ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р. Справа № 911/2598/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області

до: 1) Головного територіального управління юстиції у Київській області;

2) обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Голден Фіш»;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 2:

1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

4) ОСОБА_4

про витребування земельної ділянки з незаконного володіння

за участю представників учасників справи:

прокурор: Буцмак А.Ю., службове посвідчення № 034564 видане 20.07.2015;

позивач: не з'явився;

відповідач 1: не з'явився;

відповідач 2: не з'явився;

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2:

Хачатурян Е.М., адвокат, договір про надання правової допомоги № 3 від 27.04.2018.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернувся перший заступник прокурора Київської області (далі - прокурор) з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - позивач) до Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - відповідач 1) та обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Голден Фіш» (далі - відповідач 2, ОК «СТ «Голден Фіш»), в якому просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції від 17.12.2015 за індексним номером 27192488 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1;

- скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції від 17.12.2015 за індексним номером 27116445 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2;

- витребування на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області з незаконного володіння обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Голден Фіш» земельної ділянки площею 0,2336 га з кадастровим номером НОМЕР_2 вартістю 6 118,94 грн., яка розташована в адміністративних межах Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що всупереч ст. 19 Конституції України, ст. 791 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області незаконно прийнято рішення від 17.12.2015 № 27192488 та № 27116445 про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та формування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 шляхом поділу раніше несформованої земельної ділянки, без перевірки документів на предмет достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 17.12.2018. Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 2: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

17.12.2018 на адресу суду надійшли пояснення ОСОБА_2 щодо позову, в якому останній заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з його недоведеністю і необґрунтованістю.

17.01.2019 через канцелярію суду відповідач 2 подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

31.01.2019 відповідач 1 подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача на належного.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.02.2019 відмовлено Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області в задоволенні клопотання від 30.01.2019 про заміну у справі № 911/2598/18 неналежного відповідача на належного.

Ухвалою суду від 11.02.2019 клопотання обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Голден Фіш» від 17.01.2019 про закриття провадження задоволено частково. Закрито провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Головного територіального управління юстиції у Київській області та обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Голден Фіш» в частині позовних вимог про: скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції від 17.12.2015 за індексним номером 27192488 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1; скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції від 17.12.2015 за індексним номером 27116445 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2.

З метою вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання неодноразово відкладалось, строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, про що 21.01.2019 судом постановлено ухвалу.

В підготовчому засіданні 25.02.2019 суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження, внаслідок чого постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.03.2019.

07.03.2019 відповідач 1 подав до суду пояснення, в яких просив розглядати справу за відсутності його представника, а також повідомив, що при вирішення спору покладається на розсуд суду.

В судове засідання 11.03.2019 представники позивача, відповідача 2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Присутній в судовому засіданні 11.03.2019 прокурор обґрунтував в усному порядку заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. ОСОБА_2 проти позову заперечувала.

При розгляді справи по суті судом було з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до статей 208-210 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

11.03.2019, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 № 81-10-7777.3-5150/0/38-15-СГ затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» та надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,3541 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 23.10.2015 № 25528396 відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) про проведення державної реєстрації права власності, сформовано нову реєстраційну справу та присвоєно новий реєстраційний номер (номер об'єкта нерухомого майна) земельній ділянці - 18.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_1 від 26.11.2015 № 6914 про поділ земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 17.12.2015 № 27192488 (дата державної реєстрації - 30.11.2015) до Державного реєстру прав внесено відомості про поділ земельної ділянки, закрито реєстраційну справу та закрито розділ Державного реєстру прав щодо об'єкта нерухомого майна із скасуванням його реєстраційного номеру.

Прокурор зазначає, що шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 утворено земельну ділянку площею 0,2336 га з кадастровим номером НОМЕР_2 та земельну ділянку площею 0,1205 га з кадастровим номером :33:020:0905.

Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 17.12.2015 за № 27116445 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2336 га з кадастровим номером НОМЕР_2, присвоєно реєстраційний номер (номер об'єкта нерухомого майна) земельній ділянці - 18.

На підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2016 № 1506 ОСОБА_1 здійснив продаж земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, який в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2017 № 483 відчужив вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_3.

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.08.2017 № 4813 продав земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 ОСОБА_4, а останній 06.11.2017 на підставі договору купівлі-продажу № 1088 відчужив її на користь обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Голден Фіш».

Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Київській області у листах від 20.02.2018 № 10-10-0.42-2538/2-18 та від 22.03.2018 № 10-10-0.222-4353/2-18 земельна ділянка площею 0,2336 га з кадастровим номером НОМЕР_2 відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення та перебуває за межами населеного пункту Лебедівської сільської ради Вишгородського району, у зв'язку з чим в силу положень ст. ст. 84, 122 Земельного кодексу України дана земельна ділянка перебуває у державній власності, а її розпорядником являється саме Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Вважаючи, що скасування реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та формування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, шляхом поділу раніше не сформованої земельної ділянки, на підставі рішень державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області відбулись незаконно, прокурор звернувся до суду з вимогою про витребування з незаконного володіння ОК «СТ «Голден Фіш», відповідно до положень ст. ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка, за твердженнями прокурора, відносилась до земель лісогосподарського призначення і перебувала у державній власності.

Відповідно до вимог статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У таких випадках відповідачем за віндикаційним позовом є особа, яка незаконно володіє майном (незалежно від того, чи заволоділа вона майном незаконно сама, чи придбала його у особи, яка не мала права його відчужувати), тобто заволоділа ним без відповідної правової підстави.

Разом з тим, правовою підставою набуття права власності на спірну земельну ділянку у ОК «СТ «Голден Фіш» є цивільно-правовий договір купівлі-продажу від 06.11.2017 № 1088, укладений з фізичною особою - громадянином, який не розірвано, в судовому порядку незаконним не визнано, та за яким фізична особа, у передбачений законом спосіб, розпорядались своїм цивільним правом на землю, яке на момент укладення зазначеного договору не було оскаржене та скасоване.

Тобто ОК «СТ «Голден Фіш» набув спірні земельні ділянки на підставі цивільно-правової угоди, яка не скасована (не визнана недійсною), що виключає застосування як підстави позову ст. 387 Цивільного кодексу України, яка передбачає випадки набуття майна без відповідної правової підстави.

За змістом частини 5 статті 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Добросовісність набуття в розумінні ст. 388 Цивільного кодексу України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Відповідна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі №6-117цс12, від 16.09.2015 у справі №6-1203цс15.

Навпаки, набувач визнається недобросовісним, якщо він знав чи повинен був знати, що особа, в якої він придбав річ, не мала права її відчужувати (стаття 390 Цивільного кодексу України).

Водночас, статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно з частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як вже було зазначено, первинним власником спірної земельної ділянки площею 0,2336 га з кадастровим номером НОМЕР_2 був ОСОБА_1, яка, на переконання прокурора, у зв'язку з прийняттям вказаних вище рішень державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, набута ОСОБА_1 у приватну власність незаконно.

Водночас дослідження на предмет законності рішень державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, а також встановлення законності чи незаконності набуття громадянином ОСОБА_1 спірної земельної ділянки у власність не належить до повноважень господарського суду в силу непідвідомчості.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки прокурором не спростовано підставу набуття громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку, відсутні правові підстави для витребування такої земельної ділянки від ОК «СТ «Голден Фіш».

Отже позовна вимога про витребування у ОК «СТ «Голден Фіш» земельної ділянки площею 0,2336 га з кадастровим номером НОМЕР_2в порядку віндикації на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України є передчасною та задоволенню не підлягає.

Судові витрати, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.03.2019.

Суддя О.В. Щоткін