У Х В А Л А

27 березня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/165/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г., в ході судового засідання по розгляду справи №927/165/19, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження,

за позовом: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СИМЕДІКА УА», вул. Кудрявський узвіз, буд.7, м. Київ, 04053

до відповідача: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРІКОР ХОЛДИНГ», вул. Шейгусівська, буд. 1-А, с. Сергіївка, Прилуцький район, Чернігівська область,17592

про стягнення 115000грн.05коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 адвоката (довіреність №21/2019 від 05.03.2019),

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 115000грн.05коп. боргу за товар.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по видатковим накладним №1409 від 05.03.2018, №1410 від 05.03.2018, №1411 від 05.03.2018, №1678 від 15.03.2018 позивачем передано відповідачу товар загальною вартістю 147877грн.15коп. За твердженням позивача, відповідач здійснив лише часткову оплату поставленого товару на суму 32877грн.10коп., внаслідок чого виник заявлений до стягнення борг, який він і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідач у відзиві повідомив про те, що 04.03.2019 ним сплачена заборгованість у сумі 115000грн.05коп. та судовий збір в сумі 1921грн.00коп. шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на рахунок позивача, в звязку з чим відповідач просить закрити провадження у справі через відсутність предмета спору.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату. Причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Таким правом учасники справи користуються на власний розсуд, окрім випадків, коли явка учасника справи визнана судом обовязковою і він зобовязаний зявитись в судове засідання за викликом суду.

Враховуючи, що явка позивача не визнавалась судом обовязковою, тому участь у судовому засіданні є правом позивача, яким він не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що неявка позивача не перешкоджає розгляду справи, з метою уникнення затягування вирішення спору суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду справи по суті за відсутності позивача в судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Згідно із ч.1 ст.252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №905/1587/15.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір між сторонами виник внаслідок неоплати відповідачем вартості товару, переданого позивачем по видатковим накладним №1409 від 05.03.2018, №1410 від 05.03.2018, №1411 від 05.03.2018, №1678 від 15.03.2018.

У відзиві відповідачем повідомлено про сплату заявленої до стягнення суми боргу за товар та на підтвердження вказаної обставини додано до відзиву платіжне доручення №19646 від 04.03.2019, з якого вбачається, що відповідачем перераховано на рахунок позивача 115000грн.05коп. в якості «оплати боргу за вакцину зг. позовної заяви (видаткової накладної №1409, 1410, 1411, 1678 від 05-15.03.18р» з відміткою про проведення платежу банківською установою. До відзиву на позов відповідачем додані докази направлення копії відзиву на адресу позивача.

Приймаючи до уваги, що, як свідчить відбиток календарного штемпеля на конверті, позов, який розглядається судом в межах даної справи, направлено позивачем до суду 22.02.2019, провадження у даній справі відкрито 28.02.2019, а платежі здійснені відповідачем лише 04.03.2019, а тому суд доходить висновку, що сплата відповідачем заявленої до стягнення суми боргу відбулась після подання позивачем позову до господарського суду та відкриття провадження у справі.

При цьому суд приймає до уваги, що позивачем до початку судового засідання не надано до матеріалів справи відповіді на відзив та доказів, які спростовують факт оплати відповідачем заявленої до стягнення суми.

Відтак суд доходить висновку, що спір між сторонами був врегульований в добровільному порядку в процесі розгляду справи, а тому на момент проведення засідання предмет спору по даній справі відсутній.

За таких обставин, враховуючи відсутність предмету спору, провадження у справі належить закрити.

При цьому суд розяснює сторонам, що відповідно до ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Матеріалами справи підтверджується лише понесення позивачем судових витрат у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви до господарського суду у сумі 1921грн.

Зважаючи на те, що відповідачем 04.03.2019 було перераховано на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в розмірі 1921грн.00коп. в якості відшкодування судового збору, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, що підтверджується платіжним дорученням №19647 від 04.03.2019, тому під час винесення даної ухвали питання про розподіл між сторонами судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.202, 231, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні, яке відбулось 27.03.2019, на підставі ч.6 ст.233 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Повний текст ухвали підписаний 28 березня 2019 року.

З повним текстом ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т. Г. Оленич