ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 місто Дніпро Справа № 912/1096/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль ЛА., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 (повне рішення складено 27.11.2017, суддя Тимошевська В.В.) у справі №912/1096/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ", с. Куколівка, Олександрійський район, Кіровоградська область

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький

про визнання додаткової угоди укладеною, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Степ" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про:

- визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Степ" додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007, зареєстрованого в Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" 28.02.2007 за № 3 у редакції, зміст якої наведений у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2018 у справі №912/1096/17 позов задоволений у повному обсязі:

- визнано укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Степ" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007, зареєстрованого в Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" 28.02.2007 за № 3 у редакції, зміст якої наведений у резолютивній частині рішення;

- стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ" 1 600,00 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивач на виконання вимог частин 1, 2, 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" направляло Головному управлінню Держгеокадастру проекти додаткових угод про поновлення договору оренди землі від 26.02.2007 на той самий строк і на тих самих умовах.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що поновлення договору оренди землі в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відбулось автоматично з наступної дати після його припинення, а укладення відповідної додаткової угоди є питанням юридичного оформлення факту, який вже відбувся, враховуючи обов'язковість її укладання.

Місцевий господарський суд зазначив, що відповідачем не доведений факт повідомлення позивача про заперечення в поновленні договору в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" оскільки рішення відповідача про відповідні заперечення, викладені в листах-повідомленнях №У-1031/0-2170/0/6-17 від 28.02.2017 та №32-11-0.63-2450/2-17 від 03.03.2017 визнані недійсними рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.08.2017 у справі №912/1600/17.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2018 у справі №912/1096/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Апелянт зазначає, що у листі-повідомленні №У-1031/0-2170/0/6-17 від 28.02.2017 орендар повідомив про свої заперечення у поновленні договору оренди. При цьому матеріали справи містять докази направлення листа-повідомлення №32-11-0.63-3209/2-17 від 23.03.2017. Оскільки матеріали справи не містять доказів досягнення між сторонами домовленості по істотних умовах договору, додаткова угода між сторонами не укладена, на думку апелянта, це свідчить про відсутність підстав для задоволення позову. Також апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем бездіяльності уповноваженого органу по укладенню додаткової угоди в судовому порядку, а також про те, що позивач не ініціював укладення додаткової угоди в порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 у справі №912/1096/17.

16.04.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення місцевого господарського суду обґрунтованим та просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Позивач вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що спірний договір оренди землі є поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 у справі №912/1096/17 зупинено до закінчення перегляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №920/739/17 в касаційному порядку.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №912/1096/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2018 справу №912/1096/17 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 у справі №912/1096/17 прийнято до свого провадження.

11.03.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ" надійшла заява про поновлення апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 у справі №912/1096/17.

Заява мотивована тим, що справа №920/739/17 розглянута Палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного суду 10.09.2018, про що прийнято постанову, яка оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.11.2018.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.03.2019 поновлено апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 у справі №912/1096/17, розгляд скарги призначено у судове засідання на 04.04.2019.

У судове засідання, яке відбулося 04.04.2019, представники апелянта та позивача не з'явилися, про день, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали) №579, яке отримане апелянтом 22.03.2019 та №560, яке отримане позивачем 22.03.2019.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 26.02.2007 між Олександрійською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Степ" (орендар) укладений договір оренди, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Куколівської сільської ради загальною площею 13,89 га, в тому числі - 13,89 га рілля (а.с. 12-16).

Умовами договору визначено розмір орендної плати та порядок її сплати.

Відповідно до пункту 7 договору договір укладено на десять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір підписано представниками Олександрійської РДА та Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ", скріплений їх печатками та зареєстровано у Олександрійському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.02.2007 за № 3.

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення Договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, договір укладений строком до 28.02.2017.

Згідно акта від 28.02.2007 земельну ділянку передано за Договором у фактичне користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Степ" (а.с. 17).

Змінами від 01.10.2010 до договору оренди землі № 3 від 28.02.2007, внесено зміни до Договору щодо розміру орендної плати та зазначено розмір нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки (а.с. 18-19).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого станом на 02.09.2016, кадастровий номер земельної ділянки, яка отримана позивачем в оренду за Договором, є номер :02:000:9023 (а.с. 31-36).

01.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року № 5245-17, відповідно до якого райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Вищезазначені повноваження передано до центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. На території Кіровоградської області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Кіровоградській області.

Наказом від 25.01.2013 № 40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з пунктом 4.32 якого Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Відповідно до пунктів 2 та 5 частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 294-р "Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у зв'язку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка, яка є предметом Договору, розташована на території Кіровоградської області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою в тому числі й за Договором оренди земельної ділянки від 05.03.2012 відноситься до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

11.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Степ" звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, до якого додано проект додаткової угоди про поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах (а.с. 20-21).

Вказаний лист-повідомлення отримано Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 11.10.2016, що підтверджується відміткою про отримання.

22.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Степ" повторно звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, до якого додано проект додаткової угоди про поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах (а.с. 22).

Вказаний лист-повідомлення отримано Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 22.11.2016, що підтверджується відміткою про отримання.

29.12.2016 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у листі-повідомленні №У-20671/0-11405/0/6-16 запропонувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Степ" укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди на наступних умовах: продовжено договір оренди строком на 7 років; орендна плата складає на рівні 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Степ" у листі-повідомленні від 31.01.2017 повідомило про готовність укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007 на запропоновані строк та розмір орендної плати, до якого додано проект додаткової угоди з відповідними змінами (а.с. 23-26).

Вказаний лист-повідомлення отримано Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 31.01.2017, що підтверджується відміткою про отримання.

27.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Степ" на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі на той самий строк (10 років) та на тих самих умовах, що були передбачені договором оренди землі, до листа повідомлення додано проект додаткової угоди для підписання (а.с. 27).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Степ" зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у встановлений законодавством місячний строк відповіді на звернення не надав, заперечень в поновлені договору не направив, додаткову угоду не підписав, тому орендар після закінчення строку договору продовжив користуватися земельною ділянкою та належним чином виконувати умови договору.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 02.08.2017 у справі №912/1600/17 визнано недійсними рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладеного у листі-повідомленні №У-1031/0-2170/0/6-17 від 28.02.2017 про заперечення у поновленні договору оренди землі від 26.02.2007 та рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладеного у листі-повідомленні № 32-11-0.63-2450/2-17 від 03.03.2017 про заперечення у поновленні договору оренди землі від 26.02.2007, укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Степ" щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Куколівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 13,89 га, в тому числі рілля - 13,89 га, кадастровий номер :02:000:9023, зареєстрований в Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.02.2007 за № 3.

У зв’язку із відсутністю заперечень орендодавця, договір оренди землі, на думку позивача, в силу частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є поновленим, про що в обов'язковому порядку має бути укладена додаткова угода. Наведене вище стало підставою для звернення до господарського суду з позовом у даній справі.

Предметом спору є визнання укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007, зареєстрованого в Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" 28.02.2007 за № 3.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Апеляційний господарський суд зазначає, що ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб'єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі колегія керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти:

1) орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором;

2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу:

1) користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов'язані одна з іншою.

Матеріально-правовою підставою позовних вимог позивач визначено саме частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає умови поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою;

- орендар належним чином виконує свої обов’язки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди.

Строк дії договору оренди землі від 26.02.2007 встановлено сторонами до 28.02.2017.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.02.2015 року у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц, а також Верховним судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Матеріалами справи підтверджується, що орендодавець у визначений частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" строк повідомив орендаря про заперечення у поновленні договору оренди (лист від 03.03.2017).

Конструкція частини 6 статті 33 Закону України обумовлює відсутність факту письмового повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди, тобто вирішальне значення для поновлення договору на той саме строк і на тих саме умовах має сам лише факт заперечення орендодавця у поновленні договору, без будь-якого його обґрунтування.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.11.2018 року у справі № 912/1712/17, від 18.12.2018 у справі 912/1600/17, від 18.12.2018 у справі №912/1713/17.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що листи-повідомлення, на які посилається відповідач, як на відмову у поновленні договору оренди, не є належними доказами існування заперечень з боку відповідача, зокрема, з огляду на те, що згідно пункту 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 за №308, Головне управління в межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Положенням не передбачено прийняття Головним управлінням Держгеокадастру іншої юридичної форми рішення, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямувало регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. При цьому, відповідачем не надано доказу прийняття ним саме рішення у вигляді наказу щодо відмови у поновленні договору оренди, що у свою чергу унеможливлює реалізацію позивачем свого права на оскарження такого рішення. Товариство з обмеженою відповідальністю "Степ" на виконання вимог частин 1, 2, 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" направляло Головному управлінню Держгеокадстру проекти додаткових угод про поновлення Договору оренди землі від 26.02.2007. Зі змісту додаткових угод вбачається, що позивач просить поновити договір оренди на той самий строк і на тих самих умовах. Однак, відповідачем додаткова угода до договору укладена не була, заперечення в поновленні договору відсутні. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про неналежне виконання позивачем обов'язків за договором.

Враховуючи визнання недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про заперечення у поновленні договору оренди землі від 26.02.2007 року (рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.08.2017 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2017 у справі №912/1600/17), викладені у листах – повідомленнях від 28.02.2017 №У-1031/0-2170/0/6-17 та від 03.03.2017 №32-11-0.63-2450/2-17, господарський суд дійшов висновку про не доведення відповідачем факту повідомлення позивача про заперечення в поновленні договору в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Разом з тим, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 18.12.2018 року у справі №912/1600/17 скасовуючи рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2017 і відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладеного у листі-повідомлення від 03.03.2017 № 32-11-0.63-2450/2-17, зазначив, що оскільки орендодавець протягом строку, встановленого частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" заперечив у поновленні договору оренди, відповідно право на укладення додаткової угоди в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у позивача не виникло.

Таким чином, в судовій справі № 912/1600/17 Верховним Судом встановлено, що у позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ" не виникло права на поновлення договору оренди та укладення додаткової угоди в порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі.

Разом з цим, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій, що наведені в листі-повідомленні № У-1031/0-2170/0/6-17 від 28.02.2017 підстави заперечення в поновленні договору суперечать вимогам частин 1, 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд першої інстанції не мав правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ" про визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд доводи апелянта вважає обґрунтованими, апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції, як прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи підлягає скасуванню на підставі пункту 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 у справі №912/1096/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.11.2017 у справі №912/1096/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ" на користь Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 760,00 грн., про що видати наказ.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 04.04.2019.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко