ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5868/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання: Малиці К.В.

за участю представників сторін:

від кредитора: представник ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_1 за дов. №307/16-31-10-21 від 19.06.2018р.;

від кредитора: представник ТОВ "Імме" адвокат ОСОБА_2 за дов. б/н від 01.08.2018р.;

від кредитора: гр. ОСОБА_3 (паспорт серії ВЕ №903146);

від кредитора: представник ПАТ "СК "Інгосстрах" адвокат ОСОБА_4 за дов. №08/01-19-1 від 08.01.2019р.;

від кредитора: представник АТ КБ "Приватбанк" адвокат ОСОБА_5 за дов. №835-К-Н-О від 04.03.2019р.;

від боржника: ліквідатор ОСОБА_6

розглянувши за заявою Акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до боржника ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12,

про визнання грошових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, відкрито ухвалою господарського суду 15.01.2019р. відповідно до процедури, передбаченої статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою суду від 17.01.2019р. визнано ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_6 (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.12, оф. 16; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідно до ст. 95 Закону кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно із ст. 38 Закону з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3, 4 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" судом оприлюднено повідомлення про визнання боржника ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, банкрутом на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет №56971 від 23.01.2019р.

26.02.2019р. до суду надійшла заява Акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК" №21/02-1 від 21.02.2019р. з грошовими вимогами до банкрута в розмірі 1 135 630 235,09грн.

Відповідно до повідомлення ліквідатора б/н від 07.03.2019р. останнім визнано грошові вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у повному обсязі у розмірі 3 842,00грн. судового збору із включенням до першої черги задоволення, у розмірі 609 185 688,96грн. із включенням до четвертої черги задоволення, у розмірі 513 946 746,13грн. із включенням до шостої черги задоволення, окремо внесено заставні вимоги у розмірі 12 497 800,00грн.

Розглянувши грошові вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Кредитори мають право заявляти свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.04.2014р. між ПАТ КБ "Приватбанк" (далі Банк) та ТОВ "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" (далі - позичальник) укладено кредитний договір №DNH2LKI05491, відповідно до пункту 1.1 якого банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з пунктом А.1 договору з лімітом та на цілі, зазначені у пункті А.2 договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці пункту 2.1.2 договору, в обмін на зобовязання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни; відновлювальна кредитна лінія надається банком для здійснення позичальником платежів, повязаних з господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів, рахунки яких відкриті у банку.

Відповідно до пункту А.1. договору, вид кредиту відновлювальна кредитна лінія.

Згідно з пунктом А.2. договору встановлено, що ліміт договору: 214 200 000 грн. 00 коп., в тому числі на наступні цілі: - у розмірі 214 200 000 грн. 00 коп. на поповнення обігових коштів; - у розмір 0 грн. 00 коп. на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених підпунктами 2.1.5, 2.2.12 договору; - у розмірі 0 грн. 00 коп. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в пункті 2.1.1 договору; - у розмірі 0 грн. 00 коп. на сплату судових витрат, передбачених пунктами 2.2.15, 2.3.13, 5.8 договору.

Відповідно, із додатку 1 до договору від 08.04.2014р. зменшення поточного ліміту здійснюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту наступним чином: 01.03.2016р. 214 190 000,00 грн.; 18.03.2016р. 0,00 грн.

Кредитором банкруту встановлено кредитній ліміт у розмірі 214 200 000 грн.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у пункті А.6 договору; у випадку встановлення банком у порядку, передбаченому пунктом 2.3.12 договору зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 12% річних; у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобовязань, передбачених пунктом 2.2.13 договору, банк збільшує процентну ставку на 5 (пять) % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання; при цьому, банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави порушення зобовязань, передбачених пунктом 2.2.13 договору та дати початку нарахування підвищених процентів; за умови відновлення виконання позичальником зобовязань, передбачених пунктом 2.2.13 договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 12% річних; при цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 12% річних та дати початку її нарахування (пункт А.6 Договору).

В подальшому, між сторонами було укладено договір про внесення змін до кредитного договору від 18.03.2016р., в якому викладено пункт А.7 договору в наступній редакції: "У випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобовязання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних від суми залишку непогашеної заборгованості; у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобовязань та при реалізації права банку, передбаченого пунктом А.3 договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,04% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки; сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням; при цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.".

Відповідно до пункту 5.1 договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбаченими пунктами 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 договору, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 договору, винагороди, передбаченої пунктами 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 договору позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу; а у випадку реалізації банком права, передбаченого пунктом А.3. договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у пункті А.7 договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки; сплата пені здійснюється у гривні; сторони узгодили, що розмір пені, зазначеної в даному пункті, може бути на розсуд банку зменшений; в разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті Договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені; узгодженими сторонами способами телекомунікацій є: відповідне повідомлення, ПЗ Приват24, СМС-повідомлення; при цьому, додаткові узгодження сторін не потрібні.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених пунктами 5.1, 5.2, 5.3 договору здійснюється протягом 15-ти років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане позичальником (пункт 5.4 Договору).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області №904/962/18 від 17.10.2018р. зобовязано ТОВ "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в розмірі 962 612 234грн. 53 коп., в т.ч. 180 970 000грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 62 014 865 грн. 47 коп. - заборгованості за відсотками, 408 815 262 грн. 46 коп. - заборгованості з винагороди та 310 812 106 грн. 60 коп. пені.

Відповідно до ст. 75 Господарського кодексу України, встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У звязку з невиконанням банкрутом зобовязання за кредитним договором №№DNH2LKI05491 від 08.04.2014р. кредитором донараховано проценти та пеню.

