ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1967/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, )

До відповідача: Селянського фермерського господарства СТАТУС (68702, Одеська обл., м. Болград, пров. Леніна, 85; )

про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Рога Н.В.

Секретар з/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності № 283 від 15.02.2019 р.;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селянського фермерського господарства (далі СФГ) СТАТУС про звернення стягнення на предмет застави, а саме: трактор марки МТЗ-82.1.26, 2006р. випуску, машина №005500, двигун №698262, шасі №434979, р/н НОМЕР_1, що належить СФГ «СТАТУС» на підставі свідоцтва про реєстрацію машини АБ №495574, виданого Одеською обласною державною адміністрацією інспекцією Державного технічного нагляду 14.07.2008р., в рахунок погашення заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії №392 від 18.12.2007р. у загальному розмірі 750 688 грн. 28 коп., шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. (суддя Петренко Н.Д.) відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/1967/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2019р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/1967/18 до 14.01.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/1967/18 до судового розгляду по суті на 06.02.2019 р. об 11:00 год. У судовому засіданні 06.02.2019 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 27.02.2019 року на 15:30 год.

Розпорядженням керівника апарату №94 від 21.02.2019р., відповідно до ст.15 Закону України Про судоустрій і статус суддів, п.9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, п.4.2.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 06.02.2019р. (протокол №17-01/2019), у звязку з перебуванням судді Петренко Н.Д. з 20.02.2019р. на тривалому лікарняному (відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами) та призначенням розгляду справи на 26.02.2019р., з метою запобігання порушення строків розгляду справи, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/1967/18. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019р. справу передано на розгляд судді Рога Н.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22 лютого 2019р. прийнято справу № 916/1967/18 до провадження суддею Рога Н.В. . Викликано сторін у судове засідання по суті на 27.02.2019р. о 15 :30 год. та визнано їх явку обовязковою. В ході розгляду справи по суті судом оголошувалось відкладення.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем письмового відзиву на позовну заяву з викладенням своєї позиції до суду надано не було, однак було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке надійшло до суду 19 березня 2019р.

Позивач у справі зазначає, що відповідно до Договору невідновлювальної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р. АТ „Ощадбанк надав відповідачу - СФГ СТАТУС кредит в сумі 250 000 грн. 00 коп.. з оплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 16,5 % річних на строк до 18.12.2010р.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.12.2007р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р. Банк надає Позичальнику кредит в сумі 150 000 грн. 00 коп.. зі сплатою 16,5% річних згідно Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р.

Згідно Додаткової угоди №2 від 25.12.2007р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р. Банк надає Позичальнику кредит в сумі 55 000 грн. 00 коп.. зі сплатою 16,5% річних згідно Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р.

Як зазначає позивач, 29 січня 2 008 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №3 до Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р., відповідно до якої позичальнику надано кредит в сумі 45 000 грн. 00 коп.

Відповідно до Додаткової угоди №4 від 31.03.2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р. сторони домовились про внесення змін у кредитний договір, зокрема, до п. 1.1., 1.2, 1.3. Договору, та збільшили розмір кредитного ліміту до суми 332 900 грн. 00 коп.

Додатковою угодою №5 від 04.04.2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р. Банк надав Позичальнику кредит ва сумі 82 900 грн. 00 коп. зі сплатою 16,5% річних згідно укладеного між сторонами кредитного договору.

19 травня 2008р. між Банком та Позичальником за Договором невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р. було укладеного Додаткову угоду №6, відповідно до якої відсоткова ставка збільшена та її розмір складає 17%, а також виключено з п. 1.10. Договору речення щодо місячної сплати комісійної винагороди в розмірі 175 грн. 00 коп.

Згідно Додаткової угоди №7 від 25 жовтня 2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р., сторони домовились про збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами до 20%.

Позивач було зазначено, що з метою виконання зобовязань за Договором невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р., між сторонами 22 липня 2008р. було укладено Договір застави механічного транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3, за реєстровим номером №6932, за умовами якого Банку передано в заставу рухоме майно, а саме: трактор марки МТЗ-82.1.26, 2006 року випуску, машина №005500, двигун №698262, шасі №434979, реєстраційний номер №01129ВН, що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини АБ№495574, виданого Одеською обласною державною адміністрацією інспекцією державного технічного нагляду 14.07.2008 р.

Відповідно до п. 4.2. Договору застави від 22.07.2008р. у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання в цілому чи тієї або іншої частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством, Заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному цим Договором.

Позивач зазначив, що у звязку із невиконанням СФГ СТАТУС умов кредитного договору виникла заборгованість, яка на теперішній час не погашається та станом на 01 травня 2018р. становить 750 688 грн. 28 коп.. з яких: прострочений борг по кредиту 289 223 грн. 03 коп., прострочені проценти за користування кредитом 93 242 грн. 18 коп., загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 33 260 грн. 76 коп., загальна сума 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків 10 717 грн. 85 коп.. загальна сума втрат банку від інфляції за непогашення кредиту 222 608 грн. 42 коп., загальна сума втрат від інфляції за несвоєчасну сплату процентів 72 076 грн. 20 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 22 353 грн. 36 коп. та пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 7 206 грн. 48 коп.

Позивачем було зазначено суду, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №6/35-10/801 за позовом прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління ВАТ „Ощадбанк до Селянського (фермерського) господарства „Статус про стягнення заборгованості у розмірі 352 569 грн. 48 коп., яка була розрахована станом на 20.01.2010р.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 18 травня 2010р. у справі №6/35-10-801, яке постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30 червня 2011 р. залишено без змін, позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з СФГ „Статус на користь ВАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління ВАТ „Ощадбанк борг за кредитом 117 900 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за кредитом 171 323 грн. 03 коп., заборгованість за відсотками 37 457 грн. 84 коп., заборгованість за пенею по відсоткам 3 794 грн. 04 коп. та заборгованість за пенею по кредиту 22 094 грн. 57 коп. та вирішено питання щодо розподілу держмита та витрат на ІТЗ судового процесу.

Ґрунтуючи позовні вимоги, позивач посилався на положення ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, де зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 20 Закону України „Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Також позивачем було зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Так, на виконання положень Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження, відомості про звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку Банком було зареєстровано в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) за №139747 від 03.08.2017р.

Приймаючи до уваги неналежне виконання з боку відповідача - СФГ „СТАТУС прийнятих на себе зобовязань за умовами укладеного Договору невідновлювальної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р., з урахуванням додаткових угод до нього, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою щодо звернення стягнення на предмет застави, а саме: трактор марки МТЗ-82.1.26, р/н НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за договором невідновлюваної кредитної лінії №392 від 18.12.2007р. у розмірі 750 688 грн. 28 коп. , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідачем під час розгляду справи письмового відзиву, з викладенням свої позиції щодо заявлених вимог позивача надано не було. Однак, відповідачем було подано заяву щодо застосування строків позовної давності, у якій було зазначено, що договір кредитної лінії та відповідний договір застави були укладені ще у 2007 році , що свідчить про сплив строків позовної давності. За посиланням відповідача, оскільки Цивільним кодексом України не встановлено спеціальних строків позовної давності , у даному випадку має застосовуватись саме загальний строк позовної давності тривалістю в три роки.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк в позові до СФГ „СТАТУС у звязку зі спливом строку позовної давності.

Під час розгляду справи позивачем на спростування поданої заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності було залучено до матеріалів справи відповідні докази та зазначено суду, що наразі відповідач - СФГ „СТАТУС перебуває в стані припинення та дана процедура триває з 06.10.2011р.

В свою чергу, Постановою державного виконавця відділу ДВС Болградського районного управління юстиції від 10.08.2011р. ВП № 28083789 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу №6/36-10-801, виданого Господарським судом Одеської області 08.07.2011р. про стягнення 352 569 грн.

Позивачем було зазначено суду, що 07.11.2011р. Головою ліквідаційної комісії СФГ „СТАТУС ОСОБА_4 на адресу начальника відділу ДВС Болградського районного управління юстиції ОСОБА_5 було скеровано заяву, у якій Голова ліквідаційної комісії СФГ „СТАТУС, відповідно до ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження (у редакції чинній на той момент), просив закінчити провадження та передати виконавчі документи ліквідаційній комісії по ліквідації боржника юридичної особи СФГ „СТАТУС, оскільки рішенням засновників від 30.09.2011р. за №96 прийнято рішення про ліквідацію СФГ „СТАТУС (код ).

ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк неодноразово звертався на адресу Голови ліквідаційної комісії СФГ „СТАТУС з вимогою щодо надання інформації про стадію ліквідації відповідача, фінансової звітності, даних результатів інвентаризації, копії звернень залучено до матеріалів справи. Однак , як зазначає позивач, відповіді на звернення Банку надано не було.

За твердженням позивача, Банком вчинялись всі необхідні та належні дії щодо здійснення задоволення вимог по виконанню договірних зобовязань, наказ наразі перебуває у ліквідаційній комісії СФГ „СТАТУС, однак, належного виконання зобовязань не здійснено, у звязку з чим позивач звернувся за захистом свого порушеного права до Господарського суду Одеської області.

Розглянувши матеріали справи, на підставі пояснень представника позивача , судом встановлено, що правовідносини між ПАТ Державний ощадний банк України, як Банком та СФГ СТАТУС, як Позичальником, виникли на підставі укладеного між ними 18 грудня 2007 року Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39, за умовами якого Банк зобовязується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобовязується отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит в розмірі 250 000 грн. 00 коп. , та сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. кредит надається у вигляді невідновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 18.12.2010р. Сторони погодили суму ліміту кредитування і визначили його в розмірі 250 000 грн. 00 коп.

Згідно до п. 1.3. Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. Кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку на придбання зрошувальної системи, паливно-мастильних матеріалів, добрив та засобів захисту рослин (надалі цільове призначення кредиту) з погашенням кожного траншу згідно графіку, а саме: 30 вересня 2008р. 25 000 грн. 00 коп., 31 жовтня 2008р. 25 000 грн. 00 коп., 28 листопада 2008р. 30 000 грн., 30 вересня 2009р. 25 000 грн. 00 коп., 30 жовтня 2009р. 25 000 грн. 00 коп., 30 листопада 2009р. 30 000 грн. 00 коп., 30 вересня 2010р. 25 000 грн. 00 коп., 29 жовтня 2010р. 25 000 грн. 00 коп. та 18 грудня 2010р. 40 000 грн. 00 коп.

Умовами п. 1.6.1.1. Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. визначено, що відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 16,5% річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному цим Договором.

Так, відповідно до п. 1. Додаткової угоди №1 від 20.12.2007р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. Банк надає Позичальнику кредит в сумі 150 000 грн. 00 коп. зі сплатою 16,5 % річних згідно Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р.

Умовами п. 1 Додаткової угоди №2 від 25.12.2007р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. визначено, що Банк надає Позичальнику кредит в сумі 55 000 грн. 00 коп. зі сплатою 16,5 % річних згідно Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р.

Відповідно до положень Додаткової угоди №3 від 29.01.2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. Банк надає Позичальнику кредит в сумі 45 000 грн. 00 коп. зі сплатою 16,5 % річних згідно Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р.

Згідно до Додаткової угоди №4 від 31.03.2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. Банк зобовязується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобовязується отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит в розмірі 332 900 грн. 00 коп. та сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Також умовами даної додаткової угоди змінено графік, а саме: 30 вересня 2008р. 35 000 грн. 00 коп., 31 жовтня 2008р. 36 000 грн. 00 коп., 28 листопада 2008р. 36 500 грн., 30 вересня 2009р. 35 000 грн. 00 коп., 30 жовтня 2009р. 36 000 грн. 00 коп., 30 листопада 2009р. 36 500 грн. 00 коп., 30 вересня 2010р. 35 000 грн. 00 коп., 29 жовтня 2010р. 35 000 грн. 00 коп., 30 листопада 2010р. 24 000 грн. 00 коп. та 18 грудня 2010р. 24 000 грн. 00 коп.

Відповідно до положень Додаткової угоди №5 від 04.04.2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. Банк надає Позичальнику кредит в сумі 82 900 грн. 00 коп. зі сплатою 16,5 % річних згідно Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р.

Відповідно до п. 1.6.1.1. Договору у редакції Додаткової угоди №6 від 19.05.2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на сонові процентної ставки в розмірі 17% річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно до п. 1.6.1.1. Договору у редакції Додаткової угоди №7 від 25.10.2008р. до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на сонові процентної ставки в розмірі 20% річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 6.1. Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі.

Згідно до п. 6.1.1. Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р. за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню суми Кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування Кредитом Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 229 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник

Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобовязань за умовами укладеного Договору невідновлюваної кредитної лінії № 39 від 18.12.2007р., з урахуванням додаткових угод до нього, за СФГ СТАТУС станом на 01.05.2018р. рахується загальний борг у розмірі 750 688 грн. 28 коп.. з яких: прострочений борг по кредиту 289 223 грн. 03 коп., прострочені проценти за користування кредитом 93 242 грн. 18 коп., загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 33 260 грн. 76 коп., загальна сума 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків 10 717 грн. 85 коп.. загальна сума втрат банку від інфляції за непогашення кредиту 222 608 грн. 42 коп., загальна сума втрат від інфляції за несвоєчасну сплату процентів 72 076 грн. 20 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 22 353 грн. 36 коп. та пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 7 206 грн. 48 коп.

Також під час розгляду справи судом було встановлено, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №6/35-10/801 за позовом прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління ВАТ „Ощадбанк до Селянського (фермерського) господарства „СТАТУС про стягнення заборгованості у розмірі 352 569 грн. 48 коп., яка була розрахована станом на 20.01.2010р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18 травня 2010р. у справі №6/35-10-801, яке постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30 червня 2011 р. залишено без змін, позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з СФГ „СТАТУС на користь ВАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління ВАТ „Ощадбанк борг за кредитом 117 900 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за кредитом 171 323 грн. 03 коп., заборгованість за відсотками 37 457 грн. 84 коп., заборгованість за пенею по відсоткам 3 794 грн. 04 коп. та заборгованість за пенею по кредиту 22 094 грн. 57 коп. та вирішено питання щодо розподілу держмита та витрат на ІТЗ судового процесу.

За матеріалами справи судом встановлено, що з метою виконання зобовязань за Договором невідновлюваної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р., між сторонами 22 липня 2008р. було укладено Договір застави механічного транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3, за реєстровим номером №6932, за умовами якого Банку передано в заставу рухоме майно, а саме: трактор марки МТЗ-82.1.26, 2006 року випуску, машина №005500, двигун №698262, шасі №434979, реєстраційний номер №01129ВН, що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини АБ№495574, виданого Одеською обласною державною адміністрацією інспекцією державного технічного нагляду 14.07.2008 р.

Відповідно до п. 4.2. Договору застави механічного транспорту від 22.07.2008р. у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання в цілому чи тієї або іншої частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством., Заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України „Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 ст. 20 Закону України „Про заставу визначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України „Про заставу реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Приписами ст. 19 Закону України „Про заставу зазначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

За матеріалами справи вбачається, що позивачем було зареєстровано в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №139747 від 03.08.2017р.

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави, а саме: трактор марки МТЗ-82.1.26, р/н НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії №392 від 18.12.2007р. у загальному розмірі 750 688 грн. 28 коп., шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Позовною давністю, в силу положень ст. 256 Цивільного кодексу України, є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України початок перебіг позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом встановлено, що наразі відповідач - СФГ „СТАТУС перебуває в стані припинення та дана процедура триває з 06.10.2011р. Постановою державного виконавця відділу ДВС Болградського районного управління юстиції від 10.08.2011р. ВП № 28083789 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу №6/36-10-801, виданого Господарським судом Одеської області 08.07.2011р. про стягнення заборгованості у сумі 352 569 грн. 07 листопада 2011р. Головою ліквідаційної комісії СФГ „СТАТУС ОСОБА_4 на адресу начальника відділу ДВС Болградського районного управління юстиції ОСОБА_5 було скеровано заяву, у якій Голова ліквідаційної комісії СФГ „СТАТУС , відповідно до ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження (у редакції чинній на той момент), просив закінчити провадження та передати виконавчі документи ліквідаційній комісії по ліквідації боржника юридичної особи СФГ „СТАТУС, оскільки рішенням засновників від 30.09.2011р. за №96 прийнято рішення про ліквідацію СФГ „СТАТУС (код ).

Позивач у справі- ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк неодноразово звертався на адресу Голови ліквідаційної комісії СФГ „СТАТУС з вимогою щодо надання інформації про стадію ліквідації відповідача, фінансової звітності, даних результатів інвентаризації, копії яких залучено до матеріалів справи. Однак, відповіді на звернення Банку надано не було.

Судом встановлено, що Банком вчинялись всі необхідні та належні дії щодо здійснення задоволення вимог по виконанню договірних зобовязань, наказ наразі перебуває у ліквідаційній комісії СФГ „СТАТУС, однак, належного виконання зобовязань не здійснено, у звязку з чим позивач звернувся із захистом свого порушеного права до Господарського суду Одеської області.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено встановлений законодавством строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, на думку суду, позовна заява Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк до Селянського фермерського господарства СТАТУС задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості Селянського фермерського господарства СТАТУС (68702, Одеська обл., м. Болград, пров. Леніна, 85; ) перед Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, ) за Договором невідновлювалювальної кредитної лінії №39 від 18.12.2007р. у розмірі 750 688 (сімсот пятдесят тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 28 коп., з яких:

- прострочений основний борг по кредиту 289 223 (двісті вісімдесят девять тисяч двісті двадцять три) грн. 18 коп.,

- прострочені проценти за користування кредитом 93 242 (девяносто три тисячі двісті сорок дві) грн. 18 коп.,

- загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 33 260 (тридцять три тисячі двісті шістдесят) грн. 76 коп.,

- загальна сума 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків 10 717 (десять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 85 коп.,

- загальна сума втрат банку від інфляції за непогашення кредиту 222 608 (двісті двадцять дві тисячі шістсот вісім) грн. 42 коп.,

- загальна сума втрат від інфляції за несвоєчасну сплату процентів 72 076 (сімдесят дві тисячі сімдесят шість) грн. 20 коп.,

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 22 353 (двадцять дві тисячі триста пятдесят три) грн. 36 коп.,

- пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 7 206 (сім тисяч двісті шість) грн. 48 коп.

звернути стягнення на предмет застави за Договором застави майна, посвідченим 22.07.2008р. ОСОБА_3, приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області за №6932, а саме на

- трактор марки МТЗ-82.1.26, 2006 року випуску, машина №005500, двигун №698262, шасі №434979, реєстраційний номер №01129 ВН, що належить Селянському фермерському господарству СТАТУС (68702, Одеська обл., м. Болград, пров. Леніна, 85; ) на підставі свідоцтва про реєстрацію машини АБ №495574 , виданого Одеською обласною державною адміністрацією інспекцією Державного технічного нагляду 14.07.2008 року, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з Селянського фермерського господарства СТАТУС (68702, Одеська обл., м. Болград, пров. Леніна, 85; ) на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03 квітня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога