ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 квітня 2019 року Справа № 923/232/19

Суддя господарського суду Херсонської області Литвинова В.В., дослідивши позовну заяву № 3/1478 від 18.03.2019 (зареєстровано за вх.№ 548/19 від 29.03.2019)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик", м.Київ

до: ОСОБА_1, м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 717 907,75 грн за кредитним договором

без участі представників сторін,

в с т а н о в и в:

29.03.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява № 3/1478 від 18.03.2019 Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 717 907,75 грн. за кредитним договором № 77/К-06 від 15.12.2006.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2019 справа передана для розгляду судді Литвиновій В.В.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Розглянувши матеріали позовної заяви № 3/1478 від 18.03.2019, суддя Литвинова В.В. вважає за необхідне заявити самовідвід, оскільки рідна сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - працювала до 2011 року головним бухгалтером Господарського суду Херсонської області та на даний час підтримує дружні стосунки з суддею Литвиновою В.В.

Через вищевказані обставини суддею заявляється самовідвід.

Статтею 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Діючий Господарський процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв або безпосереднього поняття неупередженості та об'єктивності, але вони наявні у нормах права, у тому числі міжнародних, а тому суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями статті 2 ГПК України встановлено, що «завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів …» (частина 1), а тому апріорі встановлено законодавчу вимогу про обов'язок суду при розгляді справи діяти справедливо, неупереджено та своєчасно з метою досягнення завдань судочинства, наведених у частині 3 вказаної статті. Водночас, протилежне є підставою для тверджень про упередженість та необ'єктивність суду при розгляді справи.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 4 статті 11 ГПК України «суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1960 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Так, за змістом частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…».

За пунктами 49 та 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 Європейським судом зроблений висновок, що: «Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ... Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного …».

Суд також зазначає, що судові рішення з огляду на верховенство права за своїм змістом повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру суспільства до судової влади. В основі довіри до судової влади лежить віра кожного громадянина, суспільства в цілому в те, що об'єкт довіри (суд) добровільно бере на себе і виконує зобов'язання захистити інтереси громадянина та суспільства.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду. Моральна складова суддівської етики (стосунки судді з учасниками судового процесу, з колегами, з відвідувачами суду та з будь-ким поза межами службової діяльності) вимагає від суддів дотримання правил поведінки, які включають в себе як загальновизнані норми моралі, що існують в суспільстві, так і стандарти, що регулюють службову діяльність, тобто вимоги, встановлені законодавством до професії, та стандарти, що стосуються позаслужбової поведінки й іншої дозволеної діяльності. Лише високопрофесійна, моральна, етична поведінка судді здатна викликати повагу до суду та забезпечити впевненість учасників судового процесу і відвідувачів суду в неупереджених результатах розгляду справи. При цьому суддя повинен проявляти такі моральні якості, як чесність, об'єктивність, безсторонність, неупередженість, толерантність, добросовісність, справедливість, збалансованість, розумність, розсудливість, стриманість, уважність, ввічливість, повагу до оточуючих.

З урахуванням викладеного, з метою усунення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості суду під час розгляду справи, виходячи із загальних принципів судочинства, враховуючи суспільний інтерес до діяльності судів, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості суду при розгляді справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 38, 39, 232, 234, ч.2 ст.235 ГПК України, суд -

постановив:

1.Задовольнити самовідвід судді Литвинової В.В. у справі № 923/232/19.

2. Справу № 923/232/19 передати для повторного автоматичного розподілу у відповідності з вимогами Господарського процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 02.04.2019

Суддя В.В.Литвинова