Таким чином станом на день розгляду заборгованість банкрута перед кредитором становить у розмірі 180970 000грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 91 010 281грн. 03 коп. - заборгованості за відсотками, 337205407 грн. 93 коп. - заборгованості з винагороди та 513 946 746 грн. 13 коп. пені.

18.03.2009р. між ПАТ КБ "Приватбанк" (надалі Банк) та ТОВ "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" (надалі - позичальник) укладено кредитний договір №09/03/К, відповідно до пункту 1.1 якого банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з пунктом А.1 Договору з лімітом та на цілі, зазначені у пункті А.2 Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці пункту 2.1.2 Договору, в обмін на зобовязання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни.

Відповідно до пункту А.1. договору, вид кредиту відновлювальна кредитна лінія.

Згідно з пунктом А.2. договору ліміт договору: 5 000 000,00 грн., в тому числі на наступні цілі: на поповнення обігових коштів; на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених підпунктами 2.1.5, 2.2.12 договору; - у розмірі по 34 грн. 00 коп. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в пункті 2.1.1 Договору; - у розмірі 251 000,00 грн. на сплату судових витрат, передбачених пунктами 2.2.15, 2.3.13, 5.8 Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору про внесення змін №22 до кредитного договору №09/03/К від 18.03.2009р. в останній внесено зміни наступного змісту: «А.2. Ліміт цього договору: 7 900 000,00грн.».

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у пункті А.6 договору; у випадку встановлення банком у порядку, передбаченому пунктом 2.3.12 договору зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

Згідно до договору про внесення змін №21 до кредитного договору №09/03/К від 18.03.2009р. п. А.6. кредитного договору викладено в наступній редакції: «А.6. за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплачувати відсотки у розмірі 12% річних.".

Відповідно до п.п. А 12, 4.7. кредитного договору Позичальник зобов'язався сплачувати Банку винагороду за користування кредитом у розмірі згідно з наведеною формулою.

Термін повернення кредиту та сплати процентів за його користування згідно з п. А 3. та п. А 8 Кредитного договору відповідно складає 17.03.2019р.

Згідно з п. 6.2 Кредитного договору, строк дії договору визначений сторонами - в частині пункту 4.4 Договору набуває чинності з моменту підписання договору, в решті частин з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених в них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами по договору.

На виконання умов кредитного договору кредитор надавав банкруту кредит в межах визначеного кредитним договором ліміту кредитної лінії, чим виконав свої зобов'язання за цим зазначеним договором в повному обсязі. Проте, банкрут зобов'язання за кредитним договором не виконав у зв'язку з чим кредитор нарахував заборгованість у загальному розмірі 12 497 800,00грн., яка складається у розмірі 7900000,00грн. заборгованості за кредитом; у розмірі 4 597 800,00грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

05.05.2014р. між ТОВ "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" (далі - Іпотекодержатель) та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - Іпотекодержатель) укладено договір іпотеки б/н від 05.05.2014р., відповідно предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку майна в забезпечення виконання зобов'язання ТОВ "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодеражетель має право у випадку невиконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, та (або) невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами позичальника та (або) іпотекодавця.

Відповідно до п.п. 2, 3 договору встановлено, що за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань позичальником, що випливають з кредитного договору №09/03/К зі змінами та доповненнями. Позичальник виконує зобов'язання за кредитним договором в порядку згідно умов, викладених в кредитному договорі.

Пунктом 12 договору встановлено, що загальна вартість предмету іпотеки складає 1528200,00грн.

02.05.2014р. між ТОВ "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено договір №3 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 05.05.2014р. відповідно до якого вирішено пункт 12 викласти в наступній редакції: "12. Сторони визначили, що загальна вартість предмету іпотеки складає суму 7 429 500,00грн.".

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право уразі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 575 Цивільного кодексу України, окремим видом застав, є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи-іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з вимог частини 1 статті 7 та частини 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Отже, виражений у грошовій формі розмір зобов'язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на момент визначення зобов'язань, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), з врахуванням обсягу поруки за умовами забезпечувального договору (поруки, іпотеки). Оцінка предмета забезпечення (майна) на момент укладення договору поруки (іпотеки) не впливає на визначення розміру забезпечувального зобов'язання. На момент припинення забезпечувального зобов'язання юридичне значення має вартість фактичної реалізації предмета застави (іпотеки), за наслідком проведення якої припиняється зобов'язання з майнової поруки на певну суму.

Слід зазначити, законодавство про банкрутство не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 4 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилася, або погашаються (припиняються), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит. Отже, визнання та включення до реєстру вимог кредитора-заставодержателя окремо, як таких що задовольняються позачергово згідно частини 9 статті 45 Закону про банкрутство.

Відповідно до повідомлення ліквідатора б/н від 07.03.2019р. останнім визнано грошові вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у повному обсязі у розмірі 3 842,00грн. судового збору із включенням до першої черги задоволення, у розмірі 609 185 688,96грн. із включенням до четвертої черги задоволення, у розмірі 513 946 746,13грн. із включенням до шостої черги задоволення, окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги забезпечені заставою у розмірі 12 497 800,00грн.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає за необхідне грошові вимоги кредитора визнати у розмірі 3 842,00грн. судового збору із включенням до першої черги задоволення, у розмірі 609 185 688,96грн. із включенням до четвертої черги задоволення, у розмірі 513 946 746,13грн. із включенням до шостої черги задоволення оскільки зазначені вимоги складаються із штрафних санкцій та окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги забезпечені заставою в розмірі 12 497 800,00грн.

Керуючись ст. ст. 234, 235 ГПК України, ст. ст. 40, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ до ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, в розмірі 3 842, 00 грн. (1 черга), 609185688,96грн. (4 черга), 513 946 746,13грн. (6 черга).

Окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги забезпечені заставою в розмірі 12497800,00грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 28.03.2019р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_8