ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.03.2019 р. Справа № 914/2317/18

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова, м. Львів,

до відповідача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів,

до відповідача 2: Приватного акціонерного товариства Київстар, м. Київ,

до відповідача 3: Національного університету Львівська політехніка, м. Львів,

предмет позову: розірвання договору оренди та стягнення доходів,

підстава позову: порушення відповідачами права позивача оперативного управління нерухомим майном,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 - представник на підставі довіреності № 275 від 07.12.2018 року,

відповідача 1: ОСОБА_2 - представник на підставі довіреності № 18-11-00005г від 02.01.2019 року,

відповідача 2: ОСОБА_3 - представник на підставі довіреності № 46 від 31.01.2019 року,

відповідача 3: ОСОБА_4 - представник на підставі довіреності б/н від 01.02.2019 року,

встановив:

15.10.2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова до відповідача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, відповідача 2: Приватного акціонерного товариства Київстар, відповідача 3: Національного університету Львівська політехніка, про розірвання договору оренди від 06.12.2010 року №219, стягнення з відповідача 1 та відповідача 3 доходів у розмірі 37 220,22 грн. з кожного.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 16.01.2019 року відкрито провадження у справ та призначено розгляд справи у підготовчому судовому на 06.02.2019 року. Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

01.02.2019 року відповідачем 2 та відповідачем 3 подано відзиви на позовну заяву.

06.02.2019 року відзив на позовну заяву подано відповідачем 1.

08.02.2019 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача 1.

13.02.2019 року позивачем подано відповіді на подані відповідачами 2, 3 відзиви, а також клопотання про збільшення та зміну позовних вимог.

20.02.2019 року відповідач 2 подав заперечення на відповідь позивача на відзив.

12.03.2019 року позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

13.03.2019 року відповідачем 3 подано додаткові пояснення, у тому числі, й щодо зміни та збільшення позовних вимог.

18.03.2019 року позивачем подано заяву про продовження процесуального строку для подання доказів, поданих 12.03.2019 року.

У судовому засіданні 27.03.2019 року представник позивача підтримав подані клопотання про витребування оригіналів документів, про виклик експерта, про продовження строків для подання доказів і про зміну предмету позову.

Завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з'ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (ч.1 ст.177 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 ГПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Щодо клопотання позивача про зміну предмета позову, суд зазначає таке.

Позивач вважає, що оскільки відповідачі одностайно заперечують позовні вимоги щодо розірвання договору оренди №219, то відповідний правочин підлягає визнанню недійсним з наслідками, передбаченими ЦК України. Зокрема, зазначає, що договір суперечить Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки лише Центр має право укладати правочин із субєктами господарювання на загальну площу до 200 кв.м. без дозволу власника, а, відповідно, згідно з ч.2 ст.216 ЦК України позивач має право на повернення йому в натурі все те, що сторони одержали на виконання договору оренди за період 01.11.2017-01.03.2019 років, тобто, за 16 місяців. На переконання позивача, Фонд та Університет у вказаний період отримали доходи на загальну суму 116 338,56 грн., а оскільки орендна плата перераховується по 50% Фонду та Університету, то кожен з них повинен відшкодувати Центру половину доходів, тобто, по 58 169,28 грн. Враховуючи наведене, позивач просить визнати недійсним договір оренди № 219 від 06.12.2010 р. зі змінами від 04.08.2011 року, від 22.02.2012 року, від 20.01.2014 року, від 02.02.2017 року, а також стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області та з Національного університету «Львівська політехніка» доходів у розмірі 58 169 грн. 28 коп. з кожного.

Відповідно до ч.3 ст.46 ГПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Суд звертає увагу, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Як зазначив Верховний суд у постанові від 13.03.2018 року у справі № 916/1764/17, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Згідно з прохальною частиною заяви від 13.02.2019 року вбачається, що позивачем змінено позовну вимогу, а саме замість вимоги про розірвання оспорюваного договору просить визнати його недійсним. При цьому, фактична обставина, вказана в заяві, як обґрунтування зміненої вимоги, право позивача укладати правочини стосовно майна, площею більше 200 кв.м., яка зазначалася також в позовній заяві.

Суд зазначає, що подана позивачем заява не є одночасною зміною підстав і предмету позову, заява подана в межах строків, передбачених ГПК України, містить докази її надіслання іншим учасникам справи, відповідно, підлягає прийняттю до розгляду.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачів 2, 3 доходів у розмірі 58 169,28 грн., а не 37 220 грн. 22 коп., як зазначалося в позовній заяві, суд зазначає, що вказана вимога спрямована на реалізацію процесуального права позивача, що відповідає вимогам ст.46 ГПК України вимог, судовий збір за збільшені позовні вимоги не перевищує мінімального розміру, сплаченого при поданні позовної заяви та усунення недоліків позовної заяви, відтак, заява в частині збільшення позовних вимог також підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про допит експерта чи спеціаліста, заявлене у відповіді на відзив від 13.02.2019 року, суд зазначає таке.

Так, ч.5 ст.98 ГПК України передбачено право суду за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Згідно зі ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Подане стороною клопотання про виклик експерта чи спеціаліста не містить обгрунтованих підстав і причин необхідності виклику експерта в судове засідання, не вказано стосовно якого висновку і в якій частині необхідні пояснення експерта, сторона не зазначає недоліків чи неточностей у висновку експерта, більше того, до матеріалів справи долучено висновок експерта від 05.03.2019 року стосовно характеристик даху будинку №2. Відповідно, суд не вважає доведеною необхідність виклику експерта для надання усних пояснень, у звязку з чим подане клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо поданого позивачем клопотання про продовження процесуального строку для подання доказів, долучених до матеріалів справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Заявник клопотання стверджує, що докази не були подані до позовної заяви тому, що на час подання позову не були відомі факти про передачу будівлі на праві господарського відання Університету і що Університет буде безпідставно стверджувати у відзиві, що горище і дах це є різні обєкти. Оскільки відповідач 3 у своєму відзиві, додаткових поясненнях стверджує, що технічний поверх (горище) будівлі навчального корпусу, так і дах будівлі (горищне покриття) є окремими самостійними експлуатуючими обєктами будинку, то позивач керуючись ст.101 Господарського процесуального кодексу України замовив судову експертизу горища даху, за результатами чого 05.03.2019 р. судовим експертом складено висновок № 04/19.

Враховуючи наведення стороною обгрунутань причин пропуску строку на подання доказів, з метою забезпечення стороні можливості реалізації своїх процесуальних прав, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Клопотання позивача про призначення будівельно-технічної експертизи розгляду по суті не підлягає, оскільки таке представник позивача зняв із розгляду та просив залишити без розгляду в судовому засіданні 13.03.2019 року.

Керуючись ст. ст. 46, 177, 182, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Клопотання Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова про витребування оригіналів документів задовольнити.

2. Витребувати у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області оригінал договору оренди від 06.12.2010 року №219 з додатками на 10 аркушах для огляду судом. Витребувані документи надати суду в наступне судове засідання.

3. Витребувати у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області оригінал листа Міністерства освіти і науки від 22.06.2018 року №1/11-6529 для огляду судом. Витребувані документи надати суду в наступне судове засідання.

4. У задоволенні клопотання Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова про допит експерта чи спеціаліста відмовити.

5. Прийняти до провадження заяву Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова від 13.02.2019 року (вх.№414/19) про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог.

6. Встановити відповідачам строк для подання відзиву на прийняту заяву про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог - 7 днів з моменту прийняття заяви до провадження.

7.Задовольнити клопотання Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова про продовження процесуального строку та продовжити строк для подання доказів, долучених до матеріалів справи 12.03.2019 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Матвіїв Р.І.