ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019

м. Дніпро

Справа № 904/721/19

за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Громадської організації "Форпост", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 43 122,53 грн. та пені у розмірі 2096,31грн.

Суддя Ніколенко М.О.

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Громадської організації "Форпост" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 43 122,53 грн. та пені у розмірі 2096,31грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нерухомого майна № 69-ДРА/17 від 15.03.2017 зі сплати орендної плати.

Ухвалою суду від 26.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду, 18.03.2019 надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке:

- договір оренди нерухомого майна № 69-ДРА/17 від 15.03.2017 був укладений Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради з Громадською організацією "Всеукраїнський центр з надання допомоги постраждалим від терористичних дій на сході України "Форпост", а не з Громадською організацією "Форпост". Враховуючи наведене, позивач, в супереч вимогам ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, не довів того, що відповідач у справі є належним;

- пунктом 1 акту приймання-передачі від 15.03.2017 до договору визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає об'єкт оренди у стані, що відповідає істотним умовам договору оренди нерухомого майна № 69-ДРА/17 від 15.03.2017, в т.ч. інженерні мережі - у задовільному стані. Однак, з 28.03.2017 по 31.01.2018 орендоване приміщення було відключено від мереж електро- та водопостачання, що мало наслідком неможливість використання відповідного приміщення за цільовим призначенням;

- балансоутримувачем орендованого приміщення було виставлено орендарю рахунки на оплату № 220 від 31.03.2017 та № 298 від 30.04.2017. У відповідних рахунках було зазначено розрахунковий рахунок для здійснення оплат. Договір, в свою чергу, не містить відповідного розрахункового рахунку. Інших рахунків на оплату на адресу орендаря не надходило, що унеможливило здійснення останнім оплат;

- протоколом заперечень від 31.01.2018 № 1 до акту приймання-передачі комунального нерухомого майна від 31.01.2018 визначено, що заборгованість орендаря зі сплати орендних платежів становить 355,06 грн.;

- щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2096,31грн. відповідач зазначив, що позивачем при здійсненні нарахування пені не було враховано положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України у відповідності до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради (орендодавець) та Громадською організацією "Всеукраїнський центр з надання допомоги постраждалим від терористичних дій на сході України "Форпост" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № 69-ДРА/17 від 15.03.2017 (договір).

В подальшому, було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Громадської організації "Всеукраїнський центр з надання допомоги постраждалим від терористичних дій на сході України "Форпост" від 01.06.2017 № 2075971, зокрема, змінено назву юридичної особи на Громадську організацію "Форпост". При цьому, код ЄДРПОУ відповідної юридичної особи (40330937) залишився незмінним. Отже, Громадська організація "Форпост" є стороною за договором оренди нерухомого майна № 69-ДРА/17 від 15.03.2017.

Відповідно до п. 10.1. договору, цей договір діє з 15.03.2017 до 13.03.2020 включно.

Відповідно до п. 1.1 договору, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець, на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 зі змінами та доповненнями, передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно – нежитлові приміщення (об’єкт оренди) загальною площею 203,3 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпро, пров. Універсальний, 6, на 1 поверсі 3-поверхової будівлі, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 1 063 257,0 грн., без ПДВ, що перебуває на балансі КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, для використання під розміщення громадської організації на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов’язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов’язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, передав Громадській організації "Форпост" у користування об’єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі від 15.03.2017.

Відповідно до п. 3.3 договору, за користування об’єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 70% від загальної суми орендної плати у розмірі 3 810,24 грн. до загального фонду міського бюджету;

- 30% від загальної суми орендної плати у розмірі 1 632,96 грн. на рахунок балансоутримувача об’єкта оренди.

Пунктом 3.4. договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря.

З урахуванням зазначеного пункту договору, строк виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором зі сплати орендних платежів є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов'язання за договором і не сплатив орендну плату у належні строки. Внаслідок цього у Громадської організації "Форпост" утворилась заборгованість перед Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради зі сплати орендної плати за період з листопада 2017 по січень 2018 у розмірі 43 122,53 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 784 Цивільного кодексу України, наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі.

Пунктом 9.8 договору визначено, що у разі невиконання або порушення однією зі сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавством, цей договір може бути розірвано достроково за погодженням сторін та/або на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Так, орендар звернувся до орендодавця з листом-повідомленням про дострокове розірвання договору 31.01.2018. В період з 15.03.2017 до 31.01.2018 спірне приміщення перебувало у користуванні Громадської організації "Форпост".

Актом приймання-передачі від 31.01.2018 об’єкт оренди повернуто орендодавцю.

За таких обставин, вимогу позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 43 122,53 грн. слід задовольнити у повному обсязі.

Щодо твердження відповідача про те, що у договорі не зазначений розрахунковий рахунок для сплати орендних платежів, а рахунків на оплату за листопада 2017, грудень 2017 та січень 2018 на адресу орендаря не надходило, внаслідок чого відповідач не мав можливості сплачувати орендну плату, слід зазначити таке.

Як зазначалось вище, пунктами 3.3, 3.4 договору визначено алгоритм розрахунку розміру орендної плати.

При цьому, за договором оренди нерухомого майна № 69-ДРА/17 від 15.03.2017 не передбачено обов'язку орендодавця виставляти орендарю рахунки на оплату.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно, орендар мав можливість звернутись до орендодавця з вимогою про надання інформації щодо банківських реквізитів для сплати орендних платежів. Відсутність відповідної інформації у тексті договору не звільняє орендаря від обов'язку сплачувати орендну плату. Крім того, чинне законодавство передбачає можливість виконання грошових зобов'язань у випадках прострочення кредитора, зокрема, шляхом внесення грошових коштів на депозит нотаріуса.

Щодо твердження відповідача про те, що протоколом заперечень від 31.01.2018 № 1 до акту приймання-передачі комунального нерухомого майна від 31.01.2018 визначено, що заборгованість орендаря зі сплати орендних платежів становить 355,06 грн., слід зазначити таке.

З наданої відповідачем до матеріалів справи копії протоколу заперечень від 31.01.2018 № 1 до акту приймання-передачі комунального нерухомого майна від 31.01.2018 вбачається, що останній не містить підписів орендодавця та балансоутримувача. А отже, відсутні підстави стверджувати, що сторони дійшли згоди про те, що заборгованість орендаря зі сплати орендних платежів становить саме 355,06 грн.

Пунктом 9.2 договору встановлено, що за несвоєчасну оплату суми орендної плати орендар зобов’язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. цього договору.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 9.2. договору, позивач нарахував відповідачу пеню за загальний період з 16.12.2017 по 15.08.2018 у розмірі 2 096,31 грн.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що належним розрахунком пені є:

- за листопад 2017 на суму 4 199,51 грн. за період з 16.12.2017 по 15.06.2018 - 680,32 грн.;

- за грудень 2017 на суму 4 241,5 грн. за період з 16.01.2018 по 15.07.2018 - 701,53 грн.;

- за січень 2018 на суму 4 305,13 грн. за період з 16.02.2018 по 15.08.2018 - 726,56 грн.

Загалом розмір пені за порушення відповідачем строку виконання грошового зобов’язання за договором становить 2 108,41 грн., тобто, суму в більшому розмірі, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Тому, вимоги позивача про стягнення пені слід задовольнити в заявленому розмірі - 2 096,31 грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Громадської організації "Форпост" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 3а; ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ) суму основного боргу у розмірі 43 122,53 грн., пеню у розмірі 2096,31грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 1921 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.03.2019.

Суддя Ніколенко М.О.