ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1160/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представників сторін: від позивача - Смілянський ЮМ., адвокат, від відповідача - Тарасенко Ю.М., за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Русь» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання права оренди та додаткової угоди укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 06.01.2010, який укладений між Золотоніською районною державною адміністрацією та приватним підприємцем Однорогом І.І. та який зареєстрований у Золотоніському міськрайвідділі регіональної філії «ДП Центр ДЗК» 07.04.2010 №6, в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 06.01.2010, який зареєстровано в Золотоніському міськрайвідділі регіональної філії «ДП Центр ДЗК» 07.04.2010 №6

м. Черкаси

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі начальника Головного управління Залоги Ольги Володимирівни , яка діє на підставі наказу Держгеокадастру України від 13.12.2017 №2834-то, далі - орендодавець, з однієї сторони та Товариство з додатковою відповідальністю «Русь» адреса: вул.Центральна, буд. 4А ,с. Гельмязів, Золотоніський район Код ЄДРПО 856924 далі - орендар, з іншої сторони уклали цю додаткову угоду про наступне:

внести у договір оренди землі від 06.01.2010, який зареєстровано в Золотоніському міськрайвідділі регіональної філії «ДП Центр ДЗК» 07.04.2010 №6 такі зміни та доповнення:

1) в графі орендодавець вказати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі начальника Головного управління Залоги Ольги Володимирівни, яка діє на підставі наказу Держгеокадастру України від 13.12.2017 №834-то,

2) в графі орендар Товариство з додатковою відповідальністю «Русь» адреса: вул. Центральна, буд 4А, с. Гельмязів, Золотоніський район Код ЄДРПО 00856924,

3) в графі Реквізити сторін збоку орендодавця вказати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі начальника Головного управління Залоги Ольги Володимирівни , яка діє на підставі наказу Держгеокадастру України від 13.12.2017 №834-то,

4) в графі Реквізити сторін збоку орендаря вказати орендар Товариство з додатковою відповідальністю «Русь» адреса: вул. Центральна, буд.4А, с.Гельмязів, Золотоніський район Код ЄДРПО 00856924. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною вищевказаного договору оренди землі 06.01.2010, який зареєстровано в Золотоніському міськрайвідділі регіональної філії Ш Центр ДЗК» 07.04.2010 №6 і набирає чинності з дати реєстрації, складена у трьох примірниках, по одному для кожної із сторін і один для органу реєстрації.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 19.07.2018 звернувся до відповідача з клопотанням про внесення змін (шляхом зміни сторони в договорі оренди, в зв'язку з продажем нерухомого майна) в договір оренди земельної ділянки від 06.01.2010, площею 2,3702 га, кадастровий номер :05:007:0001. Примірник додаткової угоди позивач направив відповідачу, однак відповідач її не підписав, а направив відмову у якій повідомив, що договір оренди земельної ділянки від 06.01.2010 припинений та запропонував позивачу оформити прав користування землею в порядку передбаченому статтею 123 Земельного кодексу України. Позивач вважає, що право власності на будівлю, що знаходиться на земельній ділянці, наданій у користування, є підставою для переходу права користування відповідною земельною ділянкою у тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача, тому новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я у встановленому законом порядку.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечив, просив відмовити позивачу у задоволенні позову, з підстав того, що дійсно між Золотоніською РДА та приватним підприємцем Однорогом І.І існували договірні відносини на підставі договору оренди, який зареєстрований в Золотоніському міськрайвідділі регіональної філії «ДП Центр ДЗК» 07.04.2010 площа земельної ділянки 2,3702 га. 30.07.2018 до Головного управління Держгеокадасту у Черккаській області надійшло клопотання Товариства (яке не являється стороною договору) про внесення змін до договору оренди, шляхом заміни сторони, у зв'язку з продажем нерухомого майна. До клопотання долучено позивачем копію договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 11.07.2018 і копію нотаріально посвідченої заяви Однорога І.І. про відмову від користування земельною ділянкою та надання згоди на укладення договору оренди з позивачем. Листом вiд 27.08.2018 №3469/0/95-18 Головне управління відмовило товариству у внесенні змін до договору оренди землі.

У судовому засіданні 12.03.2019 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив:

На підставі розпорядження Золотоніської районної державної адміністрації від 30.11.2007 №535, розпорядження від 11.08.2009 №409, між Золотоніською районною державною адміністрацією (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Однорог Ігорем Івановичем (орендар) шостого січня 2010 року укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір), за умовами якого орендодавець надає в оренду орендарю земельну ділянку загальною площею 2,3702 га господарських будівель та дворів із земель державної власності, що розташована в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. На земельній ділянці знаходиться 4 об'єкти нерухомого майна. Згідно з пунктом 14 договору, цільове призначення земельної ділянки визначено, як сільськогосподарського призначення.

11.07.2018 Товариство з додатковою відповідальністю «Русь» на підставі договору купівлі-продажу придбало у фізичної особи-підприємця Однорога Ігоря Івановича нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 2,3702 га з кадастровим номером :05:007:0001, що розташована в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності придбане за договором купівлі-продажу майно зареєстроване за Товариством з додатковою відповідальністю «Русь».

11.07.2018 Однорог І.І. у заяві, яка посвідчена приватним нотаріусом Кравченок С.В. відмовився від користування та надав згоду на укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 2,3702 га з кадастровим номером :05:007:0001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з набувачем нежитлової будівлі Товариству з додатковою відповідальністю «Русь».

19.07.2018 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з клопотанням про внесення змін (шляхом зміни сторони в договорі оренди, в зв'язку з продажем нерухомого майна) в договір оренди земельної ділянки від 06.01.2010, площею 2,3702 га, кадастровий номер :05:007:0001. До вказаного клопотання позивач додав копію договору купівлі-продажу від 11.07.2018, копію нотаріально посвідченої заяви Однорога І.І. про відмову від користування земельною ділянкою, копію договору оренди земельної ділянки від 06.01.2010 та три примірники додаткової угоди.

Листом від 27.08.2018 №3469/0/95-18 Головне управління повідомило про відмову у внесенні змін до договору оренди землі, у зв'язку з припиненням припинення дії договору та роз'яснило порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Позивач вважає, що предметом цього позову є не визнання укладеним договору оренди землі у новій редакції, а визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі про заміну сторони у зобов'язанні у запропонованій позивачем редакції.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Відносини з користування земельними ділянками урегульовані Земельним, Податковим, Цивільними кодексами України, іншими законами України, зокрема, Законом України «Про оренду землі» та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Земельний кодекс України передбачає два види користування земельною ділянкою право постійного користування земельною ділянкою та право оренди земельної ділянки. Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Як встановлено судом, згідно з договором оренди землі спірна земельна ділянка перебувала у користуванні фізичної особи-підприємця Однорога Ігоря Івановича з 2010 року. На вказаній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна, які у 2018 році були придбані позивачем у власність згідно з укладеним з підприємцем та орендарем цієї земельної ділянки договором купівлі-продажу нежитлової будівлі. Позивачем проведено державну реєстрацію права власності на придбане за договором купівлі-продажу майно.

Відповідно до частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічні положення містяться також у статті 377 Цивільного кодексу України, у якій визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти.

Перехід права на оренду земельної ділянки унормований також частиною 3 статтею 7 Закону України «Про оренду землі» відповідно до якої до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Тобто, з урахуванням зазначених положень Закону відносини оренди землі з припиняються з попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомості, а до набувача цього майна переходить право оренди на цю земельну ділянку. Отже, в силу наведених норм закону позивач, набувши право власності на нерухоме майно, в силу закону набуває прав щодо земельної ділянки на якій це майно знаходиться. В даному випадку права оренди, (оскільки попередній землекористувач мав саме таке право користування спірною земельною ділянкою), тому необхідності визнавати право позивача на земельну ділянку немає, оскільки воно прямо визначено у наведених правових нормах та не оспорюється відповідачем у справі.

Однак виникнення у позивача права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права користування чи укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України. Також реєстрація права власності на будівлю і споруду автоматично не тягне за собою перехід права користування земельною ділянкою під нею, оскільки в наведених вище нормах цивільного та земельного законодавства йдеться про перехід права користування на землю при переході права власності на об'єкт нерухомості на підставі договору відчуження. Правочини, що тягнуть перехід права власності на об'єкт нерухомості, одночасно є підставою для переходу права на землю, проте оформлення такого права здійснюється у встановленому законом порядку. Тобто, перехід права власності на придбаний позивачем об'єкту нерухомості надає право новому власнику цього об'єкту на отримання земельної ділянки у власність чи користування при умові відповідного звернення та укладення відповідного договору, а не додаткової угоди до нього. Оскільки в силу статті 31 Закону України «Про оренду землі» набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою є підставою для припинення договору оренди землі і внести зміни у припинений договір оренди позивач не може.

Виникнення права на земельну ділянку визначено у статті 125 Земельного Кодексу України, згідно з якою право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Так, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, визначений у статті 123 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною 2 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Отже, з врахування встановлених обставин суд прийшов до висновку, що права позивача та охоронювані законом інтереси не були порушені, тому у задоволенні позовних вимог позивача суд відмовляє за необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати покладаються на нього та не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції. Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 25.03. 2019

Суддя О.І.Кучеренко