ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1475/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Газпостач» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 у справі №908/1475/18 (суддя Азізбекян Т.А., повне рішення складено 19.11.2018).

за позовом Приватного підприємства «Газпостач», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз», м. Запоріжжя

про стягнення 4507339,39 грн., -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Приватне підприємство «Газпостач» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» про стягнення заборгованості за непоставлений газ в сумі 3161495,72грн., 12% штрафу у сумі 379379,48грн., неустойки в сумі 650315,19грн. та штрафу у розмірі 10% вартості обсягу непоставленого газу, що складає 316149,50грн.

Позов мотивований порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» умов договору купівлі-продажу природного газу, укладеного сторонами 20.12.2016, в частині передачі Приватному підприємству «Газпостач» сплаченого ним природного газу в обсягах та строки визначені додатковими угодами до даного договору.

Позивач зазначає, що відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за 9 місяців 2017 року вартість сплаченого, але непоставленого газу за серпень 2017 року становить 3161495,72грн., у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості з урахуванням нарахованих відповідно до умов договору штрафу та пені за невиконання обовязку повернення на поточний рахунок покупця грошових коштів, сплачених останнім за непоставлений газ у розмірі 12% від суми, що підлягає стягненню, і 10% штрафу вартості непоставленого газу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 у справі №908/1475/18 в задоволенні позову відмовлено.

Відмову в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд мотивував недоведеністю викладених обставин справи, оскільки її матеріали не містять первинних документів, відповідно до яких можна встановити факт оплати вартості газу, в той час як акт звірки не є тим документом, який фіксує здійснення господарських операцій між сторонами, а документи на які є посилання у цьому акті позивачем не надані, більш того, наведений акт не містить посилання на договір купівлі-продажу природного газу від 20.12.2016.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Приватне підприємство «Газпостач» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 у справі №908/1475/18 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник вважає безпідставною відмову у задоволенні позову через відсутність в матеріалах справи первинної документації на підтвердження існування заборгованості відповідача перед позивачем і без достатніх на то підстав не взяв до уваги акт звірки взаєморозрахунків за 9 місяців 2017 року підписаний сторонами. На думку скаржника, наявний в матеріалах акт звірки взаєморозрахунків, який підписаний керівником відповідача, є безумовним доказом визнання останнім наявної перед позивачем заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 20.12.2016, а відсутність в цьому акті посилання на вказаний договір не спростовує викладених у позові обставин, оскільки сторони не укладали інших правочинів, крім зазначеного.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу і правом участі її розгляді у судовому засіданні.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.01.2019 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Газпостач» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 у справі №908/1475/18 залишено без руху, скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Чередка А.Є. відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Газпостач» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 у справі №908/1475/18.

У судовому засіданні 28.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» (далі оптовий продавець) та Приватне підприємство «Газпостач» (далі оптовий покупець) 20.12.2016 уклали договір купівлі-продажу природного газу №101/17-ГКУ (далі Договір, а.с.17-23).

Відповідно до пункту 1.1 Договору оптовий продавець зобов'язується передати у власність оптового покупця природний газ, приведений до стандартних умов ((t)=20 °C, тиск газу (Р)=760 мм ртутного стовпчика (101, 325 кПа)), а оптовий покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ, в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Згідно із пунктом 2.1 Договору строки передачі газу у відповідному місяці передачі визначається сторонами у додаткових угодах до договору.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3.2 договору обсяг газу, що підлягає передачі оптовим продавцем оптовому покупцю за цим договором, а також ціна за одну тисячу кубометрів газу визначається та узгоджується сторонами у додаткових угодах до договору. Обсяги переданого газу у відвідному місяці передачі газу визначаються в актах приймання-передачі газу (обсяг газу).

Оплата за газ проводиться оптовим покупцем грошовими коштами на банківський рахунок оптового продавця, зазначений у розділі 11 цього Договору шляхом перерахування грошових коштів в порядку, визначеному сторонами у додаткових угодах. Розрахунок також можливий шляхом проведення взаємозаліку однорідних зустрічних вимог між сторонами з укладенням відповідної додаткової угоди (пункт 5.1 Договору).

У випадку несплати оптовим покупцем газу або часткової оплати відповідно до пункту 5.1 цього Договору, оптовий продавець має право не здійснювати передачу газу або передати осяг газу, що відповідає сумі здійсненої оплати (пункт 5.2 Договору).

Відповідно до абзацу другого пункту 5.5 Договору якщо сума здійсненої оптовим покупцем попередньої оплати перевищує вартість обсягу газу вказану в комерційному акті приймання-передачі, надлишок перерахованих грошових коштів зараховується, за наявності письмового звернення оптового покупця як попередня оплата газу на наступний місяць передачі та/або повертається покупцеві за його вимогою, впродовж 5 (пяти) банківських днів з дня надходження відповідної вимоги.

Пунктом 5.6 Договору передбачено проведення між сторонами звірки розрахунків за необхідності.

Відповідно до пункту 6.3 Договору у разі невиконання оптовим продавцем зобов'язань щодо передачі обсягів газу, за умови відсутності у оптового покупця заборгованості за цим договором, оптовий продавець зобов'язується повернути, у термін по 15 число місяця наступного за місяцем передачі, на поточний рахунок оптового покупця, визначений у розділі 11 даного договору, грошові кошти, сплачені оптовим покупцем на користь оптового продавця, за обсяг газу у відповідному місяці передачі. У випадку невиконання оптовим продавцем свого зобов'язання щодо повернення грошових коштів сплачених оптовим покупцем, оптовий продавець сплачує оптовому покупцю неустойку за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується неустойка, від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих оптовому покупцю грошових коштів та додатково штраф у розмірі 5% від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих оптовому покупцю грошових коштів, а у разі прострочення платежу на понад 10 календарних днів додатково штраф у розмірі 7% суми неповернутих/несвоєчасно повернутих оптовому покупцю грошових коштів.

Згідно із пунктом 6.6 Договору, у випадку повної або часткової відмови оптового покупця від прийняття зазначеного у договорі обсягу газу на відповідний місяць передачі, оптовий покупець зобов'язаний сплатити оптовому продавцю штраф у розмірі 10% вартості такого обсягу, від прийняття якого відмовився оптовий продавець.

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення відбитками печаток сторін і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором, зокрема, в частині здійснення взаєморозрахунків.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Сторонами підписано девять додаткових угод до Договору із визначенням строків, обсягів та ціни газу (а.с.24-32). Додатковою угодою № 9 від 18.07.2017, на оптового продавця покладений обовязок у серпні 2017 року здійснити передачу оптовому покупцю природного газу в обсязі один мільйон кубометрів за ціною 6950,00грн. за 1000 м3, а на оптового покупця обовязок оплати обсягу газу шляхом перерахування грошових коштів рівними частинами до 21.07.2017.

Сторони підписали акт звірки взаєморозрахунків за 9 місяців 2017 року (а.с.33), відповідно до якого у Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» станом на 30.09.2017 наявна заборгованість перед Приватним підприємством «Газпостач» у розмірі 3161495,72грн.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію про погашення вказаної заборгованості (а.с.35), однак відповідач відповіді на претензію на надав.

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Апеляційний господарський суд зазначає, що у відповідності до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом(стаття 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами у справі Договір купівлі-продажу природного газу, порушення умов якого є підставою позовних вимогу у цій справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 663 та частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено пунктами 5.1, 5.2 Договору, оплата за газ проводиться в порядку визначеному у додаткових угодах, у випадку несплати або часткової оплати відповідно до пункту 5.1 Договору, оптовий продавець має право не здійснювати передачу газу чи передати обсяг газу, що відповідає сумі здійсненої оплати.

Додатковою угодою №9 від 18.07.2017 встановлений строк оплати за газ до 21.07.2017, а поставка газу у визначеному обємі повинна відбутися у серпні 2017 року, тобто сторони визначили поставку газу на умовах її попередньої оплати.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що 3161495,71грн. сума коштів внесених оптовим покупцем на рахунок оптового продавця в рахунок передоплати за природній газ, який останній повинен був поставити позивачу відповідно до умов Договору у серпні 2017 року.

Невиконання оптовим продавцем умов Договору щодо поставки газу у серпні 2017 року на суму здійсненої оптовим покупцем передоплати його вартості у розмірі 3161495,71грн. і стало підставою звернення з позовом про стягнення цієї суми та нарахованих на неї позивачем штрафних санкцій передбачених умовами Договору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

В статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Належними та допустимими доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.09.2018 у справі №910/22923/17.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, в тому числі сплати вартості товару, послуг, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб'єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості, за умови, що інформація відображена в акті, підтверджена первинними документами.

У звязку в вищевикладеним апеляційний господарський суд відхиляє доводи скаржника, що актом звірки взаєморозрахунків за 9 місяців 2017 року, підписаним представниками сторін, підтверджується факт перерахування позивачем 3161495,72грн. відповідачу в якості попередньої оплати за газ, оскільки він не є первинним бухгалтерським обліковим документом, крім того, в акті відсутнє посилання на Договір.

За результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що зібрані у справі докази не підтверджують викладених у позові обставин справи, позивачем не доведено належними доказами первинними документами, зокрема, платіжними дорученнями, меморіальними ордерами, перерахування ним відповідачу передоплати за визначений відповідно до умов Договору обєм газу у сумі 3161495,72грн.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Газпостач» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 у справі №908/1475/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 у справі №908/1475/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.03.2019

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді Л.М. Білецька

ОСОБА_1