ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/2810/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 (суддя Спичак О.М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 (головуючий суддя: Разіна Т.І., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.)

за позовом Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок

до 1. Сумської обласної ради, 2.Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тростянецьке спеціалізоване мисливське господарство",

про визнання права користування мисливськими угіддями,

За участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача-1 - Мезенцева О.П. - представник

відповідача-2 - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. 12.03.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок до Сумської обласної ради та Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання права користування на законних підставах мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га у загальному складі мисливських угідь загальною площею користування 86605 га на термін, визначений рішенням від 26.07.1997 Сумської обласної ради (із змінами, внесеними рішеннями від 27.02.2012 та від 07.07.2017 Сумської обласної ради).

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невизнання та порушення відповідачами права користування Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га, що входять у загальний склад угідь, переданих у користування згідно чинного рішення відповідача 1.

3. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач-1 вважає безпідставними вимоги позивача в частині визнання права користування мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га у загальному складі мисливських угідь загальною площею користування 86605 га, оскільки рішенням Сумської обласної ради народних депутатів від 26.07.1997 у користування позивача було передано мисливські угіддя загальною площею 82095 га. Крім того, на думку відповідача-1, з боку Сумської обласної ради права та законні інтереси позивача не порушувались.

ІІ. Короткий зміст судових рішень

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 910/2810/18, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

ІІІ. Процедура касаційного провадження у Верховному Суді

5. 21.01.2019 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Охтирською районною організацією Українського товариства мисливців та рибалок подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 910/2810/18 безпосередньо до Касаційного господарського суду.

6. Протоколом автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 29.01.2019 у справі №910/2810/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

7. Ухвалою Верховного Суду від 07.02.2019 касаційну скаргу Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок залишено без руху до 07.03.2019 на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведені у заяві про поновлення строку підстави причин пропуску строку визнані неповажними; встановлено Охтирській районній організації Українського товариства мисливців та рибалок строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

8. 12.02.2019 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) скаржник направив до суду клопотання про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 07.02.2019.

9. Ухвалою Верховного Суду від 20.02.2019 заяву Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено Охтирській районній організації Українського товариства мисливців та рибалок строк для подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 910/2810/18, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та призначено її до розгляду на 28.03.2019, визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до 12.03.2019.

10. 06.03.2019 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) відповідач-1 направив відзив на касаційну скаргу, який фактично надійшов до Верховного Суду 13.03.2019.

11. У судове засідання 28.03.2019 з'явилася представник відповідача-1, яка виклала заперечення проти касаційної скарги та просила відмовити в її задоволенні.

Представники позивача, відповідача-2 та третьої особи у судове засідання не з'явилися, хоча вказані учасники справи про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

ІV. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

12. У касаційній скарзі Охтирська районна організація Українського товариства мисливців та рибалок (скаржник, позивач) просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 910/2810/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

13. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник вказує, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що рішенням від 26.07.1997 Сумської обласної ради народних депутатів "Про надання в користування мисливських угідь" Охтирській районній організації Українського товариства мисливців та рибалок були надані в користування терміном на 15 років мисливські угіддя площею 82 095 га.

Позивач вказує, що як вбачається із відповіді Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства від 24.05.2018 (вих.02-15/428) на момент надання мисливських угідь позивачу у 1997 році загальна площа земель, придатних для ведення мисливського господарства на території Охтирського району Сумської області, складала 106960 га та було всього два користувачі мисливськими угіддями: ДП "Охтирський лісгосп", в користуванні якого перебувало 20335 га мисливських угідь, і Охтирська районна організація Українського товариства мисливців та рибалок, в користуванні якої всі інші угіддя, площа яких була визначена як 82095 га, хоча фактично складала 86605 га.

