ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.03.2019                      Справа № 905/285/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової (Стукаленко) К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгбудмастер», м. Покровськ, Донецька область

до відповідача: Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ, Донецька область

про стягнення заборгованості за договором №42 від 01.11.2018 у сумі 199379,88грн

за участю представників:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгбудмастер», м. Покровськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області, м.Покровськ, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором №42 від 01.11.2018 у сумі 199379,88грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №42 від 01.11.2018 в частині оплати виконаних позивачем будівельних робіт.

18.03.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява від 14.03.2019 про визнання позовних вимог в повному обсязі; розгляд справи відповідач просить здійснювати без участі його представника.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У судові засідання 05.03.2019 та 26.03.2019 представники сторін не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.11.2018 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгбудмастер» (підрядник) та відповідачем, Житлово-комунальним відділом Покровської міської ради Донецької області (замовник) був укладений договір №42.

Предметом договору відповідно до п. 1.1 є поточний ремонт асфальтобетонного покриття міжквартального проїзду м/р «Шахтарський» буд. №18 м. Покровськ, згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, ДБН Г.1-218-182:2011, ДК 021:2015-45233200-1(влаштування різних видів дорожнього покриття).

Відповідно до п. 2.1 договору вартість робіт, що доручаються підрядчику за даним договором, складає 199379,88грн, в т.ч. ПДВ 33229,98грн.

Згідно з п. 3.1 договору поточний ремонт, передбачений даним договором, повинен розпочатися після підписання договору або письмового звернення.

За умовами п. 4.1 договору замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт ф. КБ – 3 та акта приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ – 2в, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 4.3 договору акт приймання виконаних робіт (форма №КБ – 2в) розглядається і підписується замовником у термін не пізніше п’яти робочих днів з моменту надання їх підрядчиком по факту виконаних робіт.

Оплата виконаних робіт, як визначено п. 4.4 договору, здійснюється замовником в строк не пізніше 30 календарних днів після підписання акту форми КБ – 2в.

Відповідно до п. 10.1 договору даний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, а в частині фінансових зобов’язань до повного виконання їх сторонами.

Як свідчать матеріали справи, у виконання прийнятих на себе зобов’язань за договором №42 від 01.11.2018 підрядником виконані, а замовником прийняті будівельні роботи на суму 199379,88грн, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2018 (форма КБ-3) від 28.12.2018 та актом приймання виконаних будівельних робіт за 2018 (форма КБ-2в) від 28.12.2018 на суму 199379,88грн.

Вказані довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2018 (форма КБ 3) від 28.12.2018 та акт приймання виконаних будівельних робіт за 2018 (форма КБ-2в) від 28.12.2018 підписані повноважними представниками сторін без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, містять посилання на договір №42 від 01.11.2018, внаслідок чого, враховуючи приписи положень ст.ст. 76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, приймаються судом як такі, що підтверджують належне виконання позивачем будівельних робіт за договором та прийняття їх відповідачем.

Звернення позивача до відповідача з вимогою про сплату вартості виконаних за договором №42 від 01.11.2018 робіт, не призвело до сплати їх вартості. У відповідь на зазначену вимогу відповідач повідомив про те, що він як замовник не відмовляється від сплати вартості виконаних підрядником робіт, але з огляду на скрутне матеріальне становище не має можливості своєчасно здійснити сплату заборгованості.

Несплата відповідачем вартості робіт за договором №42 від 01.11.2018 стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, зокрема, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Проаналізувавши укладений між сторонами договір №42 від 01.11.2018, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання § 3 Глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За вимогами ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов’язань містяться у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Як зазначалось, судом встановлено, що позивач виконав господарські зобов'язання за договором №42 від 01.11.2018 з виконання будівельних робіт. Між тим, обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив оплати за виконані позивачем будівельні роботи на загальну суму 199379,88грн у визначений п. 4.4 договору строк, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором в розмірі 199379,88грн. Наявність вказаної заборгованості як вбачається з підписаного сторонами акта звірки розрахунків за період з грудня 2018 – січень 2019 відповідачем визнається.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №42 від 01.11.2018 у сумі 199379,88грн, а отже і про їх задоволення в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд зазначає про прийняття визнання відповідачем позову в порядку ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, оскільки за наслідком оцінки матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

З огляду на визнання відповідачем позову після початку розгляду справи по суті за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 130, 191, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгбудмастер», м.Покровськ, Донецька область, до Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором №42 від 01.11.2018 у сумі 199379,88грн задовольнити.

Стягнути з Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області (85302, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгбудмастер» (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Європейська, б. 51, ) заборгованість за договором №42 від 01.11.2018 у сумі 199379,88грн та судовий збір у розмірі 2990,70грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

В судовому засіданні 26.03.2019 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.03.2019.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду – протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова