СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа №917/144/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників:

прокурора Ногіної О.М., посв. №032167 від 11.02.2015,

позивача не зявився,

1-го відповідача не зявився,

2-го відповідача не зявився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Першого заступника прокурора Полтавської області (вх.№579П/1 від 19.02.2019) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.01.2019 у справі №917/144/19 (м. Полтава, суддя Сірош Д.М., ухвала підписана 30.01.2019),

за позовом Першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби, м. Харків,

до 1) Новокочубеївської сільської ради, с. Нова Кочубеївка Чугуївського району Полтавської області,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ГРУП», м. Полтава,

про визнання недійсним рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору про закупівлю робіт за бюджетні кошти, -

ВСТАНОВИЛА:

Перший заступник прокурора Полтавської області звернувся з позовною заявою до Новокочубеївської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЕЙ. ДЖО ГРУП» про визнання недійсним рішення тендерного комітету № 3 від 03.07.2018 про визнання переможцем процедури відкритих торгів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЕЙ. ДЖО ГРУП» та намір укласти з ним договір щодо закупівлі робіт №ДК021:2015:(CPV 2008)-45200000-9 - роботи пов'язані з об'єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об'єктів цивільного будівництва (розчистка, покращення водності та екологічного стану р. Свинківка на ділянці в межах с. Нова Кочубеївка Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області (згідно ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013); про визнання недійсним договору про закупівлю №1 від 16.07.2018 на загальну суму 5099000,00 грн, укладеного між Новокочубеївською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ГРУП».

28.01.2019 Першим заступником прокурора Полтавської області подано заяву про забезпечення позову (вх.№722), в якій просить суд заборонити Новокочубеївській сільській раді Чутівського району Полтавської області (Полтавська область, Чутівський район, с. Нова Кочубеївка, вул. Комінника, 41, ) та Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ГРУП» вчиняти дії, повязані з виконанням договору про закупівлю робіт №1 від 16.07.2018 по розчищенню, покращенню водності та екологічного стану р. Свинківка на ділянці в межах с. Нова Кочубеївка Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, а саме:

- заборонити Новокочубеївській сільській раді Чутівського району Полтавської області приймати виконані роботи, здійснювати перерахунок коштів на виконання договору, вносити зміни та укладати додаткові угоди до нього, вчиняти інші дії, спрямовані на виконання вказаного договору;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ГРУП» вчиняти будь-які дії, повязані з виконанням, вносити зміни та укладати додаткові угоди до вказаного договору.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.01.2019 у справі №917/144/19 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перший заступник прокурора Полтавської області з вказаною ухвалою суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.01.2019 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №917/144/19; судові витрати у справі відшкодувати на користь Прокуратури Полтавської області за рахунок відповідачів.

Зокрема, апелянт зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі та фактичне виконання оскаржуваного договору в період часу розгляду справи судом, навіть у випадку задоволення позовних вимог прокурора унеможливить попередження незаконного витрачання коштів бюджету та ефективного захисту порушених інтересів держави.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.03.2019; призначено справу до розгляду на 01.04.2019.

Від Північно-східного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання (вх.№3225 від 01.04.2019) про розгляд справи без участі представника позивача, з огляду на неможливість його прибуття до судового засідання.

В судове засідання Східного апеляційного господарського суду 01.04.2019 представники позивача та відповідачів не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 285 Господарського процесуального кодексу України рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 2-й відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 18.03.2019.

Згідно статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі, направлена на адресу Новокочубеївської сільської ради, зазначену як місцезнаходження юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута за зворотною адресою та наразі відповідно до відкритої інформації з сайту «Укрпошти» щодо відстеження відправлень по Україні за трек-номером 333) знаходиться у точці видачі/доставки.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою «судова повістка».

Відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду на точці видачі та повернення листів до суду з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) учасників справи щодо належного отримання листа, тобто є власною волею учасників справи.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції обмежений строками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, продовження вказаних строків чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи шляхом надіслання копій ухвал про призначення справи до розгляду на юридичні адреси учасників справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 01.04.2019 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити її в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом норм права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування необхідності забезпечення позовної заяви заявник посилається, на те, що на момент укладення договору №1 від 16.07.2018 Новокочубеївською сільською радою, як розпорядником бюджетних коштів, не було дотримано вимог ч. 1 ст. 3, п. 6 ч. 1 ст. 17, п. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин), а саме: порушено принципи здійснення закупівель, не прийнято рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та не відхилено тендерну пропозицію, яка не відповідала вимогам тендерної документації, що є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним в судовому порядку.

Відповідно до календарного плану до договору №1 від 16.07.2018, на виконання робіт щодо розчистки, покращення водності та екологічного стану р. Свинківка на ділянці в межах с. Нова Кочубеївка Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області передбачено виконання наступних робіт: розробка ґрунту, планування площ, корчування середнього чагарника, розроблення ґрунту у відвал, засипка траншей і котлованів, улаштування каналів, дамб, розрівнювання кавальєрів, укладання та перекладання трубопроводів, допоміжні роботи, оранка ґрунтів, садіння саджанців.

Тобто, як стверджує позивач, у разі задоволення позовних вимог прокурора в інтересах Північно-Східного офісу Держаудитслужби та визнання правочину недійсним, виконання рішення суду та повернення сторонами у натурі все, що вони одержали на виконання цього правочину стане неможливим, так само як відшкодування вартості того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Також, позивач зазначає, що між сторонами за вказаним договором здійснена трансакція від 26.07.2017 на суму 270000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №316 від 24.07.2018, в якому зазначено, що Новокочубеївською сільською радою сплачено ТОВ «ОСОБА_1 ГРУП» попередню оплату у розмірі 30% на придбання матеріальних ресурсів.

Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, складеного за формою КБ2в, виконано робіт на суму 279491 грн, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року, складеного за формою КБ2в, виконано робіт на суму 123809,85 грн.

Крім того, за виконані роботи Новокочубеївською сільської радою ТОВ «ОСОБА_1 ГРУП» здійснено оплату у сумі 123809,85 грн та в сумі 9491,00 грн, що підтверджується платіжними доручення №419 від 18.09.2018 та №493 від 29.10.2018.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання

За приписами ч. 1, 5 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У постанові від 24.05.2017 у справі №6-640цс17 Верховний Суд України зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що прокурором не доведено наявність передбачених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України підстав для забезпечення позову, тобто, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд відхиляє доводи прокурора про те, що виконання сторонами спірного договору та невжиття судом заходів забезпечення позову, в разі задоволення позовних вимог, утруднить виконання рішення суду у даній справі, оскільки позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином рішення (у разі задоволення позову) буде виконуватись та, відповідно, як вжиті заходи можуть забезпечити його виконання.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно із частиною 1 статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

За таких обставин, саме лише подання позовної заяви про визнання недійсним договору про закупівлю, до ухвалення рішення суду про визнання його недійсним, не свідчить про неправомірність цього правочину і неможливість його виконання сторонами.

З огляду на викладене, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали Господарського суду Полтавської області від 30.01.2019 у справі №917/144/19 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.01.2019 у справі №917/144/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.04.2019 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян