РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/190/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.,

за участю секретаря судового засідання Рослого В.В.,

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правиламиспрощеного позовного провадження справу №927/190/19

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА"

вул. Січових Стрільців, 37-41, м. Київ, 04053

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Слізкової Анастасії Володимирівни

АДРЕСА_1

про стягнення 30432,79 грн

представників сторін: не з'явились

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" подано позов до Фізичної особи-підприємця Слізкової Анастасії Володимирівни про стягнення 22603,14 грн боргу по договору № 1969 поставки товару від 27.04.2016 та видатковій накладній № ЕВА-006707 від 12.06.2018, пені в сумі 4267,94 грн, 20% річних у сумі 2390,34 грн, інфляційних втрату сумі 1171,37 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі № 927/190/19 та розгляд справи по суті призначено на 02.04.2019 на 10:00.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 05.03.2019: №618 (позивачу) та №626 (відповідачу).

Позивачем подано клопотання до початку судового засідання про розгляд справи за відсутності представника позивача в зв'язку з неможливістю забезпечити присутність представника позивача в судовому засіданні.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, повноважних представників не направили.

Сторони належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що явка сторін в судове засідання не визнавалась, клопотання позивача судом задоволено.

Судом також враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи згідно зі ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем отримано судову Ухвалу суду від 05.03.2019 року про відкриття провадження у справі 07.03.2019, що свідчить про обізнаність про судове засідання та наявність спору. В той же час, відповідач процесуальними правами на подання відзиву на позов, доказів на підтвердження своєї позиції не скористався, позов не оспорив. Оскільки сторони своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників для участі у судовому засіданні не направили, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин відповідачем не надано, заяв та клопотань від сторін не надходило, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 02.04.2019 судом здійснено розгляд справи по суті, підписано рішення.

З'ясувавши обставини справи, зміст спірних правовідносин, дослідивши та оцінивши подані докази, розглянувши подані документи, суд встановив:

27.04.2016між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Слізковою Анастасією Володимирівною (покупець) укладено договір поставки товару №1969 (далі - договір) (а.с.24-25).

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід'ємними частинами цього договору.

Сторони застосовують до даного договору умови DDP - доставка постачальником товару в пункт, вказаний покупцем (редакція «ІНКОТЕРМС» 2010 року) (п.1.2. договору).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п.1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, найменування та кількість товару зазначається в додатках або накладних, які є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 3.1. договору ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження покупцем ціни та вартості товару вважається підписана сторонами накладна.

Загальна сума цього договору відповідає загальній сумі всіх накладних, на підставі яких здійснюється постачання товару, відповідно до умов цього договору (п.3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору сторони передбачили, що покупець зобов'язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару, протягом (але не пізніше) 30 (тридцяти) календарних днів з моменту передачі такої партії товару.

Відповідно до п. 8.4 договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, а у фінансовій частині до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. У разі, якщо жодна сторона протягом 30 (тридцяти) календарних днів до закінчення терміну дії даного договору не заявить про наміри його розірвання, цей договір вважається пролонгованим на тих же умовах терміном на один календарний рік.

Факт укладення договору відповідачем не оспорено.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар за видатковою накладною № ЕВА-006707від 12.06.2018 на загальну суму 22603,14 грн (а.с.26-27).

Даний товар відповідачем отримано, претензії щодо невідповідної якості, кількості та вартості отриманого товару позивачу не пред'явлено. Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача та печаткою фізичної особи-підприємця Слізкової А.В. на вищевказаній накладній. Доказів наявності розбіжностей щодо кількісних та якісних показників товару, відповідачем суду також не надано.

Враховуючи умови договору (п. 3.3.), відповідач повинен був оплатити отриманий за видатковою накладною № ЕВА-006707від 12.06.2018 товар протягом (але не пізніше) 30 календарних днів з моменту передачі такої партії товару, тобто до12.07.2018.

Проте відповідач за поставлений товар на підставі видаткової накладної № ЕВА-006707 від 12.06.2018 своєчасно та в повному обсязі оплату не здійснив. Прострочення відповідача оплати за поставлений товар починається з 13.07.2018, з урахуванням умов п.3.3. договору №1969.

З огляду на той факт, що повного розрахунку за поставлений товар відповідачем здійснено так і не було, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 22603,14грн за поставлений товар за видатковою накладною № ЕВА-006707 від 12.06.2018.

Факт отримання товару на умовах договору відповідачем не оспорено. Докази оплати в матеріалах справи відсутні, а відповідачем суду не надано, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань по оплаті отриманого товару.

Приписами ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом та не випливає із характеру відносин сторін. Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача по оплаті отриманого товару в сумі 22603,14 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Пунктом 5.1 договору сторони передбачили, що в разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов'язань по даному договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Згідно із ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п 5.3 договору, у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу та окрім того 20% річних.

Позивачем нараховано відповідачу та пред'явлено до стягнення 4267,94 грн пені за 193 дні прострочення. Період нарахування позивачем визначено - з 13.07.2018 по 22.01.2019.

З розрахунку позивача вбачається, що позивачем невірно встановлений період для нарахування пені. Враховуючи положення п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, пеня за прострочення оплати поставленого товару повинна нараховуватися за період з 13.07.2018 по 13.01.2019.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, суд встановив, що пеня, яка є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача, становить 4067,30 грн за період з 13.07.2018 по 13.01.2019. Таким чином, у решті позовних вимог у частині стягнення пені в сумі 200,64 грн має бути відмовлено як необґрунтовано заявлених.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 5.3 договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника 20% річних.

Позивач просить стягнути з відповідача 1171,37 грн інфляційних втрат за період липень-грудень 2018 року та 20% річних у сумі 2390,34 грн за період з 13.07.2018 по 22.01.2019.

Враховуючи, що сума основного боргу не була своєчасно сплачена відповідачем, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу та пред'явлено до стягнення 1171,37 грн інфляційних втрат за період липень-грудень 2018 року та 2390,34 грн 20% річних за період з 13.07.2018 по 22.01.2019. Дана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повній сумі.

Відповідно до ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч наведеним нормам, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів належного виконання ним зобов'язань за договором.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача 22603,14 грн боргу, 4067,30 грн пені, 2390,34 грн20% річних та 1171,37 грн інфляційних втрат. У частині стягнення 200,64 грн пені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1908,34 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 42, 74, 123, 129, 202, 236-238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» (вул. Січових Стрільців, 37-41, м. Київ, 04053; ) до Фізичної особи-підприємця Слізкової Анастасії Володимирівни (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) про стягнення 30432,79 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Слізкової Анастасії Володимирівни (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» (вул. Січових Стрільців, 37-41, м. Київ, 04053; )22603,14 грн боргу, 4067,30 грн пені, 2390,34 грн20% річних, 1171,37 грн інфляційних втратта 1908,34 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

3.У решті позовних вимог у частині стягнення 200,64 грн пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України .

Повне судове рішення складено та підписано 02.04.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. Відомості про адреси для листування та зв'язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А. Фетисова