ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2019 р.                                Справа №870/9/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в особі:

головуючого (судді-доповідача):                                         Бойко С.М.,

секретар судового засідання Процевич Р.Б.,

явка учасників справи:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

розглянув заяву приватного підприємства “ОККО-Бізнес Контракт” б/н від 12.03.2019

про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація” від 28.02.2019, третейський суддя Павлова А.А., м. Львів

у третейській справі № 323/01.19

за позовом приватного підприємства “ОККО-Бізнес Контракт”, м. Київ

до відповідача приватного агропромислового підприємства “Яр”, с. Острівець, Теребовлянського району, Тернопільської області

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2019 року приватне підприємство “ОККО-Бізнес Контракт” (далі по тексту ПП “ОККО-Бізнес Контракт”) звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація” про стягнення з приватного агропромислового підприємства “Яр” (далі по тексту ПАП «Яр») 493 808,19 грн. попередньої оплати (авансу), 54 034,38 грн. неустойки, 75 190,79 грн. пені та 97 281,26 грн. штрафу в зв’язку з неналежним виконанням ПАП «Яр» зобов’язань за договором поставки сільськогосподарської продукції № ОБК/2-1-18/116 від 18.04.2018.

Короткий зміст рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація”.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація” від 28.02.2019 в третейській справі № 323/01.19 вищезазначений позов задоволено частково. Стягнуто з ПАП «Яр» на користь ПП “ОККО-Бізнес Контракт” 493 808,19 грн. попередньої оплати (авансу), 25 450,49 грн. неустойки, 64 763,28 грн. пені та 97 281,26 грн. штрафу, з підстав порушення відповідачем зобов’язання за договором поставки сільськогосподарської продукції № ОБК/2-1-18/116 від 18.04.2018.

Нормативно-правовою підставою задоволення позову суд навів ст.ст. 193, 509, 526, 530, 538, 549, 610, 611, 624, 625, 662 - 664 ЦК України, 216-218 ГК України.

Короткий зміст вимог заяви.

В заяві позивач просить видати наказ на примусове виконання рішення третейського суду від 28.02.2019 в третейській справі №323/01.19.

Узагальнені доводи особи, яка подала заяву.

Позивач посилаючись на ст.ст. 50, 55 Закону України «Про третейські суди» зазначає, що ПАП «Яр» в добровільному порядку не виконало рішення третейського суду від 28.02.2019 в третейській справі №323/01.19.

22.03.2019 на вимогу суду ПП “ОККО-Бізнес Контракт” подало заяву, в якій зазначено, що рішення від 28.02.2019 в третейській справі №323/01.19. про стягнення заборгованості не скасовано, в провадженні інших судів відсутні справи з приводу скасування рішення третейського суду по третейській справі №323/01.19., третейське застереження передбачене розділом 8 Договору (п. 8.1 Договору), зазначений договір не визнавався недійсним.

У судове засідання не з’явилися учасники справи, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ГПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а також той факт, що апеляційним судом участь сторін у судовому засіданні не визнавалася обов'язковою, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без участі представника відповідача.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що ПАП «Яр» (надалі по тексту – відповідач, постачальник) та ПП “ОККО-Бізнес Контракт” (надалі по тексту – позивач, покупець) погодили та підписали договір поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2018 року за № ОБК/2-1-18/116 від 18.04.2018, згідно з умовами якого постачальник зобов’язується поставити (продати) у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти (придбати) та оплатити на умовах цього договору сільськогосподарську продукцію врожаю 2018 року на умовах, що вказані в цьому договорі та додатках до договору. Асортимент, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки продукції, місце прийому – передачі, строки оплати продукції, узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у додатках до договору, які становлять його невід’ємну частину.

Згідно п. 8.1 договору всі спори і розбіжності, що можуть виникнути між сторонами із умов цього договору або в зв’язку з ним підлягають вирішенню Постійно діючим третейським судом при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація”, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Героїв УПА, 72.

Відповідно до п. 8.2 договору сторони дійшли взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється Третейським судом, в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація”.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що сторони визнають обов’язковість рішення обраного Третейського суду відповідно до ст. 50 Закону України “Про третейські суди”. Протокол засідання третейського суду не ведеться.

Згідно п. 8.4 договору сторони зобов’язуються сумлінно виконувати обов’язки і вимоги Третейського суду з метою об’єктивного розгляду спору. Рішення Третейського суду для сторін є остаточним і підлягає виконанню.

Відтак, згідно договору, спір на підставі поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2018 року за № ОБК/2-1-18/116 від 18.04.2018 був переданий на вирішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація”, та за наслідками вирішення спору вказаним третейським судом було прийнято рішення.

Сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду без будь-яких зволікань чи застережень (частина 1 статті 50 Закону України “Про третейські суди”).

Відповідно до статті 51 Закону України “Про третейські суди”, рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов’язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

За приписами частини 1 статті 55 Закону України “Про третейські суди” рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 57 Закону України “Про третейські суди”, рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред’явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов'язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України “Про виконавче провадження” є наказ.

Частиною 1 статті 56 Закону України “Про третейські суди” визначено, що заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Згідно з частиною 2 статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

За нормами частини 3 статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України “Про третейські суди” та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно ст. 56 Закону України “Про третейські суди” компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов’язки осіб, які не брали участь у справі.

У даному випадку судом перевірено наступне:

- рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація” від 28.02.2019 в третейській справі №323/01.19 не скасовано компетентним судом;

- справа підвідомча третейському суду відповідно до закону;

- строк для звернення з заявою про видачу наказу не пропущений та заявлений в межах трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом;

- рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою № ОБК/2-1-18/116 від 18.04.2018, п. 8.1;

- третейська угода не визнана недійсною компетентним судом;

- доказів того, що склад Третейського суду сформований в порушення вимог Закону України “Про третейські суди” та третейської угоди, не надано;

- рішення Третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України,

- Третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази добровільного виконання боржником (відповідачем) рішення третейського суду у третейській справі № 323/01.19.

Відтак, суд встановив відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, які передбачені ст. 355 ГПК України, ч. 6 ст.56 Закону України “Про третейські суди”, та дійшов висновку про задоволення заяви ПП “ОККО-Бізнес Контракт” б/н від 12.03.2019 про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація” від 28.02.2019 в третейській справі №323/01.19.

Сплачена заявником (позивачем) сума судового збору відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача ПАП «Яр», оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою, рішення третейського суду відповідачем добровільно не виконано.

Керуючись ст. ст. 129, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

заяву Приватного підприємства “ОККО-Бізнес Контракт” б/н від 12.03.2019 про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація” від 28.02.2019 в третейській справі №323/01.19 - задоволити.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація” від 28.02.2019 в третейській справі №323/01.19 наступного змісту: “Стягнути з Приватного агропромислового підприємства «Яр» (місцезнаходження: 48107, Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Острівець, ідентифікаційний код юридичної особи: 30828260) на користь Приватного підприємства “ОККО-Бізнес Контракт” (місцезнаходження: 04070, м. Київ, Подільський район, вул. набережно-Хрещатицька, буд.15-17/18, ідентифікаційний код юридичної особи: 33614922) – 493 808,19 грн. суми попередньої оплати (авансу), 25 450,49 грн. неустойки, 64 763,28 грн. пені, 97 281,26 грн. штрафу, 6 813,03 грн. сплаченого третейського збору за розгляд справи в третейському суді.”.

Стягнути з Приватного агропромислового підприємства «Яр» (місцезнаходження: 48107, Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Острівець, ідентифікаційний код юридичної особи: 30828260) на користь Приватного підприємства “ОККО-Бізнес Контракт” (місцезнаходження: 04070, м. Київ, Подільський район, вул. Набережно-Хрещатицька, буд.15-17/18, ідентифікаційний код юридичної особи: 33614922) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в сумі 960,50 грн.

Відповідні накази видати після набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду в апеляційному порядку, протягом 20 (двадцяти) днів з дня її проголошення (з урахуванням частини 2 статті 256 ГПК України).

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Матеріали третейської справи №323/01.19 повернути Постійно діючому Третейському суду при Асоціації “Всеукраїнська інвестиційна асоціація”.

Головуючий- суддя                               Бойко С.М.

Повний текст ухвали підписано 01.04.2019