ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2019

Справа № 910/998/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл., проїзд Індустріальний, 1)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5)

про стягнення 42 950,76 грн.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 42 950,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок порушення відповідачем термінів доставки вагонів зі станції Жовті води ІІ Придніпровської залізниці на станцію Авдіївка існують підстави для стягнення з останнього штрафу у розмірі 42 950,76 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/998/19 та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 27.02.2019.

20.02.2019 до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, з урахуванням поданої заяви №2022 від 15.02.2019, просить суд зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від обґрунтованої суми позову 42 950,76 грн., а саме у розмірі 2147,54 грн., з огляду на відсутність понесених позивачем збитків внаслідок порушених термінів доставки вантажу залізницею, а також перебування частини залізничної мережі в зоні проведення АТО.

У судовому засіданні 27.02.2019 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 20.03.2019 у зв'язку з наданням відповідачем належних доказів направлення відзиву на адресу позивача.

04.03.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що твердження відповідача про ускладнення транспортного сполучення у межах регіональної філії внаслідок перебування частини залізничної мережі в зоні АТО є безпідставними, оскільки дана обставина не є обставиною непереборної сили та не веде до звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов’язання. Заперечуючи проти заяви про зменшення штрафу позивач зазначає, що також знаходиться на лінії зіткнення і здійснює свою діяльність при форс-мажорних обставинах.

11.03.2019 до господарського суду надійшов супровідний лист відповідача з доказами направлення на адресу позивача відзиву на позовну заяву.

Судове засідання, яке призначене на 20.03.2019, не відбулось у зв’язку з направленням судді Пукшин Л. Г. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.03.2019 суд призначив розгляд справи на 03.04.2019.

У судове засідання, призначене на 03.04.2019, представники сторін не з’явились, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляли, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Таким чином, незважаючи на те, що сторони не з'явились в судове засідання, справа може бути розглянута за наявними у ній документами та неявка учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

У період з вересень по жовтень 2018 року відправником – ДП "Схід ГЗК" зі станції "Жовті води ІІ" до станції призначення – Авдіївка Донецької залізниці здійснювалось перевезення кислоти сірчаної, одержувачем яких є позивач, що підтверджується залізничними накладними № 47565155 від 28.09.2018, № 47678289 від 01.10.2018, №47678313 від 01.10.2018, № 47748884 від 03.10.2018, № 45302411 від 20.10.2018, № 45302452 від 20.10.2018, №45403722 від 23.10.2018.

Відносини, пов’язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України “Про транспорт”, іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно пунктів 22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно пункту 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Відповідно до пункту 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1 Правил).

Згідно пункту 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.9 Правил про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункт 2.10. Правил).

Як вбачається із матеріалів справи, відправлений зі станції "Жовті води ІІ" вантаж, що прямував за залізничними накладними, був доставлений відповідачем та виданий позивачу вже після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчить календарний штемпель прибуття та видачі вантажу у графі 51-52.

Так, за накладною № 47565155, згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 28.09.2018 та доставлений 06.10.2018, про що повідомлено одержувача 06.10.2018 о 14-35 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 06.10.2018, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 12 924,00 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби (на відстань 391 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) = 3 діб. Всього термін доставки 3 діб. Фактично: 7 діб, що стало підставою для нарахування штрафу за прострочення доставки на 4 доби - 30 % провізної плати у сумі 3877,20 грн.

За накладною № 47678289, згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 01.01.2018, доставлений 07.10.2018, про що повідомлено одержувача 07.10.2018 о 03-49 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 07.10.2018, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 14 001,00 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби (на відстань 391 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) = 3 діб. Всього термін доставки 3 діб. Фактично: 5 діб, що стало підставою для нарахування штрафу за прострочення доставки на 2 доби -10 % провізної плати у сумі 1400,10 грн.

За накладною № 47678313, згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 01.10.2018, доставлений 07.10.2018, про що повідомлено одержувача 07.10.2018 о 03-50 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 07.10.2018, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 13 785,60 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби (на відстань 391 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) = 3 діб. Всього термін доставки 3 діб. Фактично: 5 діб, що стало підставою для нарахування штрафу за прострочення доставки на 2 доби -10 % провізної плати у сумі 1378,56 грн.

