ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
01 квітня 2019 року Справа № 915/1481/18
м. Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,
розглянувши матеріали заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
про: стягнення 12980986,25 грн,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не зявився;
від відповідача: не зявився,
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2019 у справі № 915/1481/18 позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 12449829,40 грн, у тому числі: 10881258,00 грн основний борг; 234070,44 грн інфляційні втрати; 86134,97 грн 3% річних; 706184,35 грн пеня; 533181,64 грн штраф та 194714,79 грн судового збору; в решті позовних вимог позивачу відмовлено.

У судовому засіданні 14.03.2019, до закінчення судових дебатів у справі № 915/1481/18 представник позивача звернувся до суду з заявою б/н від 14.03.2019 (вх. № 4018/19), в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про намір стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

20.03.2019 від представника позивача засобами поштового звязку надійшла заява б/н від 19.03.2019 (вх. № 4417/19), в якій заявник просить суд прийняти у справі додаткове рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» 810,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 21.03.2019 розгляд заяви державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» б/н від 19.03.2018 (вх. № 4417/19) призначено на 01 квітня 2019 року о 12:00; запропоновано позивачу до судового засідання надати суду акт здачі-приймання наданих послуг (п. 5.22 Договору № 25/272/37-123-01-18-04968 від 20.12.2018 про надання послуг) та докази фактичного понесення державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» витрат на професійну правничу допомогу по даній справі (платіжне доручення, або інший фінансовий документ, який підтверджує передачу позивачем заявлених до стягнення коштів адвокату).

Станом на момент проведення судового засідання будь-яких заяв як по суті справи, так і з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

В судове засідання 01.04.2019 сторони не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені шляхом направлення на їх юридичні адреси копій ухвали Господарського суду Миколаївської області від 21.03.2019 у справі № 915/1481/18.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, якою визначається порядок ухвалення додаткового рішення, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати клопотання про винесення додаткового рішення за відсутності представників сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Такі висновки суду підтверджується правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним у постановах від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18, від 05.01.2019 у справі № 906/194/18, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18.

Розглянувши заяву позивача б/н від 19.03.2019 (вх. № 4417/19), дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює дані відносини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до змісту ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше пятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З матеріалів справи вбачається, що питання щодо розподілу судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви було вирішено при прийнятті рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2019. Так, з ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» стягнуто 194714,79 грн судового збору.

У заяві представника позивача від 19.03.2019 (вх. № 4417/19) заявник також просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 810,00 грн.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 25/272/37-123-01-18-04968 від 20.12.2018 на надання послуг за кодом 79110000-8 по ДК 021:2015 «Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва».

Водночас, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, що підтверджують надання та виконання таких послуг, належної їх сплати позивачем, зокрема, не подано платіжного доручення про перерахування коштів чи прибуткового касового ордеру. Також не надано акту здачі-приймання наданих послуг, передбаченого п. 5.22 Договору № 25/272/37-123-01-18-04968 від 20.12.2018.

Тобто доказів фактичного понесення витрат на правову допомогу (їх оплати) позивачем суду надано не було.

Таким чином, суд, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, встановивши факт відсутності доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також факт здійснення відшкодування судового збору за подання позовної заяви при прийнятті рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2019 дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, керуючись ст.ст. 16, 86, 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» б/н від 19.03.2019 (вх. № 4417/19) по справі № 915/1481/18 задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 915/1481/18, яким відмовити державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» у стягненні з комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» 810,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Додаткове рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона; ідентифікаційний код 20915546)

Відповідач: ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, 8; ідентифікаційний код 31648866).

Суддя О.Г. Смородінова