи порушення Відповідачем за зустрічним позовом умов Договору від 14.08.2017 №140817 та наявності у останнього основної заборгованості в розмірі 566000грн (другий платіж - 34000грн, третій платіж - 532000грн), яка підлягає стягненню. З огляду на наявність основної заборгованості, судом визнано правомірними вимоги щодо стягнення з Відповідача за зустрічним позовом на підставі вимог ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) 12939.29грн - 3%річних і 20929,89грн інфляційних втрат, а також 69 088,53грн пені за несвоєчасну оплату обладнання, 246744, 75 грн штрафу на підставі п.п.6.2, 6.3 Договору від 14.08.2017 № 140817.

Відмова у стягненні 19182, 93грн інфляційних втрат обґрунтована їх безпідставним нарахуванням Позивачем за зустрічним позовом, оскільки ним при здійснені розрахунку вказаних втрат не враховані індекси інфляції з від'ємним значенням. Позивачу за зустрічним позовом відмовлено у стягненні 0.21грн пені у зв'язку з помилковим нарахуванням.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ "Горизонт-Агро" звернлося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 скасувати та ухвалити нове, яким позов ТОВ «Горизонт-Агро» задовольнити, стягнути з ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" суми сплаченої авансової оплати в розмірі 994965,00грн, 55928,81грн пені, 43463,74грн інфляційного збільшення суми боргу, 16273,81грн -3%річних, а в задоволенні зустрічного позову ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" відмовити.

Обґрунтовуючи підстави скасування оскаржуваного рішення Позивач за первісним позовом (Відповідач за зустрічним позовом) вказує на неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №912/1997/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Горизонт-Агро" у даній справі залишено без руху на підставі ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Через відділ документального забезпечення суду апеляційної інстанції на виконання вимог ухвали суду від 05.02.2019 апелянтом усунуто недоліки апеляційної скарги, подано докази сплати судового збору в сумі 21850,45грн (платіжне доручення №1А9Т445956 від 12.02.2019) та докази направлення копії апеляційної скарги Відповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 поновлено ТОВ "Горизонт-Агро" строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Горизонт-Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №912/1997/18, розгляд справи призначено на 26.03.2019.

Позиції учасників справи.

Через відділ документального забезпечення суду 22.03.2019 від Відповідача за первісним позовом надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання 26.03.2019 з'явився представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 скасувати та ухвалити нове, яким позов ТОВ "Горизонт-Агро" задовольнити, стягнути з ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" суми сплаченої авансової оплати в розмірі 994965,00грн, 55928,81грн пені, 43463,74грн інфляційного збільшення суми боргу, 16273,81грн -3%річних, а в задоволенні зустрічного позову ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" відмовити.

Представник ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" у судове засідання 26.03.2019 з'явився, проти вимог апеляційної скарги заперечив з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

14.08.17. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" (Продавець) було укладено Договір № 140817 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Продавець поставляє, а Покупець приймає та оплачує зерносушарку "Дунаївчанка 4" з теплогенератором ОТД 1000, та дизельним пальником ТДД 830, згідно Специфікації № 1 (далі - обладнання).

Вартість обладнання згідно Специфікації № 1 становить 1.644.965,00 грн. на умовах EXW Дунаївці з послугою навантаження (п. 5.1 Договору).

Пунктом 5.2 Договору сторони погодили графік оплат за обладнання:

- 494.965,00 грн. не пізніше 30.09.17.

- 534.000,00 грн. не пізніше 05.10.17.

- 532.000,00 грн. не пізніше 12.10.17.

- 84.000,00 грн. оплачується по факту монтажу та пробного запуску обладнання.

Специфікацією № 1 від 14.08.17. до Договору сторони погодили, що Продавець поставляє, а Покупець приймає та оплачує зерносушарку "Дунаївчанка 4" з теплогенератором ОТД 1000, а дизельним пальником ТДД 830. Комплектація: зерносушарка "Дунаївчанка 4" 1 комплект, дизельний пальник ТДД 830 1 комплект, теплогенератор ОТД 1000 з теплообмінником 1 комплект, компресор 1 шт., шафа управління та кабельна продукція 1 комплект. Вартість обладнання становить 1.644.965,00 грн. на умовах EXW Дунаївці з послугою навантаження.

Факт укладення Договору підтверджується і Покупцем і Постачальником.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 8.3 з дня підписання і діє до 31.12.17., а в частині фінансових розрахунків і гарантійних зобов'язань - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

20.10.2019 між сторонами була підписана Додаткова угода № 1 (далі - Додаткова угода №1) до Договору. Згідно п.1 Додаткової угоди №1 сторони виклали п. 5.2. Договору в наступній редакції:

Графік оплати за обладнання:

- 494.965,00 грн не пізніше 30.09.17.

- 534.000,00 грн не пізніше 10.11.17.

- 532.000,00 грн не пізніше 30.11.17.

- 84.000,00 грн оплачується по факту монтажу та пробного запуску обладнання.

Пунктом 2 Додаткової угоди №1 внесено зміни до п. 2.1. Договору та викладено його в наступній редакції: Термін здачі обладнання: не пізніше 30 листопада 2017 року з моменту першої авансової плати.

01.12.2019 між сторонами була підписана Додаткова угода № 2 (далі - Додаткова угода №2) до Договору. Згідно п.1 Додаткової угоди №2 сторони виклали п. 5.2. Договору в наступній редакції:

Графік оплати за обладнання:

- 494.965,00 грн. не пізніше 30.09.17.

- 534.000,00 грн. не пізніше 08.12.17.

- 532.000,00 грн. не пізніше 28.12.17.

- 84.000,00 грн. оплачується по факту монтажу та пробного запуску обладнання.

Пунктом 2 Додаткової угоди №2 внесено зміни до п. 2.1. Договору та викладено його в наступній редакції: Термін здачі обладнання: не пізніше 15 грудня 2017 року.

З поданих до матеріалів справи платіжних доручень вбачається наступне:

- 25.09.17 платіжним дорученням № 638 на суму 494965,00 грн. Покупець сплатив Постачальнику перший платіж по графіку в повному обсязі та без прострочення (т.1, а.с. 21);

- 10.11.17 платіжним дорученням № 761 Покупець оплатив Постачальнику 300000,00 грн. (т.1, а.с. 22) - другий платіж по графіку (в строки, встановлені додатковою угодою № 1 до Договору, проте, не в повному обсязі), та 08.12.17. платіжним дорученням № 834 Покупець оплатив Постачальнику 200000,00 грн. (т.1, а.с. 23) - другий платіж по графіку (в строки, встановлені додатковою угодою № 2 до Договору, проте, не в повному обсязі). Недоплаченими у строк до 08.12.17 включно Покупцем залишились 34000,00 грн.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, третій платіж на суму 532000,00 грн по графіку Постачальнику Покупцем оплачено не було.

Покупець 14.05.18 направив Постачальнику лист від 14.05.18 № 42/18, в якому вказав, що ним виконано умови Договору щодо першої авансової оплати повністю, однак, оскільки обладнання поставлено не було, ТОВ "Горизонт-Агро" вимагало повернути сплачені грошові кошти на суму 994965,00 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини ТОВ "Горизонт-Агро" звернулось з первісним позовом про стягнення 994965,00 грн авансової оплати, 55928,81 грн пені, 43463,74 грн інфляційних втрат, 16273,81 грн 3% річних з ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод".

ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод", звертаючись із зустрічною позовною заявою про стягнення 566 000,00 грн основного боргу, 69 088,74 грн пені, 246 744,75 грн штрафу, 72 491,58 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 40 112,82 грн інфляційних втрат, 12 939,29 грн 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Укладений між сторонами Договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Також, відповідно до ч. 2. ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Колегіє суддів апеляційного господарського суду встановлено, що згідно графіку платежів (п. 5.2 Договору в редакції додаткової угоди № 2 до Договору), станом на 15.12.17 (термін здачі обладнання), Позивачем за первісним позовом мало було бути сплачено Відповідачу за первісним позовом 1028965,00 грн., проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, було сплачено лише 994965,00 грн.

Разом з тим, відповідно до п. 2.5 Договору у разі порушення Покупцем графіка платежів Продавець вправі затримати відвантаження обладнання.

Таким чином, місцевим господарським судом правильно встановлено відсутність прострочення з поставки обладнання Постачальником та наявність прострочення оплати Покупцем обладнання за Договором.

За відсутності в діях Постачальника порушення умов Договору, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" відсутній обов'язок повертати Позивачу за первісним позовом в порядку ч. 2. ст. 693 ЦК України сплачену Покупцем передплату.

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" 994965,00 грн. сплаченої авансової оплати, а відтак, і відсутністю підстав для задоволення похідних вимог щодо стягнення 43463,74 грн інфляційних втрат та 16273,81 грн. 3% річних та 55928,81 грн пені.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення з ТОВ "Горизонт - Арго" 1077377,18 грн, з яких: 566000,00 грн основного боргу, 69 088,74 грн пені, 246 744,75 грн штрафу, 72 491,58 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 40 112,82 грн інфляційних втрат, 12 939,29 грн 3% річних, слід відмітити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що станом на день розгляду справи в суді апеляційної інстанції строк оплати 34.000,00 грн. по другому платежу та строк оплати 532000,00 грн. по третьому платежу за Договором настав.

З огляду на вказане листом № 36 від 14.06.18 ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" вказало ТОВ "Горизонт-Агро" на необхідність оплати 566.000,00 грн за обладнання (т.1 а.с. 25).

За приписами ст. ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

З огляду на вказане, борг Відповідача за зустрічним позовом перед Позивачем за зустрічним позовом за наявними в матеріалах справи документами становить 566000,00 грн, з огляду на що вказана сума заборгованості є доведеною та підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод".

Стосовно позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Колегія суддів, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за загальний період з 09.12.2017 по 01.10.2018, погоджується з здійсненим розрахунком та вважає його вірним, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 12939,29 грн. 3% річних та 20929,89 грн інфляційних втрат.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку боржник зобов'язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У разі порушення Покупцем строків оплат, Покупець сплачує на користь Продавця пеню у розмірі 0,1% від суми Договору за кожний тиждень прострочення і Продавець призупиняє свої зобов'язання за Договором до виконання Покупцем своїх порушених зобов'язань (п. 6.2 Договору).

У разі затримки Покупцем оплат, що вказані у п. 5.2 Договору більш ніж на 20 днів, Продавець має право на вилучення поставленого обладнання та разове нарахування штрафних санкцій Покупцеві в розмірі 15% від вартості цієї угоди (п. 6.3 Договору).

З огляду на встановлений факт неналежного виконання Відповідачем за зустрічним позовом обов'язку щодо оплати згідно графіку платежів визначених Договором, колегія суддів, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок пені та штрафу, погоджується з ним і вважає його вірним, а тому з Відповідача за зустрічним позовом на користь Позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню 69088,53 грн. пені та 246744,75 грн. штрафу.

Твердження Відповідача за зустрічним позовом щодо наявності обов'язку ТОВ "Керуюча компанія "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" повної поставки обладнання з моменту першої авансової оплати, що відбулася 25.09.2017 згідно платіжним дорученням №638 на суму 494965,00 грн спростовується положеннями Договору №140817 від 14.08.2017, а саме п. 2.5 відповідно до якого, у разі порушення Покупцем графіка платежів, Продавець затримує відвантаження обладнання.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладені обставини, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції. При цьому суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, а також докази, які були достатніми для прийняття законного рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно відмовив у задоволенні заявлених первісних позовних вимог та частково задовольнив зустрічний позов.

Отже рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №912/1997/18 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

У зв'язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються Північним апеляційним господарським судом на Товариство з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро"

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Агро" у справі №912/1997/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №912/1997/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №912/1997/18 повернути до місцевого господарського суду.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 02.04.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир