ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3423/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ", с. Шуби, Богодухівського району
про стягнення 200746,25 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,дов.від 17.01.2019 року

відповідача - ОСОБА_2, ордер №000055 від 22.02.2019 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ", с. Шуби, Богодухівського району про стягнення з відповідача 180000,00 грн. основного боргу, 15257,25 грн. інфляційних втрат та 5489,00 грн. 3% річних за договором поставки № АГ-1/СХ від 10 травня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 грудня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 09 січня 2019 року на 12:00 годин.

Протокольною ухвалою від 09 січня 2019 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання було відкладено на 29 січня 2019 року на 12:30 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 січня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 13 березня 2019 року.

Протокольною ухвалою від 29 січня 2019 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання було відкладено на 25 лютого 2019 року на 12:20 годин.

25 лютого 2019 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" подано додаткове письмове пояснення (вхідний № 4844), яке суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 25 лютого 2019 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання було відкладено на 05 березня 2019 року на 11:20 годин.

05 березня 2019 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" подано клопотання (вхідний № 5645) про відкладення підготовчого засідання.

Згідно частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ухвалою господарського суду Харківської області від 29 січня 2019 року було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 13 березня 2019 року, суд не вбачає підстав щодо задоволення клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Згідно частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; зясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом остаточно з'ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі №922/3423/18 та призначення справи до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 05 березня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 12 березня 2019 року на 11:40 годин.

12 березня 2019 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" подано відзив (вхідний № 6164) на позовну заяву.

12 березня 2019 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" подано клопотання (вхідний № 6166) про врегулювання спору за участю судді.

Протокольною ухвалою від 12 березня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 19 березня 2019 року до 12:20 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 березня 2019 року в задоволенні усного клопотання відповідача про повернення на стадію підготовчого провадження відмовлено та у задоволенні клопотання відповідача (вхідний № 6166 від 12 березня 2019 року) про врегулювання спору за участю судді відмовлено.

Щодо наданого відповідачем відзиву (вхідний № 6164) на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до частини 1 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 13 грудня 2018 року відповідачеві, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Вказану ухвалу було направлено на адресу відповідача 62122, Харківська область, Богодухівський район, с. Шуби, вул. Центральна, 20.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 031912 ухвалу господарського суду Харківської області від 13 грудня 2018 року отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" - 25 грудня 2018 року, а отже строк на подачу відзиву на позов закінчився 09 січня 2019 року.

Водночас, як вбачається з відмітки канцелярії господарського суду Харківської області, відзив на позов подано відповідачем 12 березня 2019 наручно, у звязку з чим, з огляду на строки встановлені ухвалою суду від 13 грудня 2018 року для подання відзиву, суд дійшов висновку, що відповідач подав відзив на позов з порушенням строків встновлених судом ухвалою від 13 грудня 2018 року.

Разом з цим, приписами частини 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно частини 1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідач поважності причин пропуску строку на подання відзиву нічим не обґрунтовує. Водночас відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій щодо збирання доказів чи інших обставин, які б свідчили про неможливість подання відзиву на позов у строк встановлений в ухвалі суду від 13 грудня 2018 року.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідачем отримано ухвалу господарського суду Харківської області про відкриття провадження від 13 грудня 2018 року ще 25 грудня 2018 року, з огляду на те, що відзив на позов є заявою по суті справи і потребує наведення поважності причин пропуску встановленого строку для подання останнього, суд на підставі статті 207 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне залишити відзив на позов (заяву по суті справи) від 12 березня 2019 року - без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

10 травня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю АГРО-ГСМ (позивачем, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" (відповідачем, покупець) було укладено договір поставки № АГ-1/СХ, відповідно до умов пункту 1.1. якого, постачальник зобов'язується передавати у встановлені договором строки товарно-матеріальні цінності, визначені пунктом 1.2. цього договору у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти.

Згідно пункту 3.1. договору поставки АГ-1/СХ, поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями на підставі замовлення/заявки покупця.

Поставка товару здійснюється на умовах FCA станція відвантаження, CPT станція одержувача, або EXW склад постачальника, згідно правилам тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010. Постачальник вважається таким, що виконав свої зобовязання з поставки товару з моменту передання його перевізнику/покупця в залежності від базису поставки. Датою поставки товару вважається дата приймання товару до перевезення, зазначена в товарно-транспортній накладній та/або видатковій накладній. Факт відвантаження товару підтверджується відповідними підписами та печатями на накладних уповноважених осіб (п.п. 3.2, 3.3 договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору поставки від 10 травня 2016 року , ціна кожної партії товару зазначається у видатковій накладній.

У пункті 4.2. договору поставки АГ-1/СХ, сторони домовились, що оплата товару покупцем повинна бути здійснена протягом 7 календарних днів з момента виставлення письмової вимоги, але не пізніше 01 грудня 2017 року, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 11.1. договору поставки від 10 травня 2016 року встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

Як вбачається з позовної заяви позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 689325,84 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № РН-11-05/6 від 11 травня 2016 року, № РН-11-05/7 від 11 травня 2016 року, № РН-13-05/4 від 13 травня 2016 року, № РН-13-05/9 від 13 травня 2016 року, № РН-01-06/1 від 01 червня 2016 року, № РН-21-06/7 від 21 червня 2016 року, № РН-23-06/6 від 23 червня 2016 року, № РН-14-08/1 від 14 серпня 2016 року, № РН-19-08/1 від 19 серпня 2016 року та товарно-транспортними накладними РН-11-05/6 від 11 травня 2016 року, № РН-11-05/7 від 11 травня 2016 року, № РН-13-05/4 від 13 травня 2016 року, № РН-13-05/9 від 13 травня 2016 року, № РН-01-06/1 від 01 червня 2016 року, № РН-21-06/7 від 21 червня 2016 року, № РН-23-06/6 від 23 червня 2016 року, № РН-14-08/1 від 14 серпня 2016 року, № РН-19-08/1 від 19 серпня 2016 року. Товар був прийнятий відповідачем, про що свідчать підписи уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ".

Також за фактом поставки товару за договором №АГ-1/СХ від 10 травня 2016 року,ппозивачем виписано Товариству з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" податкові накладні: №49 від 11 травня 2016 року на суму 61800,00 грн., в тому числі ПДВ - 10300,00 грн.; №45 від 11 травня 2016 року на суму 218880,00 грн., в тому числі ПДВ - 36480,00 грн.; №56 від 13 травня 2016 року на суму 48256,00 грн.,в тому числі ПДВ - 8042,67 грн.; №61 від 13 травня 2016 року на суму 74700,00 грн., в тому числі ПДВ - 12450,00 грн. №1 від 01 червня 2016 року на суму 82100,00 грн., в тому числі ПДВ - 13683,33 грн.; №71 від 21 червня 2016 року на суму 41325,00 грн. в тому числ ПДВ - 6887,50 грн.; №87 від 23 червня 2016 року на суму 22800,00 грн. в тому числі ПДВ- 3800,00 грн.; №74 від 14 серпня 2016 року на суму 69406,06 грн., в тому числ ПДВ- 11567,68 грн.; №97 від 19 серпня 2016 року на суму 70058,78 грн.,в тому числі ПДВ- 11676,46 грн.

Станом на 01 грудня 2017 року відповідач виконав свої зобов'язання щодо сплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" товару на суму 509325,84 грн.

Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" перед позивачем за договором поставки № АГ-1/СХ від 10 травня 2016 року складає суму у розмірі 180000,00 грн.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору поставки № АГ-1/СХ від 10 травня 2016 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 180000,00 грн. основного боргу такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми інфляційних втрат та 3% річних дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 15257,25 грн. та 3% річних в розмірі 5489,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 55 Конституції України, статтей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 3011,19 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" (62122, Харківська область, Богодухівський район, с. Шуби, вул. Центральна, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 13, оф. 510, ) 180000,00 грн. основного боргу, 15257,25 грн. інфляційних втрат, 5489,00 грн. 3% річних та 3011,19 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "25" березня 2019 р. р.

Суддя ОСОБА_3