ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Справа № 4/44-Б

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

апелянта - Кошліченко В.С.;

кредиторів - не зявилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №10 в особі ліквідатора Пилипенко М.М на ухвалу господарського суду Житомирської області від 18 грудня 2018 року (повний текст складено 20.12.2018) у справі № 4/44-Б (суддя Костриця О.О.)

за заявою Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №10

до Житомирської міської ради

про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно

у межах справи № 4/44-Б

за заявою Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області

до Комунального виробничого житлового ремонтно- експлуатаційного підприємства №10

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18 грудня 2018 року у справі №4/44-Б за заявою Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Комунального виробничого житлового ремонтно- експлуатаційного підприємства №10 про банкрутство у задоволенні заяви Комунального виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №10 в особі ліквідатора Пилипенко М.М. звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою позовну заяву Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 12 березня 2019 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представник Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №10 повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Житомирської області від 03.11.2011 у справі №4/44-Б, серед іншого, Комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство № 10 визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік - до 03.11.2012; призначено ліквідатором у справі про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства № 10 арбітражного керуючого Стефанюка М.С.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.11.2012 у справі №4/44-Б, серед іншого, звільнено арбітражного керуючого Стефанюка М.С. від виконання обов'язків ліквідатора та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Довжаницю О.С.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.12.2016 у справі №4/44-Б, серед іншого, усунуто арбітражного керуючого Довжаницю О.С. від виконання обов'язків ліквідатора КВЖРЕП № 10.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.02.2018 у справі №4/44-Б, серед іншого, призначено ліквідатором КВЖРЕП №10 арбітражного керуючого Пилипенко М.М.

24 листопада 2016 року КВЖРЕП № 10 в особі ліквідатора Довжаниці О.С. звернулося з заявою до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі;

- приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі;

- гаражний бокс загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі (матеріали оскарження, а.с. 31-52).

Вказана заява обгрунтована тим, що відповідно до пункту 4.3. статуту КВЖРЕП №10 майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання. Оскільки метою діяльності КВЖРЕП №10 є одержання прибутку шляхом здійснення виробничої, торгівельної та посередницької та інших видів діяльності, виконання робіт та надання послуг, підприємство є комерційним. Вказане свідчить, що спірне майно належало КВЖРЕП № 10 на праві повного господарського відання.

Заявник також зазначає, що після визнання постановою Господарського суду Житомирської області від 03.11.2011 КВЖРЕП №10 банкрутом, виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення від 21.02.2012 № 120, яким дозволено КВЖРЕП №10 передати житловий фонд та інше майно Житомирської міської ради на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 13, згідно з додатками 1 і 2. У вказаних додатках, крім житлового фону, вирішено передати інше майно (нежитлові приміщення) на баланс КВЖРЕП № 13, яке включено ліквідатором банкрута Довжаницею О.С. до ліквідаційної маси банкрута. Отже, вказаним рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради позбавлено банкрута усіх активів, що знаходилися у його повному господарському віданні.

За викладених обставин, КВЖРЕП №10 просить визнати право повного господарського відання на вищевказане нерухоме майно.

Місцевий господарський суд, розглянувши вищевказану заяву, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 23.01.1992 № 45 вирішено, зокрема, затвердити статут виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №10, зареєструвати виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 10 (матеріали оскарження, а.с. 34, 36-37).

У подальшому Виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №10 змінено найменування на КВЖРЕП № 10. Нова редакція статуту КВЖРЕП № 10 затверджена сесією Житомирської міської ради 25.06.2001 та зареєстрована виконавчим комітетом Житомирської міської ради 28.08.2001 (т.1, а.с. 143-149).

Рішенням сесії Житомирської міської ради від 27.04.2007 № 223 вирішено, серед іншого, внести та затвердити доповнення до статуту КВЖРЕП № 10 (т.9, а.с.115), а саме доповнити розділ 4 "Майно ВЖРЕП - 10" пунктом 4.7. в наступній редакції: "Для забезпечення діяльності підприємства власником створюється статутний фонд у розмірі 92 000,00 грн" (т.9, а.с.116).

Рішенням Житомирської міської ради від 18.06.2014 №689, зокрема, внесено та затверджено зміни до статуту КВЖРЕП № 10, у зв'язку з чим, викладено пункт 4.7 статуту в наступній редакції: Для забезпечення діяльності підприємства власником створюється статутний фонд в розмірі 2 100 323,20 грн (т.10, а.с. 67-68).

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частинами 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення;.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач, відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Таким чином, сторона при зверненні до господарського суду повинна довести, що її суб'єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об'єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання за КВЖРЕП №10 права повного господарського відання на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі;

- приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі;

- гаражний бокс загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі.

Відповідно до пункту 1.2. статуту КВЖРЕП № 10 власником майна підприємства є Житомирська міська рада.

Метою діяльності підприємства є одержання прибутку шляхом здійснення виробничої, торгівельної, посередницької та інших видів діяльності, виконання робіт надання послуг (пункт 2.1. статуту).

Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства (пункт 4.1. статуту).

На самостійному балансі підприємства відображається також житловий та нежитловий фонд, переданий йому власником або уповноваженим органом для здійснення технічної експлуатації без прав володіння, користування та розпорядження (пункт 4.2. статуту).

Майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання (пункт 4.3. статуту).

Здійснюючи право повного господарського відання підприємство володіє, користується та розпоряджається на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать статуту (пункт 4.4. статуту).

Рішенням сесії Житомирської міської ради від 29.05.2009 № 978 надано згоду на визнання КВЖРЕП №10 банкрутом (т.1, а.с .14).

Як вже зазначалося вище, постановою Господарського суду Житомирської області від 03.11.2011 у справі №4/44-Б КВЖРЕП № 10 визнано банкрутом; відкрито його ліквідаційну процедуру.

На підставі статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та з огляду на постанову Господарського суду Житомирської області від 03.11.2011 у справі № 4/44-Б, рішення Житомирської міської ради від 25.05.2009 №978 "Про надання згоди на визнання КВЖРЕП №10 банкрутом" та клопотання КВЖРЕП №10 і КВЖРЕП №13, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 120 "Про передачу житлового фонду та іншого майна Житомирської ради з балансу КВЖРЕП №10 на баланс КВЖРЕП №13" дозволено КВЖРЕП №10 передати житловий фонд та інше майно Житомирської міської ради на баланс КВЖРЕП №13 згідно з додатками 1, 2 (т.8, а.с. 67-70).

КВЖРЕП №10 передано КВЖРЕП №13 житлові будинки згідно актів приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (т.14, а.с.106-194).

Приписами статей 142 - 146 Конституції України встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Згідно з частинами 5 - 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

За змістом статей 316 - 319 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу (в т.ч. територіальні громади). Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 24 Господарського кодексу України, управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб'єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Правовий статус окремого суб'єкта господарювання у комунальному секторі економіки визначається уповноваженими органами управління відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів. Відносини органів управління між зазначеними суб'єктами у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися на договірних засадах.

Суб'єктами господарювання комунального сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише комунальної власності, а також суб'єкти, у статутному капіталі яких частка комунальної власності перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує органам місцевого самоврядування право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

У відповідності зі статтею 78 Господарського кодексу України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.

Комунальне унітарне підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями власника та органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого воно входить.

За змістом статей 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Зважаючи на викладені норми законодавства, господарський суд приходить до висновку, що КВЖРЕП № 10 є комунальним комерційним підприємством. Майно за таким підприємством має закріплюватися власником - Житомирською міською радою на праві господарського відання.

Водночас, як було зазначено вище, відповідно до пункту 4.1. статуту КВЖРЕП № 10 майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства (пункт 4.1. статуту).

На самостійному балансі підприємства відображається також житловий та нежитловий фонд, переданий йому власником або уповноваженим органом для здійснення технічної експлуатації без прав володіння, користування та розпорядження (пункт 4.2. статуту).

Майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання (пункт 4.3. статуту).

Отже, пунктом 4.2. статуту КВЖРЕП №10 передбачено відображення окремо від інших цінностей житлового та нежитлового фонду переданого власником або уповноваженим органом для здійснення технічної експлуатації без прав володіння, користування та розпорядження.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд вірно зазначив в оскаржуваній ухвалі, що житловий та нежитловий фонд боржника не входить до складу інших цінностей, не є майном КВЖРЕП №10 і тому не належить йому на праві повного господарського відання.

Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Положеннями статей 181, 182, 334 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають, зокрема: право власності; речові права, похідні від права власності, в т.ч. право господарського відання.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Чинним на дату створення КВЖРЕП №10 законодавством не було передбачено обов'язкової реєстрації права господарського відання на нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджується факт відсутності реєстрації права господарського відання КВЖРЕП №10 на будь - яке нерухоме майно, у зв'язку з чим судом відхиляються доводи Житомирської міської ради про обов'язкову необхідність відмітки у разі закріплення майна за КВЖРЕП № 10 на праві господарського відання.

Отже, за умови наявності інших доказів, встановлений судом факт відсутності реєстрації права господарського відання КВЖРЕП №10 на будь-яке нерухоме майно, не свідчить про відсутність майна, яке було закріплене за підприємством на праві господарського відання.

Згідно із частинами 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судами обох інстанцій встановлено, що КВЖРЕП № 10 не надано та матеріали справи не містять жодних доказів того, що спірне майно, взагалі коли-небудь перебувало на балансі КВЖРЕП №10 або було закріплене за ним уповноваженим органом (власником) на праві господарського відання.

Також КВЖРЕП №10 не надано, а матеріали справи не містять будь-яких доказів виокремлення вказаних нежитлових приміщень від житлових будинків до здійсненого оформлення права власності на нежитлові приміщення за територіальною громадою м. Житомира. Нежитлові приміщення, на які КВЖРЕП № 10 просить визнати право повного господарського відання, є частинами житлових будинків, які перебувають у комунальній власності та були передані від КВЖРЕП №10 до КВЖРЕП №13 згідно додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 1.

Щодо перебування на балансі КВЖРЕП № 10 гаражного боксу загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі інформація міститься виключно у додатку 2 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 120. Доказів закріплення уповноваженим органом вказаного гаражного боксу за КВЖРЕП № 10 на праві господарського відання, або що з передачею на баланс власник майна закріпив його на праві повного господарського відання за банкрутом, заявником не надано.

Безпідставними є доводи КВЖРЕП №10, що передача житлових будинків від КВЖРЕП №10 до КВЖРЕП №13 підтверджується авізо (т.6, а.с. 81-82), оскільки така передача підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (т.14, а.с. 106-194).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Таким чином, передача КВЖРЕП №10 житлового фонду та об'єктів комунальної інфраструктури КВЖРЕП №13 здійснювалася на виконання вимог частини 1 статті 26 Закону про банкрутство відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 120, прийнятого, зокрема, на підставі власних клопотань КВЖРЕП №10 та КВЖРЕП №13.

Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.03.1999 № 145 "Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" встановлено, що рішення про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна приймає виключно виконавчий комітет міської ради з видачею свідоцтва про право власності (т.13, а.с. 94-95).

У відповідності до вказаного рішення, виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна.

Так, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.02.2010 №96 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв. м. за адресою м. Житомир, площа Польова, 10 (т.14, а.с. 98-104).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.06.2010 № 455 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та внесення змін в рішення міськвиконкому" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, приміщення магазину загальною площею 219,30 кв.м. за адресою м. Житомир, пров. Юрія Кондратюка, 11 (т.14, а.с. 72-79).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.11.2012 № 466 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та внесення змін" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, нежитлові приміщення загальною площею 322,40 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 55; нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,20 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Корольова, 46 (т.14, а.с. 80-89).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.10.2012 № 445 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та внесення змін" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, нежитлове приміщення загальною площею 107,20 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 41; нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 42/7; нежитлове приміщення загальною площею 338,00 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 53; нежитлові приміщення загальною площею 329,90 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Космонавтів, 38/17; нежитлове приміщення загальною площею 61,70 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Селецька, 21; майновий комплекс будівель загальною площею 763,00 кв.м. за адресою м. Житомир, пров. другий Кривий Брід, 2 (т.14, а.с. 90-97).

Право власності на нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі; нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі; нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі; нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі; приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі; нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі; нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі; нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі; нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі оформлене та належить територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності (матеріали оскарження; а.с. 43-51). Гаражний бокс загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі входить до складу майнового комплексу будівель загальною площею 763,00 кв. м. по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі, право власності на який оформлене та належить територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності (матеріали оскарження; а.с.52).

Рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.02.2010 № 96, від 24.06.2010 № 455, від 07.11.2012 № 466 та від 17.10.2012 № 445, якими прийнято рішення про оформлення права власності на спірне нерухоме майно, та свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно, КВЖРЕП № 10 не оскаржувалися та є чинними.

З огляду на викладене, судом не приймаються до уваги доводи заявника, що право власності на всі спірні об'єкти оформлено після визнання КВЖРЕП № 10 банкрутом.

Також безпідставними є посилання скаржника щодо необхідності врахування висновків про застосування норм права, викладених у постанові Верховного суду від 03.10.2018 у справі №10/05/5026/1138/2012, з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом спору у справі №10/05/5026/1138/2012 є визнання недійсним рішення Черкаської обласної ради в частині п.п.1.2 п.1, про зобов'язання Черкаської обласної ради відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Комунального підприємства "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту" Черкаської обласної ради шляхом повернення йому нерухомого майна. Предметом ж спору у даній справі є визнання права повного господарського відання на нерухоме майно.

Тобто, справа №10/05/5026/1138/2012 та дана справа не є аналогічними ні за предметом спору, ні за фактичними обставинами та матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність будь-яких доказів перебування спірного нерухомого майна на балансі КВЖРЕП №10, закріплення вказаного майна за банкрутом на праві господарського відання, чинність рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради про оформлення права власності та свідоцтв про право власності на нерухоме майно, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 129, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №10 в особі ліквідатора Пилипенко М.М на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 грудня 2018 року у справі № 4/44-Б залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 грудня 2018 року у справі №4/44-Б залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №4/44-Б повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "27" березня 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.