ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 рокуСправа № 912/3393/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/3393/18

за позовом: Фермерського господарства "Олександрівське", 28051, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Олександрівка, вул. Садова, 10

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 25030, м Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26

про визнання незаконним рішення, визнання укладеною додаткової угоди

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, адвокат, довіреність № б/н від 14.12.18;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фермерське господарство "Олександрівське" (надалі - ФГ "Олександрівське", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (надалі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідач) про визнання незаконним рішення, викладеного в листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.07.2018 №Ф-9277/0-4680/0/17-18, щодо відмови в укладанні додаткової угоди та про визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Фермерським господарством "Олександрівське" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 20.03.2009 року, зареєстрований у Олександрійському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2009 року за №60, у наступній редакції:

"Додаткова угода

до договору оренди землі від 20 березня 2009 року

(зареєстрований у Олександрійському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 жовтня 2009 року за № 60)

м. Кропивницький ___ ________ року

Кіровоградська області

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, від імені якого діє _______________________________________________________________________________________________________________________________________, що діє на підставі статті 122 Земельного кодексу України, іменоване в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та Фермерське господарство "Олександрівське" - в особі голови ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому «Орендар», з другого боку, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», уклали цю додаткову угоду (далі за текстом - угода) про поновлення договору оренди землі від 20 березня 2009 року (зареєстрований у Олександрійському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 жовтня 2009 року за № 60) (далі за текстом - договір) наступним чином:

1. Поновити договір оренди землі від 20 березня 2009 року (зареєстрований у Олександрійському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 жовтня 2009 року за № 60) терміном на 10 (десять) років.

2. Всі інші умови вищезгаданого договору не обумовлені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі від 20 березня 2009 року (зареєстрований у Олександрійському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру" про що Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 жовтня 2009 року за № 60).

4. Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться у «Орендодавця» Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, другий - у «Орендаря» Фермерського господарства "Олександрівське", третій у компетентному органі, що проводить державну реєстрацію речових прав.

Реквізити сторін

«Орендодавець»: «Орендар»:

Головне управління Держгеокадастру у Фермерське господарство

Кіровоградській області "Олександрівське"

вул. Академіка Корольова, 26 Код

м. Кіровоград, 28051, Кіровоградська область,

Олександрійський район,

с. Олександрівка,

вул. Садова, 10

в особі Голови ОСОБА_3

______ ____________________ ______ ____________________".

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст. 122 Земельного кодексу України та на ті обставини, що з метою реалізації свого права на поновлення договору оренди землі від 20.03.2009 звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, до якого додано проект додаткової угоди. Відповідач, отримавши лист позивача, вимог ч. 5 ст. ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не виконав та в листі від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18 запропонував позивачу звернутися з листом-повідомленням про поновлення терміну дії договору виключно не раніше ніж за 30 днів до його закінчення. З підстав викладеного позивач вважає, що такі дії відповідача порушують право ФГ "Олександрівське" на поновлення договору та підлягають захисту в судовому порядку за визначеним позивачем способом захисту.

Ухвалою господарського суду від 02.01.2019 за поданим позовом відкрито провадження у справі № 912/3393/18; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01.02.2019; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

В межах встановленого строку від ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 33-40), у відповідності до якого позовні вимоги заперечено з тих підстав, що лист відповідача від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18 не є відмовою в укладенні додаткової угоди про поновлення договору, яка може бути оскаржена в порядку ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а є пропозицією орендодавця звернутись в строки, передбачені договором. ОСОБА_4 твердженням відповідача, позивачем не доведено порушення переважного права на поновлення договору та не надано належних доказів на підтвердження виконання умов договору.

01.02.2019 господарський суд розпочав підготовче засідання, в якому оголошено перерву до 21.02.2019.

21.02.2019 суд продовжив підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 21.02.2019 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2019.

28.02.2019 господарський суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 28.02.2019 по розгляду справи № 912/3393/18 оголошено перерву до 21.03.2019.

21.03.2019 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судових засіданнях 28.02.2019 та 21.03.2019 прийняв участь представник позивача. Представник відповідач участі в судових засіданнях не приймав, про причини неявки суду не повідомлено. Відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань у справі, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення ухвал суду.

ОСОБА_4 положеннями ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.п. 1, 2 ч. 3).

Враховуючи наведене та обставини належного повідомлення відповідача про проведення судових засідань у справі, повторної неявки та відсутність повідомлень про причини неявки представника відповідача, господарський суд здійснює розгляд справи в судовому засіданні 21.03.2019 за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 21.03.2019 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю.

В судовому засіданні господарським судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні у справі матеріали та заслухавши пояснення представника позивача, які наведено в обґрунтування позовних вимог, а також врахувавши обставини заперечень проти позову, які наведено у відзиві відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2009 між Олександрійською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ФГ "Олександрівське" (Орендар) підписано договір оренди землі (далі - Договір), за умовами якого в оренду позивача передано земельну ділянку загальною площею 50,00 га, у тому числі рілля 50,00 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради за кадастровим номером :02:000:9009 (а.с. 9-13).

Договір зареєстровано у Олександрійському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2009 за № 60, про свідчить відмітка про реєстрацію на останньому аркуші Договору.

Договір укладено на десять років та в пункті 7 Договору передбачено, що після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

ОСОБА_4 про приймання-передачі земельної ділянки від 22.10.2009 позивачу передано в оренду відповідну земельну ділянку (а.с. 14).

04.07.2018 ФГ "Олександрівське" звернулось до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням від 04.07.2018 про поновлення Договору оренди землі (а.с. 15). До вказаного листа-повідомлення додано проект додаткової угоди про поновлення Договору терміном на 10 років на тих самих умовах, що передбачені Договором (а.с. 16).

Лист-повідомлення позивача від 04.07.2018 отримано ГУ Держгеокадастру 04.07.2018, про що свідчить відмітка відповідача на листі про отримання.

На вказаний лист-повідомлення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надіслано на адресу ФГ "Олександрівське" лист від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18, в якому запропоновано звернутися у встановлений строк, визначений Договором оренди землі, та подати документи відповідно до вимог законів та прийнятих до них нормативно-правових актів (а.с. 17).

Посилаючись на викладені вище обставини та вказуючи про невиконання відповідачем вимог ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", позивач просить визнати незаконним рішення, викладене в листі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.07.2018 №Ф-9277/0-4684/0/17-18, щодо відмови в укладанні додаткової угоди та визнати укладеною додаткову угоду про поновлення Договору в редакції позивача.

При вирішенні спору господарський суд враховує, що відповідно до частини 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 4 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Відповідно до положень ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка, яка є предметом Договору, розташована на території Кіровоградської області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою відносяться до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що не оспорюється сторонами.

Отже, за наведеними вище нормами законодавства орендодавцем землі, що отримана ФГ "Олександрівське" в оренду за Договором, є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Вказана зміна не є підставою для припинення дії відповідного договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Виходячи з положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", які діяли на час підписання Договору, строк дії Договору, пунктом 37 якого передбачено, що Договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації, починається після державної реєстрації Договору.

Таким чином, строк дії Договору закінчується 22.10.2019.

ОСОБА_4 загальним правилом наслідками закінчення строку дії договору оренди землі, згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі", є припинення договору оренди землі.

Одночасно, нормами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України від 17.02.2011 р. N 3038-VI, який набрав чинності з 12.03.2011, регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі (частина 6 наведеної норми).

Правова позиція щодо розрізнення наведених підстав поновлення договору оренди землі неодноразово формулювалась, як Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14, так і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та в інших справах.

У справі, яка розглядається, матеріально-правовою підставою позову є частини 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В силу наведених вище положень частин 1-3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Отже, у процедурі поновлення договору оренди землі на орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (поновлення договору), покладається обов'язок завчасно повідомити орендодавця листом-повідомленням, до якого додати проект відповідної додаткової угоди.

Згідно з частиною 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. ОСОБА_4 наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, законодавцем у ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов'язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

ОСОБА_4 наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Господарський суд вважає, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області при розгляді листа-повідомлення ФГ "Олександрівське" від 04.07.2018 було порушено порядок, визначений ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", що вбачається з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що з листом-повідомленням про поновлення Договору ФГ "Олександрівське" звернулось до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 04.07.2018. У вказаному листі позивачем також повідомлено про готовність та згоду ФГ "Олександрівське" до узгодження з ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області істотних умов та строку дії договору оренди землі при його поновленні на новий строк. До листа додано проект додаткової угоди про поновлення Договору на 10 років на тих самих умовах, що передбачені Договором.

Між тим, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у відповідь на вказаний лист запропонувало позивачеві в листі від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18 звернутися у встановлений строк, визначений Договором оренди землі, та подати документи відповідно до вимог законів та прийнятих до них нормативно-правових актів.

Господарський суд зазначає, що пункт 7 Договору встановлює для Орендаря строк повідомлення Орендодавця про намір продовжити дію Договору не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору.

Тобто, як умови Договору, так і положення ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", визначають граничний строк (кінцева дата) повідомлення. Аналіз наведених положень свідчить, що строк повідомлення орендарем про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк не може бути меншим від строку, встановленого договором, однак може бути більшим.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 13.02.2019 у справі №924/504/17, норми ст. 33 Закону України "Про оренду землі" дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку - це право повинно бути реалізовано до закінчення дії договору оренди на підставі звернення орендаря, а у другому - воно може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди, але у будь-якому випадку з укладенням додаткової угоди.

Отже, позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням в установлений Законом та Договором строк.

Крім того, в листі від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області запропонувало позивачеві подати документи відповідно до вимог законів та прийнятих нормативно-правових актів.

Однак, Закон України "Про оренду землі" не передбачає надання орендарем в обов'язковому порядку інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди.

Вказаний висновок також підтверджено в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Відповідач у згаданому вище листі не зазначив які саме документи позивач повинен подати та подання яких передбачено нормами чинного законодавства.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Таким чином, саме на ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, як на державному органі, лежить обов'язок належного дотримання процедури розгляду питання, пов'язаного з поновленням договору оренди земельної ділянки, яка відноситься до державної власності.

В пункті 5.7 постанови Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17 зазначено, що у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов'язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов'язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов'язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов'язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Як встановлено вище, позивачем дотримано усі умови, передбачені частинами 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" для поновлення Договору оренди землі. В матеріалах справи наявні докази на підтвердження належного виконання ФГ "Олександрівське" умов Договору, а саме: довідка Олександрівської сільської ради Олександрійського району від 11.12.2018 № 130, в якій зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:9009 використовується ФГ "Олександрівське" за цільовим призначенням, заборгованість по сплаті орендної плати відсутня, якісні характеристики земельної ділянки не порушуються (а.с. 18); довідка Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 12.12.2018 про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на даний орган (а.с. 25).

Натомість, відповідачем порушено визначену законодавством процедуру реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до наведених вище нормативних вимог. Наведені в листі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18 підстави заперечення в поновленні договору суперечать вимогам ч.ч.1, 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому, господарський суд враховує, що згідно пункту 3.1 рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення вказаних обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 18.10.2018 у справі №813/4989/17 безпідставне та протиправне відтермінування суб`єктом владних повноважень прийняття рішення про видачу або відмову у видачі документу дозвільного характеру, особливо, у випадку, за якого такий документ уже виданий, але завершує свою дію (рішення суб`єкта владних повноважень стосується виключно продовження терміну дії дозволу) є прихованою формою відмови у видачі такого документу та прямо суперечить принципу правової визначеності, на забезпечення якого законом саме і встановлені темпоральні обмеження у прийнятті рішень державою в особі її уповноважених органів.

З підстав викладеного господарський суд дійшов висновку, що листом від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області фактично відмовлено в укладенні додаткової угоди про поновлення договору.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 Земельного кодексу України. ОСОБА_4 приписами наведеної норми, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.

Відповідно до частини 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Належність способу захисту, обраного позивачем у даній справі в частині визнання недійсним рішення про відмову, викладеного в листі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, підтверджено в постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1600/17.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ФГ "Олександрівське" в частині визнання недійсним рішення, викладеного в листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.07.2018 № Ф-9277/0-4684/0/17-18, щодо відмови в укладанні додаткової угоди, та наявність підстав для її задоволення.

Твердження відповідача стосовно того, що лист відповідача від 10.07.2018 № Ф-9284/0-4683/0/17-18 не є відмовою в укладенні додаткової угоди про поновлення договору, яка може бути оскаржена в порядку ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", спростовується наведеним вище.

Стосовно вимоги позивача про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення Договору, господарський суд враховує наступне.

Як вже зазначено вище, згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17 за встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов'язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Враховуючи наведене та за встановлених судом обставин належного виконання ФГ "Олександрівське" обов'язків за Договором, своєчасного звернення до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення Договору та наданням проекту додаткової угоди, господарський суд дійшов висновку, що відповідач порушив право позивача на встановлений частинами 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Разом з цим, як слідує зі змісту Договору, про поновлення якого позивач просить визнати укладеною додаткову угоду, строк дії такого Договору закінчується 22.10.2019.

Таким чином, наявний строк для реалізації сторонами механізму поновлення договору згідно ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема на розгляд відповідачем листа-повідомлення позивача з дотриманням вимог ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

З підстав викладеного господарський суд вважає передчасним звернення позивача з позовними вимогами про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору та відсутність правових підстав їх задоволення.

Одночасно господарський суд відхиляє твердження відповідача з приводу відсутності порушення саме переважного права позивача внаслідок відсутності інших осіб, які претендують на відповідну земельну ділянку, відхиляється судом, оскільки реалізація такого права не пов'язана виключно з існуванням третіх осіб.

Також відхиляється думка відповідача про ненадання позивачем належних доказів на підтвердження виконання умов договору, оскільки позивачем подано такі докази, оцінка яких надана за змістом рішення.

Господарський суд наголошує, що в силу положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, як орендодавець земельної ділянки, в силу положень Закону України "Про оренду землі" та умов Договору наділений правом вимагати від орендаря належного виконання умов договору. Тобто, відповідач має право здійснювати контроль за належним виконанням позивачем умов Договору.

Між тим, відповідач згідно відзиву на позов не повідомляє про наявність конкретних обставин неналежного виконання позивачем обов'язків за Договором та не надає до суду жодних доказів на підтвердження наявності таких обставин.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

ОСОБА_4 правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення, викладене в листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.07.2018 №Ф-9277/0-4684/0/17-18, щодо відмови в укладанні додаткової угоди.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, буд. 26, ідентифікаційний код 39767636) на користь Фермерського господарства "Олександрівське" (28051, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Олександрівка, вул. Садова, 10; ідентифікаційний код 30862584) 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Фермерському господарству "Олександрівське", за адресою: 28051, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Олександрівка, вул. Садова, 10 та на адресу представника позивача ОСОБА_2: 25006, АДРЕСА_1; Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26.

Повне рішення складено 29.03.2019.

Суддя В.В.Тимошевська