ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 березня 2019 року м. Черкаси справа № 925/38/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - адвокат, ОСОБА_4 - адвокат;

за участі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури (м. Сміла, Черкаська область) в інтересах держави в особі ОСОБА_6 сільської ради (с. Балаклея, Смілянський район, Черкаська область) до товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" (с. Балаклея, Смілянський район, Черкаська область) про стягнення 100 113,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 100 113,08 грн. з яких: 83 960,29 грн. недоплаченого пайового внеску та 16 152,79 грн. пені на підставі договору про пайову участь у створені та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Балаклея та Теклине № 7 від 26.05.2017, укладеного між сторонами.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

25.01.2019 судом зареєстровано зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" до ОСОБА_6 сільської ради Черкаської області від 21.01.2019 № 62 про стягнення коштів за договором про пайову участь № 8 від 12.10.2017 на суму 83 960,29 грн.

25.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 61 від 21.01.2019 в якому проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві та просить суд врахувати, що за договором про пайову участь № 8 від 12.10.2017 позивач сам повинен перерахувати відповідачу 83 960,29 грн., за рахунок яких відповідач отримав би можливість провести розрахунки за договором № 7 від 26.05.2017.

В ході розгляду справи 07.03.2019 відповідачем, ТОВ "Кондитерська фабрика "Меркурій", подано заяву № 276 від 06.03.2019 про залишення позовної заяви прокурора без розгляду ( а.с. 196-202).

Представником прокуратури подано суду заперечення на заяву про залишення позову без розгляду № 2007 вих19 від 21.03.2019 (а.с. 210-216).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази окремо та у їх сукупності, заслухавши представників сторін та прокурора, господарський суд вважає необхідним залишити позовну заяву без розгляду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що прокурором 04.01.2019 в інтересах держави в особі ОСОБА_6 сільської ради подано позов про стягнення з відповідача 100 113,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем укладеного 26.05.2017 між ОСОБА_6 сільською радою (далі - Сільська рада, позивач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" (далі- Замовник, відповідач по справі) договору № 7 про пайову участь Замовника у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури сіл Балаклея та Теклине (а.с. 22-24).

У відповідності до п. 1.1. предметом даного договору є пайова участь Замовника у розвитку інфраструктури сіл Балаклея та Теклине у зв'язку з будівництвом виробничого цеху товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" по вул. Леніна, 58,б в селі Балаклея, Смілянського району Черкаської області.

Відповідно до цього договору Замовник зобов'язався здійснити пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Балаклея та Теклине та переказати на рахунок цільового фонду ОСОБА_6 сільської ради грошові кошти на пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури сіл Балаклея та Теклине у розмірі встановленому в розділі 2 даного договору ( п. 1.2. договору).

В п. 2.1 договору Замовник зобов'язався переказати на рахунок сільради грошові кошти (пайова участь) у сумі 619 074,28 (шістсот дев'ятнадцять тисяч сімдесят чотири гривні 28 коп.), що становить 6 (шість) відсотків від загальної проектно-кошторисної вартості об'єкту будівництва, за виключенням вартості об'єкта енергетичного господарства - зовнішніх мереж та споруд водопостачання, водовідведення, теплопостачання та газопостачання - зовнішніх мереж каналізації.

Згідно графіку та розрахунку сплати коштів пайової участі (додаток № 1 до договору № 8 - а.с. 25), відповідач повинен сплачувати кошти пайової участі визначеними частинами, при чому з 30.11.20117 по 30.07.2018 повинен сплачувати по 51 589,57 грн. щомісячно.

За доводами прокурора, відповідач згідно графіку провів частковий розрахунок лише в розмірі 535 114,49 грн., несплаченими залишилися кошти в сумі 83 960,29 грн.

За прострочення сплати коштів пайового внеску згідно графіка платежів по договору № 8 відповідачу нараховано 16 152,79 грн. пені.

Прокурор вказує, що відповідно до ст. 64 та 71 Бюджетного Кодексу України кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" є джерелом неоподатковуваних доходів місцевих бюджетів і включаються до бюджету розвитку. Ці кошти мають виключне цільове призначення - створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Відповідач доводить, що прокурор не довів підстав, за наявності яких він має право здійснювати інтереси держави у спірних правовідносинах, визначаючи при цьому позивачем ОСОБА_6 сільську раду.

Заслухавши доводи сторін з цього приводу судом було встановлено наступне:

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами 3, 4 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом до іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частин третьої, четвертої статті 53 ГПК України у взаємозв'язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в господарських судах стає можливою за обов'язкової умови обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме --- нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, створені державою, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Доведення наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді здійснюється у загальному порядку шляхом подання належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів для доведення ухилення чи неналежного здійснення державними органами чи органами місцевого самоврядування заходів по захисту інтересів держави. Наприклад, це може бути внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази проведення перевірок і накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо.

У даній справі прокурор заявив позов в інтересах держави в особі ОСОБА_6 сільської ради, визначивши її в якості позивача, як сторони договору про пайову участь у створені та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Балаклея та Теклине № 7 від 26.05.2017 та особи, що має право на стягнення спірних коштів.

Прокурором вказано, що позов прокуратурою було вирішено подати за результатами розгляду звернення Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, яким у період з 17.09.2018 по 22.10.2018 проведено ревізію Балаклеївського сільського бюджету. Ревізією виявлено, що кошти в сумі 83,96 тис. грн. не були сплачені до сільського бюджету як кошти пайової участі, а сільський голова ОСОБА_7 не скористався своїм правом та не стягнув ці кошти у судовому порядку (а.с. 34).

Разом позовною заявою, прокуратурою було надано суду листа ОСОБА_6 сільської ради № 590 від 29.11.2018 ( а. с. 20) за підписом сільського голови про те, що сільська рада просить прокуратуру Черкаської області та Смілянську місцеву прокуратуру вжити заходів представницького характеру шляхом звернення до суду з позовом в інтересах ОСОБА_6 сільської ради про стягнення з ТОВ "Кондитерська фабрика "Меркурій" заборгованості по пайовій участі згідно договору від 26.05.2017 в сумі 83 959,79 грн. Одночасно сільський голова просить сплатити судовий збір за позовом через відсутність коштів.

На думку суду, даний лист підтверджує лише факт самого по собі невжиття другим позивачем заходів до самостійного стягнення на свою користь боргу за позовними вимогами з відповідача по справі. Однак про умисне ухилення, небажання чи фактичну неспроможність сільської ради це зробити, така довідка не свідчить.

На запитання суду про причину неподання позову до суду самостійно ОСОБА_6 сільською радою її представник вказала, що на той час коли позов міг бути поданим, його вже подала до суду Смілянська місцева прокуратура. Дані доводи суд вважає такими, що не заслуговують на увагу та врахування судом.

Суд погоджується із доводами представників відповідача про те, що заперечення представника ОСОБА_6 сільської ради про те, що у сільради немає коштів на оплату судового збору слід відхилити, як неспроможні, оскільки сам прокурор вказує у позові, що за договором про пайову участь у створені та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Балаклея та Теклине № 7 від 26.05.2017 позивач отримав від відповідача 535 114,49 грн. до подачі позову до суду. Також сільска рада отримує на свої рахунки місцеві податки і збори, державні субвенції.

При цьому сума судового збору за позовом у даній справі становила лише 1762,00 грн. на час відправки прокурором позову до суду поштовим зв'язком.

ОСОБА_6 сільська рада, маючи на поточний рік незавершені виконанням господарські договори, повинна була усвідомлювати майбутню необхідність вжиття заходів до примусового стягнення заборгованості і забезпечення потреб сплати судового збору за ймовірними майбутніми позовами.

Виділення коштів на судовий збір безумовно залежить лише від рішення сільської ради при затвердженні її бюджету на поточний рік.

ОСОБА_6 сільська рада має штатного юриста Федоряку Т.А., яка представляє її інтереси у судових засіданнях по розгляду справи і не висловлювала заперечень проти поданого позову та стягнення боргу з відповідача.

В ході розгляду справи прокурор надав суду копію розпорядження сільського голови ОСОБА_6 сільської ради від 22.12.2018 про накладення дисциплінарного стягнення на спеціаліста-юрисконсульста ОСОБА_2 за те, що ОСОБА_6 сільською радою не було вчасно подано позов до суду про стягнення заборгованості з відповідача по договору № 7 про пайову участь (а.с. 219).

Всі додаткові документи, які подані прокурором та позивачем у справу на предмет підтвердження повноважень покурора представляти інтереси держави суд приєднав до справи, оскільки суд має право перевірити на будь-якій стадії розгляду справи наявність таких повноважень у прокурора, а певні питання щодо цього представництва виникли лише після отримання і обговорення заперечень відповідача з цього приводу.

В засіданні представник позивача ОСОБА_2 заперечила наявність серед своїх посадових обов'язків обов'язку подання до суду позову, право на підписання якого вона не має, бо всі позовні заяви завжди підписував особисто сільський голова ОСОБА_7

Також в ході розгляду справи суду подано посадову інструкцію спеціаліста-юрисконсульта сільської ради (а.с. 244), в якій у п. 4 вказано, що цей спеціаліст лише готує проекти позовів до суду.

Однак дану інструкцію погоджено із спеціалістом-юрисконсультом сільської ради ОСОБА_8, а відомостей про те, що з інструкцією була ознайомлена спеціаліст-юрисконсульт ОСОБА_2 взагалі у справі немає.

Як пояснив у засіданні прокурор, незважаючи на те, що за результатами ревізії ОСОБА_6 сільської ради винною особою, як не скористалася своїм правом та не заявила позов до суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором про пайову участь у створені та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сіл Балаклея та Теклине № 7 від 26.05.2017, є виключно сільський голова ОСОБА_7, його неможливо притягнути до відповідальності за ст. 367 КК України (службова недбалість) через недостатність розміру ймовірної шкоди.

Наявні у справі копії повідомлень про накладення на ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (а.с. 221, 221) штрафів за результатами виявлених порушень при проведенні ревізії, не містять відомостей про суть допущеного цими особами правопорушення. Однак всі учасники процесу погоджуються, що штрафи накладено точно не за неподання ОСОБА_6 сільською радою позову до суду про стягнення боргу з відповідача по договору № 7 від 26.05.2017 про пайову участь.

У відповідності до ст. 12 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Згідно ст. 42 вказаного Закону, сільський, селищний, міський голова, зокрема,:

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;

7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;

14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;

16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради;

19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

5. Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

6. При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради.

Отже, суд вважає, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на спеціаліста-юрисконсульта за неподання до суду позову про стягнення з відповідача коштів на користь місцевого бюджету за умови не притягнення до будь-якої відповідальності сільського голови за це ж саме порушення, неотримання від нього навіть пояснення про причини неподання позову до суду, є лише маніпулюванням обставинами для створення видимості неспроможності чи небажання сільської ради виконувати свої повноваження самостійного позивача у спорі між сторонами.

Як визначено нормами ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", всю повноту відповідальності за діяльність сільської ради, в т.ч. і за подання позовів до боржників для стягнення заборгованості на користь сільського бюджету, несе саме сільський голова.

На час звернення сільської ради до прокурора з проханням подати позов (лист від 29.11.2018 а.с. 222) сільська рада не була ніяким чином обмежена у своїх повноваження подати суду такий самий позов, але не зробила цього, фактично переклавши свої обов'язки на прокурора.

Наданими у справу доказами прокурором не доказано, що сільська рада з об'єктивних і непереборних причин не могла або не хотіла (ухилялася) від подання позову до суду про стягнення боргу з відповідача.

На підтвердження цього висновку судом встановлено, що сільська рада є юридичною особою з належною повнотою повноважень на звернення до суду із позовом про стягнення боргу на підставі договору, стороною якого вона є. ОСОБА_6 сільська рада отримує кошти з податку за землю, інші податки і збори, а тому мала достатні фінансові можливості для подання позову. За доводами відповідача, проти чого не подав заперечень представник позивача, ТОВ КФ "Меркурій" сплачує щороку до бюджету сільської ради більше 3 млн. грн. Розмір судового збору за подання позову у порівнянні з отриманими від відповідача коштами є мізерним (1762,00 грн.). Виділення коштів на статтю витрат для сплати судового збору відноситься до виключної компетенції сільської ради. Первинних документів про незадовільний фінансовий стан ОСОБА_6 сільської ради у справу не подано; представник сільської ради підтримує заявлений прокурором позов та погоджується із ним.

Також з матеріалів справи вбачається, що сільський голова листом від 09.10.2018 звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором та попереджав про можливість звернення сільської ради до суду (а.с. 32). Тобто сільська рада не тільки не ухилялася від вчинення дій по стягненню боргу, а й вела претензійну роботу із відповідачем та планувала звернення до суду із відповідним позовом.

Отже, всі можливості для подання самостійного позову для захисту прав територіальної громади у ОСОБА_6 сільської ради є в наявності.

Прокурор не доводить відсутність у ОСОБА_6 сільської ради повноважень на самостійне звернення до суду із аналогічним позовом. Якби позивач був обмежений у своїх повноваженнях на звернення до суду із заявленим позовом, то прокурор визначив би позивачем себе, як це передбачено абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України. Однак таких обставин і доказів прокурор у позовній заяві не навів, ОСОБА_6 сільську раду визначив належним позивачем.

Отже прокурор неправомірно перебрав на себе повноваження ОСОБА_6 сільської ради по здійсненню нею повноважень на захист майнових прав територіальної громади, безпідставно погодився із нічим не підтвердженими доводами сільського голови ОСОБА_7 про відсутність коштів на сплату судового збору. Прокурор не отримав належних і об'єктивних доказів про свідоме ухилення ОСОБА_6 сільської ради від подання позову до суду і небажання захищати інтереси громади. Строк позовної давності для заявлення позову до відповідача ще триває, докази неплатоспроможності відповідача у справі відсутні, а тому нагальної загрози інтересам територіальної громади коли прокурор негайно зобов'язаний вжити заходи свого впливу, на думку суду, у правовідносинах сторін нема.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ у справах стосовно участі прокурорів, Суд неодноразово висловлював свою думку про те, що одна лише участь прокурора у справі може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну із сторін спору і його участь у справі може створювати для сторони відчуття нерівності.

Крім того, справедливий судовий розгляд потребує забезпечення справедливої рівноваги сторін, а прокурор своєю участю створює суттєві незручності для протилежної сторони.

З огляду на викладене суд вважає, що у цій справі немає передбачених законом виключних підстав, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави і тому прокурор не підтвердив належними та допустимими доказами існування правових підстав для захисту цих інтересів та відповідно, не набув процесуального статусу органу, якому законом (ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру") надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (спеціальної процесуальної правоздатності).

Частиною 1 статті 226 ГПК України передбачено залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що підстави для звернення Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_6 сільської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" до господарського суду Черкаської області у даній справі не доведені.

Позов фактично заявлено на захист прав та інтересів ОСОБА_6 сільської ради, яка є стороною договору і одержувачем спірних коштів, є самостійною юридичною особою із відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади, а тому позов підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає прокурору у повторному зверненні до суду.

Згідно з частиною 2 статті 226 ГПК України при залишенні позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Такого клопотання суду на час прийняття даної ухвали не подано.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, то з цієї підстави слід залишити без розгляду і зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" до ОСОБА_6 сільської ради Черкаської області від 21.01.2019 № 62 про стягнення коштів за договором про пайову участь, а матеріали зустрічного позову залишити в справі.

Керуючись ст. 226, 180, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" від 06.03.2019 № 276 про залишення позовної заяви прокурора без розгляду - задовольнити.

2. Позов Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури (м. Сміла, Черкаська область) в інтересах держави в особі ОСОБА_6 сільської ради (ідентифікаційний код 26489731, с. Балаклея, Смілянський район, Черкаська область) до товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" (ідентифікаційний код 14195438, с. Балаклея, Смілянський район, Черкаська область) про стягнення 100 113,08 грн. залишити без розгляду.

3. Залишити без розгляду зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Меркурій" до ОСОБА_6 сільської ради Черкаської області від 21.01.2019 № 62 про стягнення коштів за договором про пайову участь.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в установленому порядку.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2019

Суддя Спаських Н.М.