РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2019Справа № 910/16904/18
За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 41216,70 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 41216,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вини відповідача було завдано позивачу збитки, в зв`язку з не збереженням вантажу, які він просить стягнути в судовому порядку у розмірі 41216,70 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2018 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

17.01.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 26.12.2018 про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Тип акціонерного товариства зазначається у статуті акціонерного товариства. Зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день прийняття рішення з ідентифікаційним кодом 40075815 зареєстровано Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Судом встановлено, що відповідачем було змінено найменування не пов'язане з перетворенням, яке не передбачає правонаступництва. З огляду на вказане, відповідачем у даній справі є Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Ухвалою суду від 21.01.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

29.01.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів реальності його збитків, оскільки, не надано доказів оплати товару, що був втрачений під час перевезення. Також, відповідач наголошує на тому, що вантаж надійшов у непошкодженому вагоні та з непошкодженими пломбами відправника.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (вантажовідправником) на адресу Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (вантажоодержувача) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці відправлено вантаж - вугілля кам'яне (вологе) Г(Г2) (0-100), вантаж маркований вздовж вагону однією повздовжньою борозною: за залізничною накладною № 50915099 від 27.07.2018 у вагонах: № 53509527 маса вантажу визначена відправником - 68800 кг, № 60725744 маса вантажу визначена відправником - 69800 кг. За залізничною накладною № 51290385 від 17.08.2018 у вагоні № 61908950 (згідно напису вчиненого комерційним агентом даний вагон прибув по досилці № 51296044 і був виданий згідно комерційного акту на ст. Бурштин Львівської залізниці №388103/109 від 23.08.2018 року) маса вантажу визначена відправником - 69800 кг.

Позивач є виконавцем (виконавцем, вантажовідправником) вугілля кам'яного за договором № 606-ПУ-ПТП від 27.12.2017, укладеним з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля".

До матеріалів справи долучено довідку від 07.12.2018 видану Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" відповідно до якої : "вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (станція Добропілля Донецької залізниці) на адресу ВП "Бурштинська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Західенерго" (станція Бурштин Львівської залізниці) становить: - у вагонах №53509527, №60725744 по накладній №50915099 - 2962,84 грн. з пдв; - у вагоні №61908950 по накладній №51290385 - 2840,72 грн. з ПДВ.".

28.07.2018 на станції Бурштин Львівської залізниці були складені комерційні акти: № 493102/41/106 про недостачу вантажу в вагоні № 53509527 в кількості 4200 кг; № 493102/42/107 про недостачу вантажу у вагоні № 60725744 в кількості 7200 кг.

28.07.2018 на станції Бурштин Львівської залізниці був складений комерційний акт № 388103/109 про недостачу вантажу в вагоні № 61908950 в кількості 6900 кг.

У комерційному акті № 493102/41/106 зазначено, що: "ст. Добропілля, комісійне зважування вагону № 53509527 на справних 150 - тонних тензовагах. По накладній значиться нетто 68800 кг., тара 21800 кг., розміщення вантажу рівномірне на рівні висоти стін напіввагону, вантаж марковано однією поздовжньою бороздою. В дійсності встановлено нетто 64600 кг., тара з накладної 21800 кг., недостача 4200 кг. В комерційному відношенні розміщення вантажу на рівні висоти стін вагону, поверхня вантажу марковано однією поздовжньою бороздою, над 6-м - 7 -м люками по напрямку руху заглиблення в довжину 2,3 м, ширину 2,8 м, глибину 1,0 м, в місцях заглиблення маркування відсутнє. Течії вантажу не було. Місце заглиблення промарковано вапном. Завідуючий вантажним двором по штату відсутній."

У комерційному акті № 493102/42/107 зазначено, що: " ст. Добропілля, комісійне зважування вагону № 60725744 на справних 150 - тонних тензовагах. По накладній значиться нетто 69800 кг., тара 23300 кг., розміщення вантажу рівномірне на рівні висоти стін вагону, вантаж марковано однією поздовжньою бороздою. В дійсності встановлено нетто 62600 кг., тара з накладної 23300 кг., недостача 7200 кг. Розміщення вантажу на рівні висоти стін вагону, поверхня вантажу марковано однією поздовжньою бороздою, над 6-м - 7 -м люками заглиблення в довжину 2,0 м, ширину 2,8 м, глибиною 1,0 м, в місцях заглиблення маркування відсутнє. Течії вантажу не було. Місце заглиблення промарковано вапном. Завідуючий вантажним двором по штату відсутній. ".

У комерційному акті № 388103/109 зазначено, що: "При комерційному огляді по прибутті вагона №61908950 - основна накладна №51290385 - Добропілля - Бурштин від 17.08.2018р. до досилки №№51296044- Добропілля- Бурштин від 18.08.2018р. виявлено: розміщення вантажу рівномірне на рівні бортів, вантаж марковано однією повздовжньою бороздою, над 7-м люком заглиблення 2м*2.8м*1.0м, в місці заглиблення маркування відсутнє. Люки закриті. При повторному переважуванні виявлено різницю маси вантажу проти документа, а саме: вагон №61908950 по документу нетто 69800 кг, тара 23500 кг. В дійсності виявлено: нетто 62900 кг, тара з накладної 23500 кг, нестача 6900 кг. При видачі вантажу у вагоні просипання не було, місце заглиблення промарковано вапном. Вагон в технічному відношенні справний. Недостаючий вантаж міг би поміститись у вагоні. В електронному виді по ст. Добропілля Дон. складено ком/акт 493102/53 від 19.08.2018р., що відповідає дійсності. Переважування проводилось на 150т тензометричній вазі одержувача, заводський номер 87(повірка проведена 19.04.2018р.) в присутності пр. зд. Бурштинської ТЕС ОСОБА_1 і ком/агента ст. Бурштин ОСОБА_2"

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу у вище перелічених вагонах, яка була розрахована позивачем відповідно до довідки ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" від 07.12.2018, а також довідок наданих ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з урахуванням норми недостачі вантажу 2% становить загалом суму 41216,70 грн.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, п. 22 Статуту, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 ГК України.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до накладної № 51290385 та № 50915099 вантаж (вугілля кам'яне) завантажено відправником навалом та маркований повздовжньою лінією вздовж борту.

Згідно з ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Додані до матеріалів справи комерційні акти № 493102/41/106 про недостачу вантажу в вагоні № 53509527 в кількості 4200 кг, № 493102/42/107 про недостачу вантажу у вагоні № 60725744 в кількості 7200 кг, №388103/109 про недостачу вантажу в вагоні №61908950 в кількості 6900 кг, що підтверджують недостачу вантажу за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Позивач є виконавцем (постачальником, вантажовідправником) вугілля кам'яного за договором № 606 - ПУ - ПТП від 27.12.2017, укладеним з Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", вантажоодержувач ПАТ «ДТЕК Західенерго». Згідно довідки ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» від 07.12.2018 та довідок ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» вартість кам'яного вугілля, що поставлялось згідно накладної № 50915099: вугілля кам'яне, Г(Г2)Р(0-100) - 2962,84 грн. за тонну з ПДВ та згідно накладної № 51290385: вугілля кам'яне, Г(Г2)Р(0-100) - 2840,72 грн. за тонну з ПДВ. Згідно комерційного акту №493102/41/106 та накладної № 50915099 розмір недостачі кам'яного вугілля у вагоні №53509527 - 4200 кг; згідно комерційного акту №493102/42/107 та накладної № 50915099 у вагоні № 60725744 розмір недостачі кам'яного вугілля - 7200 кг; згідно комерційного акту 388103/109 та накладної №51290385 у вагоні №61908950 розмір недостачі кам'яного вугілля - 6900 кг. Вантажоодержувач від позивача прийняв кам'яне вугілля доставлене на підставі накладної № 50915099 та комерційного акту №493102/42/107 та № 493102/41/106: у вагоні № 53509527 у кількості 64600 кг, у вагоні № 60725744 у кількості 62600 кг. На підставі накладної № 51290385 та комерційного акту №388103/109: у вагоні № 61908950 у кількості 62900 кг.

Отже прийняття товару від позивача було здійснено у реально поставленій кількості без врахування недостачі. Тобто вантажоодержувач, право вимоги якого передано позивачу (відправнику) відповідно до переуступних написів на накладних №50915099 та №51290385 зробленими за підписами генерального директора та головного бухгалтера ПАТ «ДТЕК Західенерго», поніс реальні збитки у розмірі вартості втраченого відповідачем товару, оскільки, він не був врахований вантажоодержувачем при прийнятті і відповідно не був оплачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

Вартість недостачі у вагоні № 53509527 з урахуванням ПДВ становить 8367,06 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 68800 кг

Фактично виявилося - 64600 недостача - 4200 кг

68800 кг х 2% (природні втрати) = 1376 кг

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 4200 кг - 1376 кг = 2824 кг

Вартість 1 т вугілля згідно рахунку з ПДВ становить 2962,84 грн

2962,84 грн. х 2,824 т = 8367,06 грн.

Вартість недостачі у вагоні № 53509527 з урахуванням ПДВ становить 8367,06 грн.

Вартість недостачі у вагоні № 60725744 з урахуванням ПДВ становить 17196,32 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 69800 кг

Фактично виявилося - 62600 недостача - 7200 кг

69800 кг х 2% (природні втрати) = 1396 кг

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 7200 кг - 1396 кг = 5804 кг

Вартість 1 т вугілля згідно рахунку з ПДВ становить 2962,84 грн

2962,84 грн. х 5,804 т = 17196,32 грн.

Вартість недостачі у вагоні № 60725744 з урахуванням ПДВ становить 17196,32 грн.

Вартість недостачі у вагоні № 61908950 з урахуванням ПДВ становить 15653,32 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 69800 кг

Фактично виявилося - 62900 недостача - 6900 кг

69800 кг х 2% (природні втрати) = 1396 кг

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 6900 кг - 1396 кг = 5504 кг

Вартість 1 т вугілля згідно рахунку з ПДВ становить 2840,72 грн

2840,72 грн. х 5,504 т = 15653,32 грн.

Вартість недостачі у вагоні № 61908950 з урахуванням ПДВ становить 15653,32 грн

Загальна сума збитків становить: 15653,32 + 17196,32 + 8367,06 = 41216,70 гривень.

Таким чином сума збитків, яка виникла у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні становить - 41216,70 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову з посиланням на відсутність належних документів на підтвердження сплати вантажоодержувачем вартості вугілля, яке було прийнято залізницею для перевезення, оскільки такий довід спростовується наявним у справі доказом, а саме, договором №606-ПУ-ПТП від 27.12.2017 укладеним між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"(позивач) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля"(замовник, вантажоодержувач). Відповідно до п. 1.1. Договору ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"(замовник) забов'язується передати ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"(виконавець за договором, позивач) вугілля для збагачення, оплатити послуги Виконавця пов'язані зі збагаченням Вугілля та прийняти Концентрат. Виконавець забов'язується прийняти Вугілля, здійснити його збагачення і передати(поставити) отриманний в результаті збагачення Вугілля Концентрат Замовнику, у термін і на умовах обговорених дійсним Договором та/або Специфікаціями.

Зважаючи на викладене вище, згідно з договором №606-ПУ-ПТП від 27.12.2017 вантажоодержувач (замовник) не забов'язаний оплачувати прийняте ним вугілля(концентрат). Оскільки, згідно з договором між вантажоодержувачем та виконавцем (позивачем), предметом договору є надання виконавцем(позивачем) вантажоодержувачу послуги зі збагачення вугілля, а не його купівля - продаж.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову з посиланням на відсутність належних доказів щодо опису обставин про не збережене перевезення, оскільки такі доводи спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають: б) у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову

Відповідно до ст. 112 Статуту у разі знеособлення масових однорідних вантажів, що перевозяться навалом, насипом чи наливом за різними накладними від відправника до одержувача (під час перевалки, перевантаження тощо), природні втрати обчислюються від загальної маси знеособленого у дорозі вантажу. Недостача або надлишок вантажу, відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням в дорозі і який прибув у непошкоджених вагонах без ознак недостачі, визначається за результатами видачі усієї партії.

Згідно ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості. Витрати і збитки, не передбачені договором перевезення і цим Статутом, не підлягають відшкодуванню.

Як передбачено ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість вантажу, яка є базою для вирахування суми збитків, що підлягають відшкодуванню перевізником, позивачем доведена наявними в матеріалах справи документами, зокрема накладними та комерційними актами. В зв'язку з цим заперечення відповідача є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

Позиція щодо того, що для визначення розміру збитків, не обов'язковим є надання доказів понесення витрат з оплати вантажу, а документом, що підтверджує розмір збитків може бути в тому числі довідка про вартість вантажу викладена в тому числі в постанові Верховного Суду від 07.08.2018 № 910/23346/16.

На накладних №50915099, №51290385 міститься переуступний напис зроблений генеральним директором та головним бухгалтером ПАТ «ДТЕК Західенерго» про передачу позивачу (відправнику) права вимоги до залізниці.

Відповідачем не надано доказів того, що недостача вантажу з урахуванням природних втрат, виникла не з вини перевізника, натомість комерційними актами підтверджено, наявність недостачі, виявлена саме після прибуття вагонів на станцію призначення.

Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 41216,70 грн.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуюче вищенаведене та беручи до уваги, що залізницею вчинено порушення господарського зобов'язання, що виявилось у незбереженні вантажу, прийнятого до перевезення, та завдало позивачу збитків на суму 41216,70 грн., суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232- 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85000, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Київська, будинок 1, ) збитків (вартості нестачі вугілля) у сумі 41216 (сорок одна тисяча двісті шістнадцять) грн 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко