ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р. Справа№ 910/10508/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

сторони явку своїх представників не забезпечили

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09 серпня 2018 року

(про про відмову у забезпеченні позову)

у справі № 910/10508/18 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс"

до Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логистик"

про стягнення 3 572 786, 16 рублів, -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1 короткий зміст заявлених вимог:

1.1.1. ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ЗАТ "РТХ-Логистик" про стягнення 3 572 786,16 російських рублів пені, яка була нарахована у зв'язку із невиконанням договору від 10.11.2016 № 536-ТЭО на надання транспортно-експедиційних послуг.

1.1.2. ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову у справі №910/10508/18 шляхом: накладення арешту на 59 залізничних вагонів, згідно визначеного у заяві переліку, які є власністю ЗАТ "РТХ-Логистик" та знаходяться на території України до повного виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва у даній справі; заборони ПАТ "Укрзалізниця" здійснювати перевезення (переміщення) вагонів згідно переліку за межі України до повного виконання ЗАТ "РТХ-Логистик" рішення Господарського суду міста Києва у даній справі; заборони Державній фіскальній службі України та її підрозділам (митницям та митним постам) здійснювати митне оформлення та надання дозволу на переміщення вагонів за межі України до повного виконання ЗАТ "РТХ-Логистик" рішення Господарського суду міста Києва у даній справі. Заявником запропоновано зустрічне забезпечення у сумі 1 000 грн.

1.1.3. Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8792/17 про стягнення на користь позивача невикористаної попередньої оплати у розмірі 2326032,66 рублів, арбітражними судами Російської Федерації відмовлено у задоволенні заяви позивача про визнання та приведення до виконання рішення у справі №910/8792/17, Холдинг Рейлтранслогістик (в який входить відповідач) подав в арбітражний суд міста Москви заяву про банкрутство боржника, з огляду на що позивач вважає, що єдиною реальною можливістю виконання будь-якого судового рішення стосовно ЗАТ "РТХ-Логістик" є виконання його за рахунок майна відповідача, яке може бути на території України, з огляду на що просить накласти арешт на майно відповідача із забороною його переміщення за територію України.

1.2 короткий зміст рішення суду першої інстанції:

1.2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р. у справі №910/10508/18 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено з підстав її необґрунтованості, не пов'язаності заходів забезпечення позову з вимогами у даній справі та не співмірність розміру зустрічного забезпечення із заявленими заходами забезпечення позову.

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги:

1.3.1. ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

2.1.1. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018 р., апеляційна скарга ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" у справі № 910/3090/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Коротун О.М.

2.1.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2018 р. колегією суддів у складі головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Коротун О.М., відкрити апеляційне провадження у справі №910/10508/18 за апеляційною скаргою ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р., розгляд якої призначено на 28.03.2019 р.

2.1.3. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2019 р., у зв'язку з участю судді Коротун О.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), в засіданні Національної школи суддів України, для розгляду справи № 910/10508/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 р. апеляційну скаргу ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у справі №910/10508/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

2.2.1. Позивач зазначає, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм ст.ст. 136, 137, 139, 140, 141 ГПК України. Позивач вказує, що обґрунтовував свою заяву з посиланням на невиконання рішення у справі №910/8792/17 з метою довести те, що виконання рішення у цій справі №910/10508/18 буде неможливим на території Російської федерації, а зміст заяви зводиться до прохання застосувати заходи забезпечення позову до повного виконання відповідачем рішення у цій справі. Заперечуючи висновки суду першої інстанції в частині адекватності і співмірності заходів забезпечення позову позивач зазначає, що реальна продажна вартість вагонів складає вартість металобрухту та вказує про співмірність запропонованого зустрічного забезпечення з огляду на те, що просить лише щодо курсування вагонів за межі України, а не повне зупинення їх користуванням.

2.3 інші процесуальні дії у справі:

2.3.1. Представники сторін у судове засідання 28 березня 2019 року не з'явились. про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за ідентифікаторами 003, RE041033034UA.

2.3.2. Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

2.3.3. Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Мотивувальна частина:

1.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

1.1 встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини;

1.1.1. Зі змісту заяви вбачається, що всі обґрунтування забезпечення позову та мотиви застосування заходів зводяться до забезпечення саме виконання рішення суду від 12.10.2017 № 910/8792/17. Суд першої інстанції звернув увагу заявника, що останній не позбавлений права звернутися з відповідною заявою про забезпечення саме в межах справи № 910/8792/17.

1.1.2. Заходи, які просить вжити заявник, не є адекватними. Заявник у позові заявив до стягнення пені в розмірі 3 572 786,16 російських рублів, що станом на 03.08.2018 еквівалентно 1 528 580,83 грн., а просить заборонити третім особам виконувати їх договірні зобов'язання з відповідачем та їх визначені законом обов'язки та права щодо майна відповідача. Мінімальна вартість 59 залізничних вагонів складає 30 680 000 грн. (1 вагон/520000,00 грн.), що у 20 (двадцять) разів перевищує суму позовних вимог, що виключає адекватність заходів забезпечення позову.

1.1.3. Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

1.1.4. Суду не подано доказів того, що вагони не містять вантаж третіх осіб, який не може бути зіпсований внаслідок накладення арешту і заборони переміщення.

1.1.5. Заборона ПАТ "Укрзалізниця" здійснювати перевезення вагонів може призвести до припинення господарської діяльності третіх осіб, які зокрема організовують перевезення вантажів такими вагонами.

1.1.6. З поданої до заяви дислокації вагонів, які є у власності вбачається, що вагон № 52597143 є власністю "РЭЙЛТРАНСЛОГИСТ", тобто підприємства, яке не має жодного відношення до даного спору, проте заявник включає вказаний вагон у список тих, на які просить накласти арешт, вказуючи, що він є власністю саме Товариства.

1.1.7. Зустрічне забезпечення у сумі 1000 грн. не є співмірним із заходами забезпечення позову на суму еквівалентну 1528580,83 грн. тобто у 1528,8 разі більшу.

2. ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

2.1 посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

2.1.1. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.1.2. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову (частина третя статті 141 Господарського процесуального кодексу України).

3. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

3.1 мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

3.1.1. За змістом положень ст.ст. 136, 137 ГПК України, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися на момент виконання рішення.

3.1.2. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.2018р. Верховного суду у справі №905/2130/17 та від 13.02.2018р. у справі №911/2930/17

3.1.3. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

3.1.4. Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також пов'язаності такого заходу із предметом позову.

3.1.5. Колегія суддів звертає увагу на те, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії

3.1.7. За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом

3.1.8. Застосування заходів забезпечення позову шляхом вчинення дій (щодо накладення арешту на майно, заборони ПАТ "Укрзалізниця" здійснювати перевезення (переміщення) вагонів та Державній фіскальній службі України та її підрозділам (митницям та митним постам) здійснювати митне оформлення та надання дозволу на переміщення зазначених у заяві вагонів до повного виконання рішення у цій справі), які, власне, позову про стягнення з ЗАТ "РТХ-Логистик" 3572786,16 грн. російських рублів пені, яка була нарахована у зв'язку з невиконанням договору від 10.11.2016 №536-ТЭО не стосуються свідчить про відсутність зв'язку між такими заходами забезпечення позову і предметом позовної вимоги та суперечить положенням ГПК України щодо диспозитивності господарського судочинства.

3.1.9. Колегія суддів зазначає, що невиконання рішення у іншій справі не є тією обставиною, яка свідчить про те, що невжиття заявлених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

3.1.10. Наведені в апеляційній скарзі на підтвердження адекватності заходів забезпечення позову і співмірності розміру заявленого зустрічного забезпечення (1000 грн.) доводи позивача про те, що реальна продажна вартість вагонів складає вартість металобрухту, - будь-якими доказами не підтверджено.

3.1.11. Наведені в апеляційній скарзі, на підтвердження адекватності заходів забезпечення позову, доводи позивача про те, що він просив вжити заходи лише щодо курсування вагонів за межі України, а не повне зупинення їх користуванням, не спростовують того, що такі дії можуть призвести до припинення господарської діяльності третіх осіб, які зокрема організовують перевезення вантажів такими вагонами. Доказів того, що вагони не містять вантаж третіх осіб, який не може бути зіпсований внаслідок накладення арешту і заборони переміщення - позивачем не наведено.

3.1.12. Висновків суду першої інстанції про те, що вагон № 52597143, який заявник включає у список тих, на які просить накласти арешт, вказуючи, що він є власністю відповідача, відповідно викладеної у додані до заяви "Дислокації вагонів" інформацію - є власністю "РЭЙЛТРАНСЛОГИСТ", тобто підприємства, яке не має жодного відношення до даного спору, - позивачем не спростовано.

4. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

4.1.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, ухвалена з дотриманні норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

4.1.2. Ухвала Господарського суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у справі № 910/10508/18 підлягає залишенню без змін.

4.1.3. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у справі № 910/10508/18 задоволенню не підлягає.

5. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

5.1.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у справі № 910/10508/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у справі №910/10508/18 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті збору за подання скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс".

4. Матеріали оскарження №910/10508/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.03.2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

О.В. Агрикова