ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/194/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інжиніринг" (вул. ОСОБА_2, б. 48/7, к. 606, м. Київ, 01133; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТА ЕНЕРГО" (вул. Кузнечна, м. 5, м. Балта, Балтський район, Одеська область,6 6101; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_3

Представники:

Від позивача: ОСОБА_4- згідно довіреності від 01.02.2019р.

Від відповідача: ОСОБА_5- директор.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "ОСОБА_1 Інжиніринг", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю(далі-ТОВ) "БАЛТА ЕНЕРГО" про стягнення заборгованості у розмірі 1 596 300 грн. 00 коп. за Договором №160/18-ФДН від 07.09.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30 січня 2019р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позов визнає у повному обсязі.

Позивач у справі зазначає, що 07 вересня 2018р. між ТОВ "ОСОБА_1 Інжиніринг" (Позикодавець) та ТОВ "БАЛТА ЕНЕРГО" (Позичальник) був укладений Договір №160/18-ФДН про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (далі-Договір), згідно з п.1.1 якого (в редакції Додаткової угоди від 03.12.2018р.) Позикодавець надає Позичальнику поворотну безпроцентну фінансову допомогу у розмірі 1 596 300 грн. 00 коп. строком до 31.12.2018р. включно, а Позичальник зобовязується повернути суму фінансової допомоги на умовах, передбачених цим Договором. Позикодавець не має права на одержання з Позичальника відсотків на суму фінансової допомоги (п.1.2 Договору). Договір набуває чинності з моменту отримання Позичальником коштів фінансової допомоги (як у цілому, так і частково) і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.6.2 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору фінансова допомога надається в безготівковій формі, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Позичальника. Допускається надання фінансової допомоги частковими платежами.

За умовами п.2.2 Договору датою надання фінансової допомоги є дата здійснення Позикодавцем відповідного платежу як фінансової допомоги на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до п.3.1 Договору повернення фінансової допомоги здійснюється Позичальником шляхом банківського переказу на поточний рахунок Позикодавця грошових коштів у розмірі суми отриманої фінансової допомоги.

Позивач у справі зазначає, що на виконання п.1.1 та п.2.1 Договору він належним чином виконав свої зобовязання та перерахував відповідачу згідно платіжного доручення №19 від 26.09.2018р. 1 573 300 грн., згідно платіжного доручення №2302 від 14.11.2018р. 5 000 грн., згідно платіжного доручення №2447 від 12.12.2018р. 10 000 грн., згідно платіжного доручення №2482 від 26.12.2018р. 8 000 грн. Загальна сума наданої фінансової допомоги склала 1 596 300 грн. з кінцевим терміном оплати до 31.12.2018р. Але, відповідач зазначену суму боргу не повернув, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 1 596 300 грн., наявність якої підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період з 07.09.2018р. по 21.01.2019р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що за приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом .

Відповідач проти наявності заборгованості у сумі 1 596 300 грн. 00 коп. не заперечує.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, судом встановлено, що 07 вересня 2018р. між ТОВ "ОСОБА_1 Інжиніринг" (Позикодавець) та ТОВ "БАЛТА ЕНЕРГО" (Позичальник) був укладений Договір №160/18-ФДН про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, згідно з п.1.1 якого (в редакції Додаткової угоди від 03.12.2018р.) Позикодавець надає Позичальнику поворотну безпроцентну фінансову допомогу у розмірі 1 596 300 грн. 00 коп. строком до 31.12.2018р. включно, а Позичальник зобовязався повернути суму фінансової допомоги на умовах, передбачених цим Договором. Позикодавець не має права на одержання з Позичальника відсотків на суму фінансової допомоги (п.1.2 Договору).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п.2.1 Договору фінансова допомога надається в безготівковій формі, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Позичальника. Допускається надання фінансової допомоги частковими платежами.

За умовами п.2.2 Договору датою надання фінансової допомоги є дата здійснення Позикодавцем відповідного платежу як фінансової допомоги на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до п.3.1 Договору повернення фінансової допомоги здійснюється Позичальником шляхом банківського переказу на поточний рахунок Позикодавця грошових коштів у розмірі суми отриманої фінансової допомоги.

За матеріалами справи судом встановлено, що на виконання п.1.1 та п.2.1 Договору позивач перерахував відповідачу згідно платіжного доручення №19 від 26.09.2018р. 1 573 300 грн., згідно платіжного доручення №2302 від 14.11.2018р. 5 000 грн., згідно платіжного доручення №2447 від 12.12.2018р. 10 000 грн., згідно платіжного доручення №2482 від 26.12.2018р. 8 000 грн. Отже, загальна сума наданої фінансової допомоги склала 1 596 300 грн. з кінцевим терміном оплати до 31.12.2018р.

Але, відповідач зазначену суму боргу не повернув, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 1 596 300 грн., наявність якої підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період з 07.09.2018р. по 21.01.2019р., та проти наявності якої не заперечує відповідач.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1 596 300 грн. 00 коп., у звязку з чим позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інжиніринг" підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача у вигляді 50% згідно зі ст.129, ч.1 ст.130 ГПК України, оскільки відповідачем було визнано позовну заяву.

На підставі зазначеного, керуючись ч.1 ст.130, ч.3 ст.185, ст.191, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інжиніринг" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТА ЕНЕРГО" (вул. Кузнечна, м. 5, м. Балта, Балтський район, Одеська область,66101; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інжиніринг" (вул. ОСОБА_2, б. 48/7, к. 606, м. Київ, 01133; ) заборгованість у розмірі 1 596 300 грн. 00 коп. за Договором №160/18-ФДН від 07.09.2018р. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 972 грн. 25 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 01 квітня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога