Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р. м.Житомир Справа № 906/1174/18

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Нероди І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ярош В.В, ордер № 057393 від 25.12.18;

від відповідачів: 1. ПАТ "Банк Форум"в особі голови з припинення-ліквідатора Шевченка О.В., не прибув

2. ПЮФ "Центр юридичної допомоги "Дігест", Литвиненко В.В., ордер ЖТ №057552 від 22.02.2019

3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А., не прибув

від третіх осіб: ОСОБА_6: ОСОБА_7, ордер № 39541 від 22.02.2019;

від третьої особи ОСОБА_8: не прибув,

від третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А.: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного вищого навчального закладу "Інститут підприємництва та сучасних технологій" (м.Житомир)

до 1. Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі голови з припинення - ліквідатора Шевченка Олександра Володимировича (м. Київ)

за участю третіх осіб на стороні відповідача-1 :

- ОСОБА_6 (м. Київ);

- ОСОБА_8 (, м. Житомир)

2. Приватної юридичної фірми "Центр юридичної допомоги "Дігест" ( м. Житомир)

3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни (м. Київ)

про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень

Приватний вищий навчальний заклад "Інститут підприємництва та сучасних технологій" (м. Житомир) просить визнати недійсним договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 958-Ф, укладений 24.01.18 між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (м. Київ) та Приватною юридичною фірмою "Центр юридичної допомоги "Дігест" (м. Житомир), а також скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни (м. Київ) про державну реєстрацію прав і обтяжень.

Правові підстави позову: ст. ст. 15,16,203,215,509,512,1077,1079 ЦК України та ч.2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що оскільки спірний договір за своєю природою є договором факторингу, а відповідач ПЮФ ''Центр надання юридичної допомоги ''Дігест" не була на момент придбання права вимоги та укладення оспорюваного договору включена до Державного реєстру фінансових установ, вказане є порушенням вимог щодо форми, змісту і суб'єктного складу договору факторингу, що відповідно до ст. 203 ЦК України зумовлює його недійсність. Згідно інформації з офіційного веб-сайту Нацкомфінпослуг в Державному реєстрі фінансових установ відсутні відомості про включення ПЮФ ''Центр надання юридичної допомоги ''Дігест" (ідент. код: 31231980) до даного реєстру. Отже, відповідач ПЮФ " Центр надання юридичної допомоги "Дігест" не мала станом на 22.12.2017 р., на 24.01.2018 р. та не має до цього часу відповідного дозволу і права на здійснення фінансових операцій, в тому числі укладення договорів факторингу.

Ухвалою суду від 02.01.19 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі в справі третіх осіб на стороні відповідача-1 фізичних осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та призначено підготовче засідання суду на 04.02.19.

У відзиві на позовну заяву (а.с.87) Приватна юридична фірма "Центр юридичної допомоги "Дігест" позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що правовідносини, що склалися між ПАТ"Банк Форум" та ПЮФ ЦЮД "Дігест" не мають ознак факторингу, які зазначені у цивільному кодексі. За оскаржуваним договором ПЮФ ЦЮД "Дігест" купила у ПАТ"Банк Форум" право вимоги майна, яке вказане у цьому договорі і тому цей договір не є договором факторингу.

У відзиві на позовну заяву (а.с.100) Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" вважає позов незаконним та необґрунтованим посилаючись на те, що банк перебуває в процесі ліквідації. Спірний договір укладено відповідно до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" за результатами реалізації активів банку на відкритих торгах шляхом відступлення прав вимог за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання. Спірний договір не має ознак договору факторингу, оскільки кошти не надаються у розпорядження клієнту і клієнт не вносить плату на користь фактора за надані кошти. Підстави для визнання недійсним спірного договору відсутні. Зазначає, що цесія не віднесена до переліку послуг, які вважаються фінансові, тому відсутні жодні підстави для внесення її до додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи.

У відповіді на відзиви відповідачів (а.с.127,147) позивач зазначає, що будь-яка юридична особа не може вільно придбавати за договором факторингу право грошової вимоги у банку або ФГВФО з метою подальшого отримання прибутку від реалізації набутих прав кредитора шляхом стягнення боргу з боржника або звернення стягнення на його майно в рахунок погашення такого боргу. Факторинг є фінансовою послугою. ПЮФ ЦЮД "Дігест" має намір отримати винагороду у вигляді різниці між номінальною вартістю придбаної грошової вимоги, зазначеної у спірному договорі, та її ринковою вартістю, відчуживши майно позивача за ціною, що значно перевищує розмір коштів сплачених ПЮФ ЦЮД "Дігест" на користь ПАТ"Банк Форум" за спірним договором. Оскільки ПЮФ ЦЮД "Дігест" не включено до Державного реєстру фінансових установ та не має відповідного дозволу вона не має права брати участь на ринку фінансових послуг, якими є права вимоги, що продаються, та укладати спірний договір. Різниця між вартістю придбаного права грошової вимоги та її ринковою вартістю і є винагородою, яку клієнт (ПАТ"Банк Форум") надав ПЮФ ЦЮД "Дігест". Спірний договір є не цесією, а договором факторингу.

В запереченнях (а.с.165) ПЮФ ЦЮД "Дігест" наполягає на тому, що спірний договір не є договором факторингу, оскільки метою укладення договору є безпосередньо передання права вимоги, а не фінансування ПАТ"Банк Форум".

Ухвалою суду від 22.02.19р закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1174/18 до судового розгляду по суті.

В засіданні суду 18.03.19р господарський суд почав з'ясовувати обставини справи та оголосив перерву до 28.03.19 в порядку ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України, про що повідомив присутніх учасників провадження під розписку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.08.2008 р. між третьою особою ОСОБА_6 (позичальник) та відповідачем ПАТ ''Банк Форум" (банк) укладено Кредитний договір № 0075/08/52-CLNv, за яким третя особа отримав кредит в сумі 150 000 доларів США і зобов'язався його повернути (а.с.28).

04.12.2008 р. між ОСОБА_6 та ПАТ ''Банк Форум" укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору від 19.08.2008 р., яким була встановлена плата за користування кредитними коштами в розмірі 16, 0 % (а.с.30).

30.10.2009 р. між ОСОБА_6 та ПАТ ''Банк Форум" укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, яким була зменшена плата за користування кредитними коштами до 13, 5 % (а.с.31).

19.08.2008 р. між ПАТ ''Банк Форум" (кредитор) та третьою особою ОСОБА_8 (поручитель) на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором від 19.08.2008 р. укладено договір поруки № 75-0075/08/52-CLNv, за яким ОСОБА_8 поручився за виконання основним боржником зобов'язань з повернення кредиту (а.с.32).

04.12.2008 р. між ОСОБА_8 та ПАТ ''Банк Форум" укладено додатковий договір № 1 до договору поруки від 19.08.2008 р., яким встановлено плату за користування кредитними коштами в розмірі 16, 0 % (а.с.33).

30.10.2009 р. між ОСОБА_8 та ПАТ ''Банк Форум" укладено додатковий договір № 2 до договору поруки, яким була зменшена плата за користування кредитними коштами до 13, 5 % (а.с.33).

19.08.2008 р. між позивачем ПВНЗ "ІПСТ" (іпотекодавець) та відповідачем ПАТ ''Банк Форум" (іпотекодержатель) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського МНО Сєтаком В. Я. і зареєстрований за № 15309, да яким позивач в забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_6 передав в іпотеку Банку своє нерухоме майно, а саме: будівлю навчального корпусу по провулку Шкільному, 7 у м. Житомирі загальною площею 3 073 кв. м., що належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 20.08.2005 р., виданого виконавчим комітетом Житомирської міської ради, та земельну ділянку загальною площею 0, 9815 га., на якій розташована іпотечна будівля (а.с.35).

04.12.2008 р. між ПВНЗ "ІПСТ" та відповідачем ПАТ ''Банк Форум" укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, яким було змінено строк повернення кредиту основним боржником до 18.08.18 (а.с.37).

13 грудня 2010 року у зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 зобов'язань за Кредитним договором ПАТ ''Банк Форум" звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до нього (боржника) та до поручителя ОСОБА_8 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки від 19.08.2008 в розмірі 168668,30 доларів США (1335464,99грн.), що утворився станом на 02.11.2010 (а.с.38).

05.01.2011 р. судом було відкрито провадження у справі №2-5082/10 за вказаним позовом (а.с.40). Рішення по вказаній справі наразі не прийнято.

26 грудня 2017 року ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" (відповідач) взяла участь в електронних торгах на електронному майданчику ТОВ ''Науково-виробниче підприємство ''Інформаційні технології", на яких придбала право вимоги за кредитним договором від 19.08.2008 р., який укладений між ОСОБА_6 та ПАТ ''Банк Форум", договором поруки від 19.08.2008 р., укладеним між ОСОБА_8 і ПАТ ''Банк Фору" та іпотечним договором від 19.08.2008 р., укладеним між ПВНЗ "ІПСТ" та ПАТ ''Банк Форум", за яким позивач передав у іпотеку будівлю навчального корпусу по провулку Шкільному, 7 у м. Житомирі загальною площею 3 073 кв. м., та земельну ділянку загальною площею 0, 9815 га., на якій розташований предмет іпотеки (а.с.73).

24 січня 2018 року, за результатами електронних торгів, ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" уклала з ПАТ ''Банк Форум", в особі начальника Управління реалізації активів (кредитів) роздрібного бізнесу Департаменту супроводження та реалізації активів ОСОБА_10, договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 985-Ф, за яким ПАТ ''Банк Форум" відступив шляхом продажу ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" права вимоги Банку до позичальника ОСОБА_6, поручителя ОСОБА_8 та іпотекодавця ПВНЗ "ІПСТ" за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором від 19.08.2008 р. згідно Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за ціною 1 111 414, 00 грн. (а.с.46,49).

24.01.2018 р. між ПАТ ''Банк Форум" та ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" укладено договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Скульською Т. А. і зареєстрований в реєстрі за № 199, за яким первісний іпотекодержатель (Банк) відступає, а новий іпотекодержатель (ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест") набуває прав належних первісному іпотекодержателю згідно з Іпотечним договором від 19.08.2008 (а.с.50).

24.01.2018 р. приватним нотаріусом Скульською Т.А., як державним реєстратором, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39341218, в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ), номер запису про іпотеку: 24515233 (а.с.52).

12.02.2018 р. ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою у справі № 296/352/12-ц про заміну первісного позивача ПАТ ''Банк Форум" на ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" про: визнання зустрічного позову ОСОБА_6, яким він просить визнати недійсним кредитний договір від 19.08.2008 року; визнання поруки ОСОБА_8 від 19.08.2008 р. припиненою; збільшення позовних вимог і стягнення з ПВНЗ "ІПСТ" 168 668, 3 доларів США, що еквівалентно 4 226 582, 35 грн., за договором кредиту, поруки та іпотечним договором від 19.08.2008 р.; звернення стягнення на предмет іпотеки - будівлю навчального корпусу по провулку Шкільному, 7 у м. Житомирі загальною площею 3 073 кв. м.

Протокольною ухвалою суду у справі № 296/352/12-ц від 13.02.2018 р. було замінено первісного позивача ПАТ ''Банк Форум" на ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" (а.с.57).

15 травня 2018 року ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" уклала з ТОВ ''Затишний хутір" попередній договір про укладення у майбутньому договору купівлі-продажу будівлі навчального корпусу по провулку Шкільному, 7 у місті Житомирі загальною площею 3 073 кв. м. за ціною 15 000 000, 00 грн. (а.с.66).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського МНО Кузьміної Л. Л. від 03.10.2018 р. ПЮФ ''Центр надання юридичної допомоги ''Дігест" було відмолено у посвідченні договору купівлі-продажу.

09.10.2018 р. ПЮФ ''Центр надання юридичної допомоги ''Дігест" звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом про визнання незаконною постанови нотаріуса від 03.10.2018 р. у вчиненні нотаріальної дії. Ухвалою суду від 29.10.2018 р. відкрито провадження у цивільній справі № 296/10107/18.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.02.2019р. у цивільній справі № 296/10107/18 у позові відмовлено.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 161459909 від 28.03.19р. будівля навчального корпусу по провулку Шкільному, 7 у місті Житомирі загальною площею 3 073 кв. м. , реєстраційний номер майна 10944522 належить на праві приватної власності Приватному вищому навчальному закладу "Інститут підприємництва та сучасних технологій".

Дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку та нормам права, якими обґрунтовано правові підстави позову, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Позивач доводить , що оскільки у договорі про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 958-Ф від 24.01.18р. Приватна юридична фірма ''Центр надання юридичної допомоги ''Дігест" має статус Фактора, однак на дату його укладення не була включена до Державного реєстру фінансових установ, що є порушенням вимог щодо форми, змісту і суб'єктного складу договору факторингу, договір відповідно до ст. 203 ЦК України є недійсним.

Однак з такими доводами позивача суд не погоджується та на підставі ст. 236 ГПК України враховує висновки Великої палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.09.18р. у справі № 909/968/16 щодо застосування ст. 49 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-III «Про банки і банківську діяльність», статей 512, 514 ,1077 Цивільного кодексу України, 350 Господарського кодексу України , інших нормативно -правових актів.

Окрім того, для визначення правової природи договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 958-Ф від 24.01.18р., суд застосовуватиме також норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на застосуванні яких наполягав ПАТ "Банк Форум", ліквідаційна процедура якого розпочата ще 16.06.2014року.

Як мотивовано Великою палатою Верховного Суду у п. 42 постанови від 11.09.18р. у справі № 909/968/16, велика кількість спорів, пов'язаних з правонаступництвом у кредитних договорах, зумовила необхідність розмежування договору факторингу та інших способів відступлення права вимоги (надалі - за текстом Велика Палата).

Насамперед Велика Палата у п.п. 44-45 постанови, з посиланням на ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, робить висновок, що одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), і в такому випадку відбувається заміна первісного кредитора новим кредитором.

Водночас Велика Палата акцентує увагу на тому, що необхідно встановити правовий статус первісного кредитора та правовий статус нового кредитора у відносинах факторингу, а також правовий статус боржника , право вимоги до якого відступається .

У зв'язку з цим, у п. п. 46-48 постанови Велика палата звертається до понятійного апарату законодавчих актів щодо визначення поняття "факторинг" та "договір факторингу", і зокрема:

- факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів ( ст. 49 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-III «Про банки і банківську діяльність»);

- факторинг - це передання чи зобов'язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов'язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони (ст. 350 Господарського кодексу України);

- договір факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) - це коли одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України ).

У п.52 постанови Велика Палата, з посиланням на ч.1 ст. 1077 ЦК України, ст. 350 ГКУ, ч.5 ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність», робить узагальнюючий висновок що суб'єктний склад у договорі факторингу має три сторони:

- клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1079 ЦК України);

- фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч. 3 ст. 1079 ЦК України);

- боржника, тобто набувача послуг чи товарів за первинним договором.

Оскільки за нормами Цивільного кодексу України фактором може бути як банк, у класичному розумінні цього поняття, так і інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч. 3 ст. 1079 ЦК України), Велика Палата досліджує питання правового статусу саме фінансової установи в статусі фактора.

Так, у п. 53 постанови Велика Палата звертає увагу на те, що у ст. 350 ГК України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов'язаних із наданням фінансових послуг.

У п. п. 53-55 постанови Велика Палата, оцінивши зміст ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», робить узагальнюючий висновок, що правовий статус фактора також можуть мати фінансові установи, які не є банками, однак за умови включення їх до Державного реєстру фінансових установ . Окрім того, Велика Палата звертає увагу, що надавати певні фінансові послуги , які потребують ліцензуванню, фінансова установа матиме право лише після отримання відповідних ліцензій.

У п. 58 постанови Велика Палата звертає увагу, що факторинг є фінансовою послугою. Однак не досліджує питання ліцензування права на її здійснення.

Встановивши правовий статус фактора у договорі факторингу, у п. 80 постанови Велика Палата згадує про іншого суб'єкта цього договору - клієнта банку, яким є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку ( ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

У п. 81 постанови Велика Палата констатує, що відносини банку з клієнтами та права клієнтів банку врегульовані гл. 9 та 10 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та постановами правління НБУ.

Водночас Велика Палата у цій постанові не досліджує питання визначення правового статусу клієнта фінансової установи , як сторони договору факторингу , та чи лише Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» регулюються відносини між ними.

У п. 59 постанови Велика Палата звертає увагу на мету договору факторингу - це отримання клієнтом фінансування (коштів) взамін відступлення права вимоги до боржника.

Та у п. 63 постанови Велика Палата констатує, що договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Звертається Велика Палата у п. 65 постанови також до змісту ч. 1 ст. 1084 ЦК України, яка передбачає, що за договором факторингу фактор ( банк, фінансова установа) може здійснити фінансування клієнта шляхом купівлі у нього права грошової вимоги; в такому випадку, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Таким чином, з наведеного у постанові Великої Палати є наступний висновок: відносини факторингу передбачають певний порядок дій, спочатку одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Тобто, формуються правовідносини з приводу фінансування, кредитування тощо.

За договором факторингу фактором завжди виступає банк або фінансова установа, а клієнтом банку - будь-яка яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Боржником є будь-яка яка фізична чи юридична особа, право вимоги до якої банку (фінансовій установі) відступає саме клієнт банку в обмін на своє фінансування банком (фінансовою установою).

Таким чином, позивач помиляється у своїх доводах про те, що у договорі про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 958-Ф від 24.01.18р. правовий статус фактора має Приватна юридична фірма ''Центр надання юридичної допомоги ''Дігест". Більше того, Приватна юридична фірма ''Центр надання юридичної допомоги ''Дігест" не має навіть статусу клієнта банку , якщо таким вважати ПАТ "Банк Форум", ліквідаційна процедура якого триває ще з 16.06.2014року.

Повертаючись до висновків Великої Палати, викладених у п.п. 50, 51 56 постанови, враховуємо, що у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов'язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 Цивільного кодексу України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 Цивільного кодексу України).

В свою чергу, погоджуючись з доводами ПАТ "Банк Форум", суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 червня 2014 року №49 "Про початок ліквідації ПАТ "БАНК ФОРУМ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-УІ , законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", застосовуються у частині, що не суперечить Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Для правовідносин, що виникають під час ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як випливає із зазначеного, застосування норм Цивільного кодексу України та інших законодавчих чи нормативно-правових актів можливе лише з врахуванням спеціальних норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими встановлюються правові наслідки ліквідації банків.

ПАТ "Банк Форум " перебуває в процедурі ліквідації, а тому реалізація його активів здійснюється на відкритих торгах (аукціоні) шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання відповідно до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та нормативно-правових актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

Згідно з ч. 6 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб:

1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Частиною 7 статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 № 388 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.05.2017 № 1872) затверджено Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються.

Метою цього Положення є визначення порядку організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, у тому числі визначення принципів та критеріїв черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються.

Терміни, що використовуються в цьому Положенні, вживаються в таких значеннях:

- права вимоги - права вимоги боргу за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання таких вимог;

- ціна продажу - фактична сума грошей, за яку актив (и) (майно) банку (ів), що ліквідується (ліквідуються), було реалізовано (продано);

- ціна реалізації активів (майна) безпосередньо юридичній чи фізичній особі - вартість активів (майна), відображена у пропозиціях на продаж, що затверджені Фондом.

При плануванні продажів активів (майна) Фонд та уповноважені особи Фонду також враховують наявні ризики, внутрішні та зовнішні обмеження продажу, зокрема:

- ризик значного зменшення вартості активів (майна) через погіршення платіжної дисципліни позичальників, втрату/пошкодження/псування предметів забезпечення за кредитами тощо;

- етап претензійно-позовної роботи;

- стадія процесу ліквідації (обмеження строків завершення ліквідації);

- необхідність отримання додаткового погодження (згоди), у тому числі від заставодержателя (іпотекодержателя); тощо.

На відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги.

Інші види активів (майна) можуть продаватися у спосіб, визначений законодавством.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" шляхом перемоги на електронних торгах придбала право вимоги за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором від 19.08.08 за результатами яких укладено спірний договір.

За умовами договору про відступлення права вимоги №958-Ф від 24.01.2018 р. між ПАТ ''Банк Форум" та ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест" первісний іпотекодержатель (Банк) відступає, а новий іпотекодержатель (ПЮФ ''Центр юридичної допомоги ''Дігест") набуває прав належних первісному іпотекодержателю згідно з Іпотечним договором від 19.08.2008, а новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти в розмірі 1111414,00грн.

Згідно з пунктом 2.2 договору про відступлення права вимоги, Новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи: право вимагати належного виконання боржником зобов'язань за основним договором (Кредитний договір №0075/08/52-СLNv від 19.08.08), сплати грошових коштів, процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах вказаних в Додатку №1 до цього договору (162619,57 дол.США), передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов'язань (Іпотечний договір №15309 від 19.08.08). Права кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Таким чином, договір №958-Ф від 24.01.2018 про відступлення прав вимоги є правочином з відступлення права вимоги ( цесією), який є предметом регулювання ст.ст. 512 та 514 ЦК України, а не договором факторингу, як помилково вважає позивач.

Стосовно вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. від 24.01.18р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( спеціальний розділ), індексний номер: 39341218, номер запису про іпотеку; 24515233, про реєстрацію права іпотекодержателя будівлі навчального корпусу по провулку Шкільному,7 у м. Житомирі загальною площею 3073 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0,9815 га., на якій розташований предмет іпотеки , за ПЮФ "ЦЮД "Дігест".

Відповідно до частини другої статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно примірника такого судового рішення.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні вимоги про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 958-Ф від 24.01.18 , на виконання якого проведено реєстрацію права іпотеки на будівлю навчального корпусу по провулку Шкільному,7 у м.Житомирі загальною площею 3073 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0,9815 га., на якій розташований предмет іпотеки за ПЮФ "ЦЮД "Дігест", дана вимога позивача також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.04.19

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повідом.)

3,4,5 - відповідачам (рек. з повідом.)

6,7 - третім особам (рек. з повідом.)