ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.2019 Справа № 920/874/18
м. Суми

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укралко", Запорізька область, м. Мелітополь,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" , м. Суми,

про стягнення 564134,14 грн.

Суддя Котельницька В.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Рижий А.В. (ордер ЗП 107401 від 24.01.2019, довіреність від 01.12.2018)

від відповідача: Борсук С.В. (ордер скрії КС № 389560 від 17.11.2018)

при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 429128,98 грн. заборгованості та 135005,16 грн. пені за неналежне виконання умов договору поставки від 03.09.2015 № ПА080/15, укладеного між сторонами договору.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Позивач подав відповідь на відзив, доводи відповідача вважає безпідставними та наполягає на задоволенні позову.

У підготовчому засіданні від 24.01.2019 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи №920/874/18 до судового розгляду по суті у судове засідання на 19.02.2019, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання згідно з ч. 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 19.02.2019 відкладено розгляд справи по суті в судове засідання в режимі відео конференції на 13.03.2019.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив:

03.09.2015 між сторонами у справі був укладений договір поставки № ПА080/15 з додатковими угодами № 1 від 03.09.2015, № 2 від 03.09.2015, № 3 від 01.10.2015 та № 4 від 01.01.2016, за умовами якого позивач брав на себе зобов'язання здійснити передплату за поставлений товар (горілчані вироби) та отримати поставлену продукцію, а відповідач брав зобов'язання поставити позивачу товар у визначеній кількості та у встановлені строки. Відповідно до договору, сторони склали та підписали місячні специфікації на поставку товару, а саме: місячну специфікацію на вересень 2015 року від 23.09.2015, місячну специфікацію на листопад 2015 року від 11.11.2015 та місячну специфікацію на листопад 2015 року від 26.11.2015. Також, на виконання договору, між позивачем та відповідачем було укладено договір №КП020/16 від 28.02.2016 про постачання позивачем відповідачу комплектуючих матеріалів на товар (пляшку, етикетку, упаковку та інше).

Пунктом 2.3. договору встановлені строки та порядок здійснення розрахунків:

2.3.1. за два місяці до дати поставки товару, вказаної у специфікації, покупець на підставі виставленого постачальником рахунку, здійснює на користь останнього передплату у розмірі, що дорівнює вартості акцизної марки, необхідної для виробництва товару, що підлягає поставці згідно підписаної сторонами специфікації та оплачується до 5 числа місяця, в якому здійснюється замовлення марок акцизного податку:

2.3.2. за 20 календарних днів до дати поставки товару, вказаної у специфікації, покупець на підставі виставленого постачальником рахунку, здійснює на користь останнього передплату у розмірі, що дорівнює вартості спирту, акцизного податку, а також 60% вартості пляшки для товару під ТМ «Вітражі» та 60% вартості гвинтового ковпака для товару під ТМ «Приватна майстерня», що необхідні для виробництва партій товару, який підлягає поставці згідно підписаної сторонами специфікації:

2.3.3. протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару покупцю здійснює оплату залишку вартості поставленої партії товару.

Додатковою угодою № 3 від 01.10.2015 до договору поставки № ПА080/15 від 03.09.2015 сторони вирішили викласти п. 2.3. договору у наступній редакції:

2.3. Строки та порядок здійснення розрахунків наступні:

2.3.1. за 20 календарних днів до дати поставки товару, вказаної в специфікації, покупець, на підставі виставленого постачальником рахунку, здійснює на користь останнього передплату у розмірі не менше 70% вартості товару, який підлягає поставці згідно підписаної сторонами специфікації;

2.3.2. протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару покупцю здійснює оплату залишку вартості поставленої партії товару.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 09.09.2015 по 25.02.2016, позивачем згідно до умов договору та специфікацій до нього була здійснена попередня оплата горілчаної продукції на поточний банківський рахунок відповідача, а саме:

- за платіжним дорученням № 992 від 09.09.2015 (рахунки №№ 85, 86, 88, 89, 90, 92 від 07.09.2015) у сумі 1972841,83 грн.;

- за платіжним дорученням № 996 від 10.09.2015 (рахунок № 93 від 07.09.2015) у сумі 249546,00 грн.;

- за платіжним дорученням № 1106 від 28.10.2015 (рахунок № 125 від 20.10.2015) у сумі 300000,00 грн.;

- за платіжним дорученням № 1107 від 28.10.2015 (рахунок № 132 від 27.10.2015) у сумі 6660,00 грн.;

- за платіжним дорученням № 1124 від 02.11.2015р. (рахунок № 125 від 20.10.2015р.) у сумі 764729 гривень 27 копійок;

- за платіжним дорученням № 1126 від 04.11.2015р. (рахунок № 147 від 30.09.2015р.) у сумі 64 800 гривень 00 копійок;

- за платіжним дорученням № 1167 від 17.11.2015р. (рахунок № 167 від 17.11.2015р.) у сумі 500 000 гривень 00 копійок;

- за платіжним дорученням № 1170 від 19.11.2015р. (рахунок № 167 від 17.11.2015р.) у сумі 200 000 гривень 00 копійок;

- за платіжним дорученням № 1183 від 23.11.2015р. (рахунок № 167 від 17.11.2015р.) у сумі 300 000 гривень 00 копійок;

- за платіжним дорученням № 1193 від 27.11.2015р. (рахунок № 167 від 17.11.2015р.) у сумі 400 000 гривень 00 копійок;

- за платіжним дорученням № 1296 від 05.01.2016р. (рахунок № 1 від 04.01.2016р.) у сумі 460 459 гривень 63 копійки;

- за платіжним дорученням № 1317 від 18.01.2016р. (рахунок № 3 від 05.01.2016р.) у сумі 360 000 гривень 00 копійок;

- за платіжним дорученням № 1330 від 21.01.2016р. (рахунок № 18 від 20.01.2016р.) у сумі 120 653 гривні 92 копійки;

- за платіжним дорученням № 1357 від 28.01.2016р. (рахунок № 3 від 05.01.2016р.) у сумі 226 873 гривні 08 копійок;

- за платіжним дорученням № 1381 від 02.021.2016р. (рахунки №№ 20, 21, 22, 25, 26 від 01.02.2016р.) у сумі 1 680 179 гривень 58 копійок;

- за платіжним дорученням № 1399 від 09.02.2016р. (рахунок № 29 від 08.02.2016р.) у сумі 26 964 гривні 00 копійок;

- за платіжним дорученням № 1422 від 19.02.2016р. (рахунок № 45 від 11.02.2016р.) у сумі 125 000 гривень 00 копійок,

- за платіжним дорученням № 1436 від 25.02.2016р. (рахунок № 45 від 11.02.2016р.) у сумі 99 879 гривень 00 копійок,

а всього у загальній сумі 7 858 586 гривень 31 копійку.

Крім того, позивачем було надано відповідачу товарів (комплектуючих за договором № КП020/16 від 28.02.2016), за видатковими накладними № 1001125 від 22.02.2016р. та № 1001243 від 26.02.2016р., на загальну суму 182 046 гривень 62 копійки.

За період з 29 вересня 2015 року по 27 січня 2016 року, відповідачем було поставлено, а позивачем було прийнято від відповідача, горілчану продукцію за наступними видатковими документами:

- за видатковою накладною № 338 від 29.09.2015р. і Товарно-транспортною накладною №338 від 29.09.2015р. на суму вартості товару 78 112 гривень 80 копійок;

- за видатковою накладною № 340 від 30.09.2015р. і Товарно-транспортною накладною №340 від 30.09.2015р. на суму вартості товару 225 208 гривень 08 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 14 від 30.09.2015р. тару на суму вартості 540 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 225 748 гривень 08 копійок;

- за видатковою накладною № 341 від 30.09.2015р. і Товарно-транспортною накладною №341 від 30.09.2015р. на суму вартості товару 129 888 гривень 00 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 15 від 30.09.2015р. тару на суму вартості 300 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 130 188 гривень 08 копійок;

- за видатковою накладною № 343 від 30.09.2015р. і Товарно-транспортною накладною №343 від 30.09.2015р. на суму вартості товару 129 888 гривень 00 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 16 від 30.09.2015р. тару на суму вартості 300 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 130 188 гривень 08 копійок;

- за видатковою накладною № 344 від 01.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №344 від 01.10.2015р. на суму вартості товару 148 308 гривень 48 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 17 від 01.10.2015р. тару на суму вартості 360 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 148 668 гривень 48 копійок;

- за видатковою накладною № 345 від 01.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №345 від 01.10.2015р. на суму вартості товару 129 888 гривень 48 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 18 від 01.10.2015р. тару на суму вартості 300 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 130 188 гривень 48 копійок;

- за видатковою накладною № 346 від 01.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №346 від 01.10.2015р. на суму вартості товару 133 507 гривень 44 копійки, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 19 від 01.10.2015р. тару на суму вартості 300 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 133 807 гривень 44 копійки;

- за видатковою накладною № 349 від 02.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №349 від 02.10.2015р. на суму вартості товару 299 586 гривень 96 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 19 від 01.10.2015р. тару на суму вартості 720 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 300 306 гривень 96 копійок;

- за видатковою накладною № 351 від 05.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №351 від 05.10.2015р. на суму вартості товару 862 512 гривень 78 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 22 від 05.10.2015р. тару на суму вартості 1 560 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 863 072 гривні 78 копійок;

- за видатковою накладною № 352 від 06.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №352 від 06.10.2015р. на суму вартості товару 246 101 гривня 82 копійки, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 23 від 06.10.2015р. тару на суму вартості 420 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 246 521 гривня 82 копійки;

- за видатковою накладною № 354 від 06.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №354 від 06.10.2015р. на суму вартості товару 235 299 гривень 42 копійки, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 24 від 06.10.2015р. тару на суму вартості 420 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 235 719 гривень 42 копійки;

- за видатковою накладною № 356 від 07.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №356 від 07.10.2015р. на суму вартості товару 268 285 гривень 32 копійки, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 25 від 07.10.2015р. тару на суму вартості 480 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 268 765 гривень 32 копійки;

- за видатковою накладною № 367 від 12.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №367 від 12.10.2015р. на суму вартості товару 380 376 гривень 00 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 28 від 12.10.2015р. тару на суму вартості 720 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 381 096 гривень 00 копійок;

- за видатковою накладною № 371 від 13.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №371 від 13.10.2015р. на суму вартості товару 412 302 гривень 93 копійки, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 29 від 13.10.2015р. тару на суму вартості 780 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 413 082 гривні 93 копійки;

- за видатковою накладною № 374 від 14.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №374 від 14.10.2015р. на суму вартості товару 215 082 гривні 00 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 30 від 14.10.2015р. тару на суму вартості 420 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 215 502 гривні 00 копійок;

- за видатковою накладною № 375 від 14.10.2015р. і Товарно-транспортною накладною №374 від 14.10.2015р. на суму вартості товару 58 208 гривень 70 копійок, а також за Накладною про продаж посуду і тари за № 31 від 14.10.2015р. тару на суму вартості 120 гривень 00 копійок, у загальній вартості товарів на суму 58 328 гривень 70 копійок;

- за видатковою накладною № 462 від 13.11.2015р. і Товарно-транспортною накладною №462 від 13.11.2015р. на суму вартості товару 598 600 гривень 00 копійок;

- за видатковою накладною № 471 від 18.11.2015р. і Товарно-транспортною накладною №471 від 18.11.2015р. на суму вартості товару 598 600 гривень 00 копійок;

- за видатковою накладною № 477 від 23.11.2015р. і Товарно-транспортною накладною №477 від 23.11.2015р. на суму вартості товару 587 873 гривні 08 копійок;

- за видатковою накладною № 488 від 26.11.2015р. і Товарно-транспортною накладною №488 від 26.11.2015р. на суму вартості товару 609 728 гривень 00 копійок;

- за видатковою накладною № 491 від 26.11.2015р. і Товарно-транспортною накладною №491 від 26.11.2015р. на суму вартості товару 292 328 гривень 08 копійок;

- за видатковою накладною № 493 від 27.11.2015р. і Товарно-транспортною накладною №493 від 27.11.2015р. на суму вартості товару 443 848 гривень 00 копійок;

- за видатковою накладною № 20 від 27.01.2016р. і Товарно-транспортною накладною № 20 від 27.01.2016р. на суму вартості товару 335 775 гривень 50 копійок;

- за видатковою накладною № 1 від 25.01.2016р. і Товарно-транспортною накладною № 1 від 25.01.2016р. на суму вартості товару 120 653 гривні 92 копійки;

Також, за умов договору відповідачем були виконані, а позивачем прийняті, роботи по розробці дизайну пляшок та етикеток для горілчаної продукції (рахунок № Ц-У0000147 від 30.09.2015р. та акт приймання-передачі наданих послуг від 30 вересня 2015 року) на суму 64 800 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму: 7 611 503 грн. 95 коп.

Як зазначає позивач, згідно умов договору (пп. 2.3.1.-2.3.3.) та специфікації від 26.11.2015, остання поставка товару повинна була бути виконана відповідачем у листопаді 2015 року, останній рахунок на передплату позивачем товару (горілчані вироби) було надано відповідачем 11.02.2016, отже, виходячи з умов п. 2.3.2. договору, відповідач повинен був здійснити відповідні поставки товару через 20 календарних днів, тобто на початку березня 2016 року. Проте відповідач станом на 10.10.2016 не виконав своїх зобов'язань на визначену грошову суму коштів, чим порушив умови договору.

У зв'язку з тим, що відповідач суму заборгованості по розрахункам позивачу не повернув, належну кількість товару не передав та не повідомив позивача про причини невиконання цього господарського зобов'язання та можливості врегулювання господарського спору, позивач вимагає від відповідача сплату заборгованості у сумі 429128,98 грн.

Крім того, позивач відповідно до положень ст. ст. 611, 549 Цивільного кодексу України та п. 7.5. договору провів нарахування пені від суми непоставленого товару за кожен день прострочки за період з 20.09.2017 по 20.09.2018 в сумі 135005,16 коп.

Відповідач проти позовних вимог заперечував з посиланням на те, що зі сторони позивача не надходило жодних заяв про повернення залишку коштів, або інші вимоги, позивач лише відмовився від отримання товару на цю суму коштів без будь-яких пояснень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським, кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторонами договору поставки можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Статтею 266 Господарського кодексу України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 267 Господарського кодексу України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством. Якщо в довгостроковому договорі кількість поставки визначено лише на рік або менший строк, у договорі повинен бути передбачений порядок погодження сторонами строків поставки на наступні періоди до закінчення строку дії договору. Якщо такий порядок не передбачений, договір вважається укладеним на один рік. У разі якщо сторонами передбачено поставку товарів окремими партіями, строком (періодом) поставки продукції виробничо-технічного призначення є, як правило, квартал, а виробів народного споживання, як правило, - місяць. Сторони можуть погодити в договорі також графік поставки (місяць, декада, доба тощо). У договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем. Договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем. Договором може бути передбачений порядок поставки недоодержаної покупцем у встановлений строк кількості товарів.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно з частиною 2 вказаної статті якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 693 Цивільного кодексу України покупцю надано право вимагати передачі оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав цей товар у встановлений строк.

В силу статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 6.2. договору від 03.09.2015, поставка товару здійснюється партіями згідно з підписаними сторонами специфікаціями.

Відповідно до п. 7.5. договору поставки у випадку порушення постачальником строків поставки товару та/або за порушення строків заміни неякісного товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми не поставленого (не зміненого) товару за кожен день прострочення до повного виконання зобов'язання.

Відповідно підписаних сторонами специфікацій від 23.09.2015, від 11.11.2015, від 26.11.2015 постачальник повинен був поставити товар покупцю на загальну суму 7548709,29 грн. В свою чергу, відповідачем було здійснено поставку товару на суму 7611503,95 грн. відповідно до видаткових накладних. Таким чином, суд дійшов висновку про повне виконання відповідачем зобов'язань по поставці товару відповідно до умов договору та підписаних специфікацій.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду, на виконання умов укладеного договору поставки № ПА080/15 від 03.09.2015, з урахуванням п. 2.3.2. та 2.3.3., позивачем було перераховано грошові кошти у розмірі 7858586,31 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Таким чином, залишок коштів, сплачених позивачем в рахунок майбутніх поставок товару, склав 247082,36грн. Доказів на підтвердження підписання додаткових специфікацій на поставку товару на суму 247082,36грн. позивачем надано не було.

Також судом встановлено, що 28.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Горобина» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Косметичне об'єднання «Укралко» (постачальник) укладено договір №КП020/16, відповідно до умов якого постачальник на підставі заявки надісланої покупцем, за погоджених обома сторонами специфікацій, зобов'язується поставляти покупцю етикетку, контретикетку, упаковку, пляшку та інші комплектуючи матеріали для виробництва алкогольних напоїв, що іменуються надалі готова продукція.

Відповідно до п.1.3. договору, постачальник на підставі поданої заявки складає специфікацію, в якій вказує найменування готової продукції, кількість, ціну, терміни постачання. Специфікація є погодженою з боку постачальника з моменту надсилання її покупцю у порядку передбаченому п. 1.1.

Відповідно до п. 2.3. договору № КП020/16 від 28.02.2016 покупець зобов'язується оплатити постачальнику вартість готової продукції, що є поставленою постачальником і використаною покупцем для виробництва товару (алкогольних напоїв) за договором поставки № ПА080/15 від 03.09.2015, укладеним між покупцем та постачальником (у подальшому «Основний договір») протягом 3 банківських днів з моменту повного надходження покупцю коштів за відповідну поставлену покупцем постачальнику партію товару (алкогольних напоїв) за Основним договором. При цьому підтвердженням використання покупцем готової продукції є товарно-транспортні або видаткові накладні на поставку товару (алкогольних напоїв) за основним договором (з урахуванням норм виробничих втрат).

Загальна сума договору є сумою по усіх специфікаціях до цього договору (п. 2.4. договору № КП020/16 від 28.02.2016).

Судом встановлено, що позивачем не було дотримано встановлений вказаними пунктами договору порядку поставки готової продукції.

Натомість, позивачем, в односторонньому порядку, без заявки покупця, погоджених обома сторонами специфікацій було направлено за видатковими накладними № 1001125 від 22.02.2016, № 1001243 від 26.02.2016 комплектуючі матеріали на суму 182046,62 грн.

Договір від 03.09.2015 № ПА080/15 не втратив чинність, діє на даний час у відповідності до п. 11.1 договору, яким передбачено, що він діє до 31.12.2016 та автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону, не пізніше ніж за 15 днів до закінчення терміну дії договору про свій намір припинити його дію. На час розгляду справи жодна із сторін договору не повідомила про свій намір припинити його дію.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що позивачем не доведено факту порушення відповідачем як строків поставки товару відповідно до умов договору від 03.09.2015, так і строків оплати комплектуючих матеріалів відповідно до умов договору від 28.02.2016, а тому відсутні докази виникнення у відповідача обов'язку сплати неустойки за порушення умов зазначених договорів.

Разом з цим, твердження відповідача, що позивачем частково не повернуто кошти за транспортну тару до ТОВ «Горобина», у термін вказаний у п. 2.5. договору від 03.09.2015, та заборгованість за залишок транспортної тари в кількості 87 од. разом з НДС становить 4176,00 грн. судом до уваги не приймаються, оскільки вимога постачальника відшкодувати вартість Палет до покупця не пред'являлася, як це передбачено п. 2.5. додаткової угоди № 3 від 01.10.2015 до договору поставки №ПА080/15 від 03.09.2015, та не підтверджується наявними у справі доказами.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 564134,14 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення 247082,36 грн. передплати , в іншому підлягають відмові.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог з урахуванням розміру судового збору, який необхідно було сплатити позивачу при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 183, 232, 233, 236- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» (40021, м. Суми, вул.. Петропавлівська, 121, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укралко» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. Університетська, буд. 231/10, ) 247082,36 грн. суми попередньої оплати за товар, 3706,36 грн. судового збору.

3. В іншому - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 25.03.2019.

Суддя В.Л. Котельницька