УХВАЛА

м. Київ

11.03.2019Справа № 911/981/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояж Т"

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності

В межах справи № 910/15057/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" (ідентифікаційний код 34876124)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

від позивача Крижовий Д.В. - представник

від відповідача Горкуша В.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадження Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/15057/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 10.10.2016.

23.03.2016 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" про звернення стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору №7466-90340/0414 від 18.04.2014 шляхом визнання за позивачем права власності на обтяжені іпотекою земельні ділянки у Макарівському районі Київської області в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж Т" перед позивачем за договором про невідновлювальну кредитну лінію №699v-01-14 від 18.04.2014.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.12.2016 у справі № 911/981/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" в особі ліквідатора Сюравчика О.Г. задоволено частково, рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2016 скасовано, а провадження у справі № 911/981/16 припинено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.03.2018 частково задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит", постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № 911/891/16 скасовано в частині припинення провадження та прийнято нове рішення, яким направлено справу № 911/981/16 для розгляду по суті в межах справи 910/15057/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007".

Матеріали справи № 911/981/16 направлено до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.06.2018 прийнято до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності в межах справи № 910/15057/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" та зупинено провадження з розгляду даної заяви до повернення матеріалів справи № 910/1057/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" до Господарського суду м. Києва.

04.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача про поновлення провадження у справі.

Судом встановлено, що матеріали справи № 910/1057/16 повернулись до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.10.2018 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 26.11.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.11.2018 задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 14.01.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.01.2019 розгляд справи відкладено на 11.02.2019.

29.01.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

11.02.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла уточнена заява про поворот виконання рішення по справі № 911/981/16 Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.02.2019.

У судовому засіданні 27.02.2019 оголошено перерву до 11.03.2019.

У судовому засіданні 11.03.2019 представник позивача надав пояснення по суті поданого позову та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, як майновий поручитель за кредитними зобов'язаннями третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж Т", відповідає перед позивачем в межах вартості заставного майна (трьох земельних ділянок), яку сторонами спору в договорі іпотеки визначено в розмірі 1 909 365 грн., а, відтак, невиконання основним боржником зобов'язань з повернення кредитних коштів є підставою для задоволення банком-позивачем своїх вимог за рахунок заставного майна відповідача та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на спірні земельні ділянки в судовому порядку відповідно до статей 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку" та частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" про звернення стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору №7466-90340/0414 від 18.04.2014 шляхом визнання за позивачем права власності на обтяжені іпотекою земельні ділянки у Макарівському районі Київської області в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж Т" перед позивачем за договором про невідновлювальну кредитну лінію №699v-01-14 від 18.04.2014.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив у повному обсязі та підтримав свою заяву про поворот виконання рішення у справі, з урахуванням уточнень.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояж Т" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

18.04.2014 між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вояж Т" було укладено Договір про невідновлювальну кредитну лінію № 699v-01-14.

У відповідності до пункту 1.1. Кредитного договору, Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 27 000 000 доларів США, а Позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 17.10.2014 року і сплатити з користування кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 цього Договору.

До Кредитного договору неодноразово вносилися зміни.

Зокрема, між Банком та Позичальником було укладено 22 додаткові угоди до Кредитного договору протягом періоду з 29.05.2014 до 31.08.2015.

З урахуванням усіх змін та доповнень згідно пунктів 1.1. та 3.4 Кредитного договору (в остаточній редакції, встановленій Додатковою угодою від 31.08.2015), Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 58 141 000 доларів США з терміном повернення кредитних ресурсів до 30.09.2015; нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно).

Позичальник сплачує проценти, нараховані за користування кредитними коштами за період з 26.04.2014 по 25.08.2015 включно, в строк до 30.09.2015 включно.

Як стверджує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояж Т" належним чином умови укладеного між сторонами договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконало, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 69 569 584,60 доларів США та 300 487 340,37 грн., з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту 58 139 000,00 доларів США; прострочена заборгованість по процентах 11 430 584,60 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасну оплату основного боргу та нарахованих відсотків 300 487 340,37 грн.

19.11.2015 на адресу відповідача та третьої особи було направлено повідомлення № 3-011331/22446 з вимогою погасити вищевказану заборгованість за кредитним договором, проте дана вимога залишена без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.12.2016 у справі № 911/981/16 позовні вимоги задоволено повністю, звернено на користь позивача стягнення на предмети іпотеки за іпотечним договором № 7466-90340/0414 від 18.04.2014, зареєстрованим в реєстрі за №364, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Л. (із змінами та доповненнями), що належать відповідачу, а саме: земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :00:007:0019, площею 3,701 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вартістю згідно з висновком експерта за результатами проведення судової експертизи №8190/16-41 від 13.12.2016 в розмірі 1 291 000 грн.; земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :00:006:0076, площею 12,202 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вартістю згідно з висновком експерта за результатами проведення судової експертизи №8190/16-41 від 13.12.2016 в розмірі 4 255 000 грн.; земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :03:020:0001, площею 1,7 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вартістю згідно з висновком експерта за результатами проведення судової експертизи №8190/16-41 від 13.12.2016 в розмірі 593 000 грн., шляхом визнання права власності на зазначене майно за позивачем за початковою вартістю 6 139 000 грн. в рахунок часткового (пропорційно вартості предметів іпотеки) погашення заборгованості ТОВ "Вояж Т" перед позивачем за договором про невідновлювальну кредитну лінію №699v-01-14 від 18.04.2014 (із змінами та доповненнями) в розмірі 69 569 584, 60 доларів США та 300 487 340, 37 грн., що згідно з курсом НБУ в загальній сумі складає 2 127 855 339, 77 грн., з яких заборгованість за основним боргом 58 139 000 доларів США (що згідно з курсом НБУ складає 1 527 123 508, 47 грн.), заборгованість за нарахованими відсотками 11 430 584, 60 доларів США (що згідно з курсом НБУ складає 300 244 490, 93 грн.), пеня за прострочення заборгованості за відсотками 300 487 430, 37 грн.; припинено право власності відповідача на зазначене нерухоме майно; стягнено з відповідача на користь позивача 28 640, 47 грн. витрат зі сплати судового збору; стягнено з відповідача в дохід Державного бюджету України судовий збір на суму 63 444, 53 грн.; повернено позивачу судовий збір на суму 104 868, 53 грн., сплачений до Державного бюджету України згідно з платіжним дорученням №13877 від 18.04.2016.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" в особі ліквідатора Сюравчика О.Г. задоволено частково, рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2016 скасовано, а провадження у справі № 911/981/16 припинено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.03.2018 частково задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит", постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № 911/891/16 скасовано в частині припинення провадження та прийнято нове рішення, яким направлено справу № 911/981/16 для розгляду по суті в межах справи 910/15057/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007".

Згідно положень статті 12 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.03.2019 у справі № 760/14438/15-ц вказала, що необхідно врахувати, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

При цьому позивач не позбавлений відповідно до статей 38, 39 ЦК України можливості звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж визнання права власності на нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояж Т" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Згідно ч. 2 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Таким чином, у зв'язку з скасуванням рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2016 у справі № 911/981/16, яким було задоволено позовні вимог в повному обсязі та на виконання якого були видані виконавчі документи, що надало можливість позивачу здійснити за собою реєстрацію на спірні земельні ділянки, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає обґрунтованою та також, що підлягає задоволенню заява відповідача про поворот виконання судового рішення, з урахуванням уточнень, шляхом поновлення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" на:

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :00:007:0019, площею 3,701 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :00:006:0076, площею 12,202 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :03:020:0001, площею 1,7 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

Та записів про право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" на зазначені земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/15057/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до суду з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника, які виникли, у тому числі, на підставі Іпотечного договору № 7466-90340/0414 від 01.04.2014. Дані кредиторські вимоги Банку визнані в повному обсязі ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.10.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що не є забезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Згідно приписів ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку , передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 73-74, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва ,

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояж Т" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відмовити.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" про поворот виконання рішення задовольнити.

3. В поворот виконання рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2016 у справі № 911/981/16 поновити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ГАЗ-2007" (02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, буд. 5; ідентифікаційний код 34876124) та записи про право власності на зазначені нижче земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :00:007:0019, площею 3,701 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :00:006:0076, площею 12,202 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, кадастровий номер :03:020:0001, площею 1,7 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

4. Копію ухвали направити сторонам та кредиторам боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя П.П. Чеберяк