ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.03.2019 р. Справа № 914/2156/17

Суддя Манюк П.Т., розглянувши матеріали

скарги: Приватного акціонерного товариства «Ірокс», м. Львів

на дії старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1

у справі № 914/2156/17

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Ірокс, м. Львів

про стягнення штрафу і пені та зобовязання виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 року № 27 р/к.

встановив:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/2156/17 за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Приватного акціонерного підприємства Ірокс про стягнення штрафу і пені та зобовязання виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 року № 27 р/к.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.11.2017 у справі № 914/2156/17 позов задоволено частково, зобовязано ПАТ Ірокс виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 року № 27 р/к та стягнуто з ПАТ Ірокс в дохід Державного бюджету України 3 400 грн судового збору. 12.12.2017 на примусове виконання вказаного рішення було видано накази.

25.03.2019 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла скарга Приватного акціонерного товариства «Ірокс» від 22.03.2019 вих. № 107 на дії старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, згідно вимог якої скаржник просить визнати дії державного виконавця, щодо винесення постанови від 21.11.2018 ВП № 55460554 про накладення штрафу, протиправними та визнати протиправною і скасувати вказану постанову.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 341 ГПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 341 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що заява про поновлення строку повинна містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються господарському суду на загальних підставах). Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З метою відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у звязку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

У прохальній частині скарги, скаржник просить поновити Приватному акціонерному товариству «Ірокс» строк для подачі цієї скарги. В обґрунтування поважності пропуску строку на подання скарги скаржник зазначив, що 05.12.2018 Приватне акціонерне товариство «Ірокс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Сихівського відділу ДВС міста Львів ГТУ юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови державного виконавця від 21.11.2018 ВП № 55460554 про накладення штрафу. Львівський окружний адміністративний суд за результатами розгляду такого звернення постановив ухвалу від 18.02.2019 про закриття провадження у справі № 1340/5882/18, в якій розяснив, що даний спір підлягає розгляду до юрисдикції господарського суду за правилами ГПК України. Таким чином, скаржник вважає, що ПАТ «Ірокс» пропустило строк для подачі скарги з незалежних від нього обставин.

Дослідивши подану скаргу суд встановив, що з долучених до скарги документів не можливо встановити коли ПАТ «Ірокс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Сихівського відділу ДВС міста Львів ГТУ юстиції у Львівській області про оскарження постанови від 21.11.2018 ВП № 55460554 про накладення штрафу, а також, коли скаржник отримав ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 про закриття провадження у справі № 1340/5882/18, повний текст якої було складено 22.02.2019 (що вбачається зі змісту самої ухвали). В той же час, скаржник звернувся до Господарського суду Львівської області зі скаргою лише 25.03.2019, тобто більше ніж через місяць після постановлення ухвали Львівським окружним адміністративним судом від 18.02.2019 у справі № 1340/5882/18.

За таких обставин, неможливо встановити причини пропуску десятиденного строку на подання скарги до господарського суду, оскільки скаржником не подано жодних доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку (без урахування терміну розгляду Львівським окружним адміністративним судом справи № 1340/5882/18). Тому, суд дійшов висновку відмовити скаржнику в його клопотанні про поновлення строку для подачі скарги.

Встановлений Господарським процесуальним кодексом України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що судом без виклику сторін виноситься ухвала (п. 9.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, скаргу Приватного акціонерного товариства «Ірокс» на дії державного виконавця слід залишити без розгляду.

Керуючись 118, 119, 234, 235, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Ірокс» у поновлені процесуального строку для подання скарги на дії державного виконавця.

2. Скаргу Приватного акціонерного товариства «Ірокс» від 22.03.2019 вих. № 107 на дії державного виконавця - залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Манюк П.Т.