За накладною № 47748884, згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 03.10.2018, доставлений 10.10.2018, про що повідомлено одержувача 10.10.2018 о 15-04 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 10.10.2018, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 83 359,80 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби (на відстань 391 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) = 3 діб. Всього термін доставки 3 діб. Фактично: 6 діб, що стало підставою для нарахування штрафу за прострочення доставки на 3 доби - 20 % провізної плати у сумі 16 671,96 грн.

За накладною № 45302411, згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 20.10.2018, доставлений 30.10.2018, про що повідомлено одержувача 30.10.2018 о 12-07 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 30.10.2018, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 14216,40 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби (на відстань 391 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) = 3 діб. Всього термін доставки 3 діб. Фактично: 9 діб, що стало підставою для нарахування штрафу за прострочення доставки на 6 діб - 30 % провізної плати у сумі 4 264,92 грн.

За накладною № 45302452, згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 20.10.2018, доставлений 30.10.2018, про що повідомлено одержувача 30.10.2018 о 12-06 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 30.10.2018, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 14001,00 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби (на відстань 391 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуггям) = 3 діб. Всього термін доставки 3 діб. Фактично: 9 діб, що стало підставою для нарахування штрафу за прострочення доставки на 6 діб - 30 % провізної плати у сумі 4 200,30 грн.

За накладною № 45403722, згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 23.10.2018, доставлений 30.10.2018, про що повідомлено одержувача 30.10.2018 о 12-04 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 30.10.2018, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 55788,60 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби (на відстань 391 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуггям) = 3 діб. Всього термін доставки 3 діб. Фактично: 6 діб, що стало підставою для нарахування штрафу за прострочення доставки на 3 діб - 20 % провізної плати у сумі 11157,72 грн.

Таким чином, відповідач допустив прострочення доставки вантажу, відмітки про причини затримки вантажу, які дають право відповідачу на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки не проставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу.

За вказаних обставин, строки доставки вантажу, встановлені пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

У зв'язку із простроченням відповідачем строків доставки вагонів, визначених Правилами обчислення термінів доставки вантажів, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 42 950,76 грн.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Встановлений пунктом 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних (графа 52), відповідачем доставлено позивачу вантаж із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до пункту 116 Статуту та пункту 1.1. Правил є підставою для застосування до відповідача як перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вагонів окремо по кожній накладній та з урахуванням кількості днів прострочення, суд визнав його обґрунтованим та арифметично вірним.

Таким чином, приймаючи до уваги, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 42 950,76 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявленої відповідачем вимоги про зменшення розміру штрафу до 5% - 2147,54 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції” передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання, господарський суд повинен об’єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов’язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов’язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов’язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов’язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання, суд повинен з’ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об’єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов’язання, незначності прострочення у виконанні зобов’язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про зменшення неустойки, суд повинен встановити співрозмірність неустойки невиконаному зобов’язанню відповідачем та врахувати інтереси обох сторін.

Разом з тим, однією з підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, відповідач зазначає про те, що позивача обслуговує регіональна філія “Донецька залізниця” ПАТ “Укрзалізниця”, залізнична мережа якої знаходиться в зоні АТО, що значно ускладнило транспортне сполучення. Заявник зазначає, що порушення термінів доставки вантажу мало місце з поважних та незалежних від перевізника причин. Проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії “Донецька залізниця” ПАТ “Укрзалізниця”, за підсумками роботи за 2017 року філія отримала збиток у сумі 955118,0 тис. грн.

Приписами ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов’язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена відповідачем належними та допустимими доказами.

Встановивши причини невиконання відповідачем грошового зобов’язання та надавши належну оцінку обставинам такого невиконання, врахувавши розмір несвоєчасно виконаного зобов'язання та розмір нарахованого штрафу, майновий стан позивача та відповідача, суд не знаходить підстав для зменшення суми нарахованого штрафу.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236 – 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1; ідентифікаційний код 00191075) суму штрафу у розмірі 42 950 (сорок дві тисячі дев’ятсот п’ятдесят) грн 76 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев’ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.04.2019

Суддя                     Л. Г. Пукшин