ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

27 березня 2019 року Справа № 912/14/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи № 912/14/19

за позовом Заступника прокурора Кіровоградської області, вул. В. Пермська, 4, м. Кропивницький, 25009, в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області, вул. Глинки, 2. м. Кропивницький, 25009

до відповідачів

1. Державного підприємства "Укрриба", вул. Тургенєвська, 82-А, м. Київ, 04050

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська", с. Куцеволівка, Онуфріївський район, Кіровоградська область, 28122

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 агентство рибного господарства України, вул. Січових Стрільців, буд. 45-А, м. Київ, 04053,

про визнання недійсним договору та додаткової угоди, зобов'язання повернути майно

Представники:

від прокуратури - ОСОБА_2 прокурор відділу, посвідчення №042574 від 30.03.16;

від позивача - ОСОБА_3, довіреність № 14/19 від 01.02.19 головний спеціаліст - юрисконсульт, посвідчення №31 від 01.04.2014;

від відповідача 1 (ДП "Укрриба") - участі не брали;

від відповідача 2 (ТОВ "Станція Придніпровська") - ОСОБА_4, довіреність № б/н від 23.01.17 адвокат, посвідчення №189 від 25.01.2017;

від третьої особи - участі не брали;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника прокурора Кіровоградської області, в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області до Державного підприємства "Укрриба" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" про

- визнання недійсними договору простого товариства № 1 від 22.06.2006 та додаткової угоди до нього від 01.11.2014, що укладені між ОСОБА_1 підприємством "Укрриба" та Відкритим акціонерним товариством "Станція Придніпровська";

- зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" повернути Державному підприємству "Укрриба" державне нерухоме майно - гідротехнічні споруди загальною вартістю 812 761,00 грн, а саме: гідротехнічні споруди нагульних ставів інвентарними номерами 009, 010, 011, 012, 013, 014, що розташовані в с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області, риборозплідник інвентарним номером 017, що розташований в с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області та гідротехнічні споруди недобудованого лиману ТРГ, що розташовані в селі Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області;

- покладення на відповідачів судового збору.

Ухвалою від 08.01.2019 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/14/19 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 04.02.2019 та встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

14.01.2019 позивач подав суду пояснення щодо позову з доказами їх направлення учасникам справи.

31.01.2019 відповідач 1 подав суду відзив на позов з доказами його направлення учасникам справи, у якому заперечив позовні вимоги.

В підготовчому засіданні 04.02.2019 судом оголошено перерву на 11:00 год 25.02.2019 та відповідачу постановлено у строк 5 днів з дати засідання подати суду відзив.

07.02.2019 позивач подав суду відповідь на відзив з доказами її направлення учасникам справи.

13.02.2019 прокуратурою подано відповідь на відзив з доказами її направлення учасникам справи.

Ухвалою від 25.02.2019 господарський суд подовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 агентство рибного господарства України, оголосив перерву в підготовчому засіданні до 05.03.2019.

В підготовчому засіданні 05.03.2019 судом оголошено перерву на 15:00 год 18.03.2019, постановлено прокурору навести причини з можливістю перевірки їх судом, які перешкоджали здійснити захист інтересів держави належним суб'єктом - позивачем, які є підставою для звернення прокурора до суду та позивачу також навести причини, які перешкоджали здійснити захист інтересів держави самостійно.

14.03.2019 прокуратурою подано суду пояснення щодо звернення прокурора до суду з даним позовом.

15.03.2019 позивачем подано суду пояснення щодо звернення прокурора з даним позовом.

18.03.2019 відповідач 2 подав суду клопотання про залишення позову без розгляду з підстав передбачених п.п. 1,2, ч. 1 ст. 226 ГПК України та заяву про застосування строку позовної давності.

В підготовчому засіданні 18.03.2019 судом оголошено перерву на 14:00 год 27.03.2019.

25.03.2019 прокуратурою подано суду пояснення щодо звернення з даним позовом в інтересах позивача, належності позивача та строку позовної давності.

Крім того, 25.03.2019 позивачем подано суду заяву про поновлення строку позовної давності та додаткові пояснення.

В підготовчому засіданні 27.03.2019 відповідач 2 підтримав клопотання про залишення позову без розгляду, прокурор та позивач заперечили проти задоволення такого клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З урахуванням зазначеного та з метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, господарський суд долучає до матеріалів справи подані прокурором та позивачем пояснення та враховує їх при розгляді справи.

Розглядаючи клопотання відповідача 2 про залишення позову без розгляду від 18.03.2019, господарський суд відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що всупереч нормам Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", прокурор у даній справі згідно листа № 040-24 від 17.10.2018 здійснює представництво інтересів держави не тому, що державний орган не здійснює захисту цих інтересів, а тому, що державний орган звернувся до прокурора з проханням пред'явити відповідний позов в інтересах держави. Тобто, прокурор здійснює представництво, виконуючи доручення або прохання відповідного державного органу, який не має будь-яких перешкод до самостійного звернення з відповідним позовом до суду і більше того, навіть направляє прокурору 22 аркуші документів, необхідних для подання відповідного позову, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 23 Закону "Про прокуратуру", оскільки в цьому законі не передбачено, що прокурор має право звертатись до суду на прохання або за дорученням відповідного державного органу.

Прокурор та позивач заперечуючи такі твердження відповідача 2, зокрема вказують, що згаданий лист не є дорученням позивача, а лише підтверджує той факт, що РВ ФДМУ по Кіровоградській області визнає неможливість здійснення ним захисту інтересів держави самостійно та надає прокурору інформацію про наявність факту порушення інтересів держави.

Крім того, прокурор зазначає, що даний позов подано в результаті порушення інтересів держави, що полягає в неналежному використанні державного майна та, як наслідок, неотримання ОСОБА_1 бюджетом орендної плати.

Разом з тим, за змістом частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Передумовою участі органів та осіб, визначених статтею 53 ГПК України, в господарському процесі в будь - якій із п'яти форм є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб'єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов'язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені статтею 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Так, відповідно до частин 3 - 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Водночас є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Разом з тим, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської ОСОБА_5 Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не належать до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Враховуючи викладене, зважаючи на роль прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Так, відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

Аналіз положень частин 3- 5 статті 53 ГПК України у взаємозв'язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У даній справі, звертаючись із позовною заявою в інтересах держави, прокурор зазначив про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді з огляду на незаконне використання державного майна шляхом вчинення оспорюваного правочину і невжиття позивачем заходів щодо припинення такого порушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

РВ ФДМУ по Кіровоградській області з метою захисту порушених інтересів держави у спірних правовідносинах, проводило лише листування з Держрибагентством та ДП "Укрриба" з приводу розірвання спірного договору та необхідності укладання суб'єктом господарювання, який користується державним майном на підставі спірного договору, з РВ ФДМУ по Кіровоградській області договору оренди цього державного майна. Про вказане свідчить лист РВ ФДМУ по Кіровоградській області від 30.07.2018 № 1041-22 (а.с. 63-64).

При цьому, РВ ФДМУ по Кіровоградській області було відомо про те, що ДП "Укрриба" та ТОВ "Станція Придніпровська" не розірвали спірний договір, а договір оренди державного майна - гідротехнічних споруд, якими користується вказаний суб'єкт господарювання на підставі спірного договору, з РВ ФДМУ по Кіровоградській області не укладено. Про зазначене свідчить лист Держрибагентства від 12.09.2018 № 3-11.1-13/5650-18 (а.с. 65).

Отже, РВ ФДМУ по Кіровоградській області усвідомлювало порушення інтересів держави у даних правовідносинах, мало відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за їх захистом до суду не зверталось, а здійснювало лише листування з ДП "Укрриба" та Держрибагентством з метою добровільного вчинення дій по припиненню порушень таких інтересів держави.

В даному спорі, прокурор звернувся до суду за захистом інтересів держави Україна, а не конкретного органу державної влади, яким є позивач.

Крім того, в листі №340-24 від 17.10.2018 РВ ФДМУ по Кіровоградській області фактично визнало неможливість самостійного належного захисту майнових інтересів держави та звернулось до прокурора за їх захистом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що у прокурора наявні, в даному спорі, права звертатися до суду із позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області, тому підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Господарський суд, зазначає, що з'ясування обставин чи потребують захисту державні інтереси у цьому випадку, чи замінює прокурор у цьому судовому провадженні орган, уповноважений на виконання відповідних функцій, який не здійснює захисту або робить це неналежно, можливе під час здійснення розгляду справи по суті.

Оскільки судом надано учасникам справи можливість надання до суду визначених процесуальним законом заяв, клопотань та пояснень, визначено обставини справи, які підлягають встановленню та вжито заходів щодо зібрання відповідних доказів, вчинено належні дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, господарський суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 42, 162, 169, 183, 185, 195, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача 2 про залишення позову без розгляду.

2. Долучити до матеріалів справи подані прокурором та позивачем пояснення та врахувати їх при розгляді справи.

3. Закрити підготовче провадження та призначити справу №912/14/19 до судового розгляду по суті на 04.04.2019 о 10:00 год.

Наступне судове засідання призначити на 16.04.2019 о 09:45 год.

4. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В'ячеслава Чорновола, 29/32, каб. 323.

5. Суд доводить до відома, що відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

6. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

7. Примірники ухвали надіслати сторонам.

Повний текст ухвали складено 29.03.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.