Скаржник вважає, що так як станом на 27.07.2012 діяло протиправне рішення Сумської обласної ради від 03.09.2010 про вилучення у Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок угідь площею 2,2 тис. га і ці угіддя в періоди їх протиправного вилучення у позивача перебували у користуванні іншого користувача - третьої особи - ТОВ "Тростянецьке спеціалізоване мисливське господарство", та до складу закріплених за позивачем угідь площею 84405 га угіддя на землях Литовського лісництва та на землях Староіванівської сільської ради загальною площею 2,2 тис. га не увійшли.

Постановою від 06.11.2014 Сумського окружного адміністративного суду, яка залишена без змін ухвалою від 22.01.2015 Харківського апеляційного господарського суду та ухвалою від 26.04.2016 Вищого адміністративного суду України, адміністративний позов Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок до Сумської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Сумської обласної ради п'ятого скликання від 03.09.2010 року "Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року "Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради" в частині, що стосується Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок. Таким чином, вказаним судовим рішенням поновлено право користування позивача мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га.

Скаржник вказує, що як на момент набрання вказаним судовим рішенням законної сили, так і на даний час, у користуванні позивача згідно з рішенням Сумської обласної ради в редакції від 27.07.2012 перебуває 84405 га мисливських угідь, 2,2 тис. га на землях Литовського лісництва та Староіванівської сільської ради позивачу, як законному користувачу, не повернуто.

Позивач зазначає, що суди попередніх інстанцій, визнавши факт протиправного вилучення у позивача мисливських угідь площею 2,2 тис. га, які були надані позивачу з дотриманням діючого законодавства рішенням обласної ради від 26.07.1997, не визнають право користування позивача цими угіддями без повторного їх надання позивачу у встановленому законом порядку.

Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою, що вказані угіддя (з конкретними межами, площею та розташуванням) виділені позивачу ще з 1997 року, а межі у зв'язку з неправомірним тимчасовим вилученням частини угідь були змінені та повинні бути відновлені.

За твердженням скаржника матеріалами справи підтверджено право користування позивачем мисливськими угіддями загальною 86 605 га, однак суди не дослідили усі обставини надання угідь у користування позивачу, зміни їх площі, не надали належної оцінки доказам, наданим позивачем, у зв'язку з чим дійшли помилкових висновків про відмову у задоволенні позову.

14. У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 просить залишити касаційну скаргу - без задоволення, а судові рішення - без змін.

Відповідач-1 вказує, що рішення щодо надання у користування позивачу мисливських угідь загальною площею 86605 га відповідачем не приймалось, а матеріали лісовпорядкування, листи та інші подані позивачем матеріали не є належними та допустимими доказами наявності такого права.

Також відповідач-1 зазначає, що рішення Сумської обласної ради від 03.09.2010 визнано протиправним та скасовано в частині, що стосується Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок. Отже взаємовідносини між сторонами у цій частині є визначеними - рішення щодо вилучення у позивача 2,2 тис. га мисливських угідь скасовано та не застосовується.

Посилання позивача на неправильно зазначену площу мисливських угідь - 84405 га, яка перебуває у його користуванні відповідно до рішення Сумської обласної ради від 27.07.2012, відповідач-1 вважає необґрунтованими, оскільки зазначене рішення прийнято за поданням компетентного органу, позивачем не оскаржувалось та є чинним.

V. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

15. Рішенням від 26.07.1997 Сумської обласної ради народних депутатів "Про надання в користування мисливських угідь" Охтирській районній організації Українського товариства мисливців та рибалок були надані в користування терміном на 15 років мисливські угіддя площею 82095 га у межах адміністративного району за винятком мисливських угідь Хухрянського мисливського лісництва - 5258 га, Олешанського лісництва - 5429 га, Грунського лісництва - 3136 га, Охтирського лісництва - 3954 га, мисливських угідь сільськогосподарських підприємств, які входять до мисливських лісництв загальною площею 9552 га.

16. 25.09.2003 Сумською обласною радою було прийнято рішення "Про вилучення і закріплення мисливських угідь", яким вилучено частково мисливські угіддя з користування, зокрема, Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок площею 2,2 тис. га.

17. Прокуратурою Сумської області був внесений протест №07/5-11/30 від 26.07.2005 року на рішення від 25.09.2003 Сумської обласної ради "Про вилучення і закріплення мисливських угідь".

За наслідками розгляду протесту прокуратури Сумської області, Сумською обласною радою було прийнято рішення від 06.10.2005, яким рішення від 25.09.2003 Сумської обласної ради "Про вилучення і закріплення мисливських угідь" скасовано.

18. Рішенням Сумської обласної ради від 03.09.2010 року "Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року "Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради" скасовано рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року "Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року".

19. Рішенням від 27.07.2012 Сумської обласної ради "Про припинення права користування та надання у користування мисливських угідь" внесено зміни до рішення від 26.07.1997 Сумської обласної ради народних депутатів "Про надання в користування мисливських угідь", а саме надано в користування мисливські угіддя терміном на 20 років районним організаціям Українського товариства мисливців та рибалок для ведення ними мисливського господарства за переліком згідно додатку № 1. Вказаним рішенням площу мисливських угідь, наданих у користування позивача, було збільшено до 84405 га (додаток № 11).

20. Постановою від 06.11.2014 Сумського окружного адміністративного суду, яка залишена без змін ухвалою від 22.01.2015 Харківського апеляційного господарського суду та ухвалою від 26.04.2016 Вищого адміністративного суду України, адміністративний позов Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок до Сумської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Сумської обласної ради п'ятого скликання від 03.09.2010 року "Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року "Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради" в частині, що стосується Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок.

21. 31.07.2015 Охтирська районна організація Українського товариства мисливців та рибалок звернулась до Сумської обласної ради з заявою № 10 "Про зміну меж мисливських угідь" з 84405 га на 86605 га.

22. 04.09.2015 Сумською обласною радою листом № 01-26/1161 повідомлено позивача про те, що зміна меж наданих у користування мисливських угідь здійснюється у порядку Закону України "Про мисливське господарство та полювання" на підставі подання від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику к сфері лісового та мисливського господарства, а отже, у Сумської обласної ради відсутні підстави для задоволення заяви позивача.

23. Рішенням від 07.07.2017 Сумської обласної ради "Про внесення змін до рішення обласної ради від 26.07.1997 "Про надання в користування мисливських угідь" внесено зміни до рішення Сумської обласної ради від 26.07.1997 "Про надання в користування мисливських угідь" та викладено п. 1 рішення в наступній редакції "1.Надати в користування мисливські угіддя терміном на 25 років районним організаціям Українського товариства мисливців та рибалок для ведення ними мисливського господарства за переліком згідно з додатком 1".

24. Охтирська районна організація Українського товариства мисливців та рибалок зазначає, що остання неодноразово зверталася до відповідачів (листи №12 від 07.08.2017, №30 від 05.12.2017) про зміну меж мисливських угідь з 84405 га на 86605 га шляхом внесення відповідних змін до рішення Сумської обласної ради від 26.07.1997 "Про надання в користування мисливських угідь".

Однак, за твердженнями позивача, які з боку відповідачів не заперечувались, відповідні зміни до рішення Сумської обласної ради від 26.07.1997 "Про надання в користування мисливських угідь" внесено не було, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Позивач зазначає, що останнім заявляються вимоги саме про визнання права на 2,2 тис. га у складі 86605 га, надані у користування згідно рішення Сумської обласної ради від 26.07.1997 "Про надання в користування мисливських угідь", та протиправно вилучені на підставі рішення відповідача 1, яке було скасовано у судовому порядку.

VІ. Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

25. Суд першої інстанції вказав, що враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом, позивачем повинно бути доведено належними та допустимими доказами виникнення у передбаченому чинним законодавством порядку права користування мисливськими угіддями загальною площею 86 605 га, а також невизнання з боку відповідачів 1 та 2 права Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок користування мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га саме у складі наведеної вище площі.

Місцевий господарський суд зазначив, що в межах розгляду справи №818/2201/14 судом було встановлено, що в порушення норм законодавства, Сумською обласною радою було скасоване рішення Сумської обласної ради від 06.10.2005р., яке вже вичерпало свою дію, чим порушено право Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок на користування мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га.

Судом адміністративної юрисдикції було встановлено, що рішення Сумської обласної ради п'ятого скликання від 03.09.2010 року «Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року «Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради» в частині, що стосується прав та інтересів Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, виходячи з наведеного полягає, що посилання позивача на наявність у Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок згідно рішення від 26.07.1997р. Сумської обласної ради народних депутатів «Про надання в користування мисливських угідь» права користування мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га, яке було порушено внаслідок прийняття Сумською обласною радою п'ятого скликання від 03.09.2010 року «Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року «Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради», є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи документами.

Проте, у даному випадку, встановлення судом обставин порушення (невизнання) права користування позивача мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га не є беззаперечною та виключною підставою для задоволення позову з урахуванням наступного.

Станом на момент прийняття Сумською обласною радою народних депутатів рішення від 26.07.1997р. «Про надання в користування мисливських угідь» та станом на теперішній час законодавством визначено порядок отримання права користування мисливськими угіддями шляхом прийняття компетентним органом відповідного рішення.

Суд першої інстанції вказав, що згідно рішення від 26.07.1997 (з урахуванням змін, внесених рішенням 27.07.2012) Сумської обласної ради народних депутатів «Про надання в користування мисливських угідь» Охтирській районній організації Українського товариства мисливців та рибалок були надані в користування терміном на 15 років мисливській угіддя площею 84405 га.

Тобто, з системного аналізу представлених суду документів, з урахуванням приписів законодавства щодо передання мисливських угідь у користування, полягає, що у передбаченому чинним законодавством України порядку в користування позивача було передано мисливській угіддя площею 84405 га. Доказів збільшення вказаної площі у передбаченому чинним законодавством порядку до 86 605 га матеріали справи не містять.

З урахуванням зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих у розмінні ст.76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказів наявності у позивача станом на момент звернення до суду з розглядуваним позовом права користування мисливськими угіддями загальною площею 86 605 га.

Також місцевий господарський суд вказав, що посилання позивача на типовий договір про умови ведення мисливського господарства та пояснювальну записку до проекту організації та розвитку мисливського господарства Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, складену Українським Державним проектним лісовпорядним виробничим об'єднанням «Укрдержліспроект», не свідчить про наявність у Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок права користування мисливськими угіддями загальною площею 86 605 га, а отже, виключає можливість задоволення позовних про визнання права користування на законних підставах мисливськими угіддями площею 2,2 тис.га у загальному складі мисливських угідь загальною площею користування 86 605 га та термін, визначений рішенням від 26.07.1997р. Сумської обласної ради (із змінами, внесеними рішеннями від 27.02.2012р. та від 07.07.2017р. Сумської обласної ради).

26. Суд апеляційної інстанції погодився з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що листом Сумське обласне управління лісового та мисливського господарства на запит адвоката Єфіменка Л.І. повідомило, що користуванні, яким надавалися у користування мисливські угіддя на території Охтирського району з 1997, зокрема, і позивачу -82 095 га (1997-2003) рішення обласної ради від 26.07.1997 зі змінами від 26.12.1997; 79879 га (2003-2004) зменшення площі за рішенням від 25.09.2003; 82095 га (2005-2010) рішення від 06.10.2005; 79879 га (2011-2012) рішенням від 03.09.2010; 84 405 га зі змінами від 27.12.2012 та від 07.07.2017 до рішення від 26.07.1997 із змінами від 26.12.1997.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вказала, що в передбаченому чинним законодавством України порядку в користування позивача було передано мисливські угіддя площею 84 405 га. Доказів збільшення вказаної площі у передбаченому чинним законодавством порядку до 86605 га матеріали справи не містять.

VІІ. Позиція Верховного Суду

27. Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

28. Фактично підставою відмови в позові суди попередніх інстанцій вказали те, що позивачем повинно бути доведено належними та допустимими доказами виникнення у передбаченому чинним законодавством порядку права користування мисливськими угіддями загальною площею 86 605 га, а також невизнання з боку відповідачів 1 та 2 права Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок користування мисливськими угіддями площею 2,2 тис. га саме у складі наведеної вище площі.

29. Разом з тим, як суть позовних вимог, так і встановлених судами попередніх інстанцій зводиться до того що первісною редакцією рішення від 26.07.1997 Сумської обласної ради народних депутатів "Про надання в користування мисливських угідь" Охтирській районній організації Українського товариства мисливців та рибалок були надані в користування терміном на 15 років мисливські угіддя площею 82095 га, до яких входили спірні 2,2 тис. га на землях Литовського лісництва та Староіванівської сільської ради.

30. Разом з тим, 25.09.2003 Сумською обласною радою було прийнято рішення "Про вилучення і закріплення мисливських угідь", яким було вилучено з користування, зокрема, Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок зазначені спірні угіддя площею 2, 2 тис. га (п. 1 рішення).

31. В кінцевому підсумку, за результатами вищевказаних дій та подій, постановою від 06.11.2014 Сумського окружного адміністративного суду, яка залишена без змін ухвалою від 22.01.2015 Харківського апеляційного господарського суду та ухвалою від 26.04.2016 Вищого адміністративного суду України, адміністративний позов Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок до Сумської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Сумської обласної ради п'ятого скликання від 03.09.2010 року "Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року "Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради" в частині, що стосується Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок.

32. Зазначена постанова суду фактично відновила первісну редакцію рішення від 26.07.1997 Сумської обласної ради народних депутатів "Про надання в користування мисливських угідь", якою Охтирській районній організації Українського товариства мисливців та рибалок були надані в користування терміном на 15 років мисливські угіддя площею 82095 га, до яких входили спірні 2,2 тис. га на землях Литовського лісництва та Староіванівської сільської ради.

33. Разом з тим, рішенням Сумської обласної ради від 27.07.2012 "Про припинення права користування та надання у користування мисливських угідь" внесено зміни до рішення Сумської обласної ради народних депутатів від 26.07.1997 "Про надання в користування мисливських угідь", а саме надано в користування мисливські угіддя терміном на 20 років районним організаціям Українського товариства мисливців та рибалок для ведення ними мисливського господарства за переліком згідно додатку № 1. Вказаним рішенням площу мисливських угідь, наданих у користування позивача, було збільшено до 84405 га (додаток № 11).

Даним рішенням від 27.07.2012 фактично було викладено в новій редакції рішення від 26.07.1997 Сумської обласної ради народних депутатів "Про надання в користування мисливських угідь" стосовно позивача.

34. Суть доводів позивача до того і зводиться, що при формальному збільшенні площі мисливських угідь його було в черговий раз незаконно позбавлено зазначених спірних мисливських угідь площею 2,2 тис. га на землях Литовського лісництва та Староіванівської сільської ради, проте, не прямим припиненням його права користування, як минулого разу, а саме шляхом викладення в новій редакції рішення від 26.07.1997.

35. Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій замість дослідження даних доводів, а саме, чи дійсно рішенням відповідача-1 від 27.07.2012 (або іншим рішенням) позивача було в черговий раз незаконно позбавлено зазначених спірних мисливських угідь площею 2,2 тис. га на землях Литовського лісництва та Староіванівської сільської ради, і якщо так, покладення саме на відповідача-1 доведення правомірності своїх дій по такому черговому припиненню, безпідставно переклали на позивача обов'язок доводити, що рішенням відповідача-1 від 27.07.2012 позивачу було надано і взагалі з незрозумілих підстав мало, по суті повторно, передаватися право користування зазначеними спірними угіддями, яке вже в нього було на підставі первісної редакції рішення від 26.07.1997.

36. За викладених обставин, суд касаційної інстанції доходить висновку, що суди попередніх інстанцій не дослідили повно, всебічно та об'єктивно доводи позивача та докази по справі, а тому висновки, з яких суди відмовили в позові, є передчасними.

37. Поряд з цим, суд касаційної інстанції відмічає наступне.

Дійсно 25.09.2003 Сумською обласною радою було прийнято рішення "Про вилучення і закріплення мисливських угідь", яким вилучено частково спірні мисливські угіддя з користування, зокрема, Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок площею 2,2 тис. га (п. 1 рішення).

Разом з тим, за доводами того ж позивача пунктом 2 вказаного рішення в т.ч. і спірні мисливські угіддя закріплено за Товариством з обмеженою відповідальністю "Тростянецьке спеціалізоване мисливське господарство" в межах згідно з додатками 5,6 (п.п.2.2. п.2 рішення).

38. Вищевказаною постановою від 06.11.2014 Сумського окружного адміністративного суду, яка залишена без змін ухвалою від 22.01.2015 Харківського апеляційного господарського суду та ухвалою від 26.04.2016 Вищого адміністративного суду України, адміністративний позов Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок до Сумської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Сумської обласної ради п'ятого скликання від 03.09.2010 року "Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року "Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради" в частині, що стосується Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок.

Судами попередніх інстанцій не встановлено, що вказаний п. 2 рішення Сумської обласної ради "Про вилучення і закріплення мисливських угідь" в частині закріплення, зокрема і, спірних мисливських угідь терміном на 49 років за Товариством з обмеженою відповідальністю "Тростянецьке спеціалізоване мисливське господарство" в межах згідно з додатками 5,6 скасовано чи він є нечинним.

39. В постанові Верховного Суду від 07.03.2018 по справі № 902/578/17 зроблено наступний правовий висновок:

«Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Наслідком вирішення господарського спору повинно бути відновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права чи охоронюваного законом інтересу у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зазначені норми визначають об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 6-55цс15 наведено правовий висновок про те, що в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого статтею 33 Закону України "Про оренду землі", на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі пункту 2 частини другої статті 16 ЦК.

Судом апеляційної інстанції належним чином не встановлено, чи забезпечує захист та відновлення порушеного права позивача обраний останнім спосіб захисту права щодо поновлення Договору оренди на той же строк і на тих же умовах за обставин надання спірної земельної ділянки в оренду ОСОБА_5 (новому орендарю) за договором оренди від 03.04.2017. Водночас за наслідками прийнятої апеляційним судом постанови фактично залишаються дійсними одночасно два договори оренди спірної земельної ділянки та, відповідно, чинними є права кожного із двох орендарів на спірну земельну ділянку, що не вирішує спору про право оренди на земельну ділянку та не забезпечує захисту чи відновлення порушеного права позивача за таких обставин.»

40. Крім того, позивачем не оскаржено жодного з рішень відповідача-1, якими, на думку позивача, його повторно позбавлено спірних мисливських угідь.

41. З урахуванням викладеного, колегія суддів касаційного суду доходить висновку, що сама по собі позовна вимога про визнання права користування спірними мисливськими угіддями не вирішує наявний спір та не забезпечує захисту чи відновлення прав позивача.

VІІІ. Висновки Верховного Суду

42. Згідно з п.3 ч.1 ч ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд."

Відповідно до ст.311 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

2. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

3. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

4. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини."

43. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність касаційну скаргу Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 910/2810/18 залишити без змін з мотивів, викладених в даній постанові суду касаційної інстанції.

44. У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін резолютивні частини ухвалених судових рішень, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Охтирської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 910/2810/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 910/2810/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський