номер провадження справи 9/168/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 Справа № 908/2714/18

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька теплова електрична станція АТ ДТЕК Дніпроенерго, (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 95)

до відповідача: Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради, (71503, Запорізька область, м.Енергодар, пр-т Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376)

про стягнення суми 6550243,07 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 14.12.2018 засобами поштового звязку надійшла позовна заява Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі ДТЕК Запорізька ТЕС до відповідача: Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради, про стягнення суми 2179266,40 грн. основного боргу, суми 22857,46 грн. пені, суми 3809,57 грн. 3% річних, всього загальної суми 2205933,43 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.12.2018 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2714/18, присвоєний номер провадження 9/168/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.01.2019. Ухвалою суду від 16.01.2019 підготовче засідання відкладено на 18.02.2019. Ухвалою суду від 18.02.2019 закрито підготовче провадження у справі №908/2714/18 та призначено справу до розгляду по суті на 12.03.2019.

12.03.2019 справу розглянуто, прийнято рішення.

У підготовчому засіданні 16.01.2019 представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, за якою позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 6550243,07 грн., з якої: сума 6468600,30 грн. основний борг, сума 69979,53 грн. пеня, сума 11663,24 грн. 3 % річних.

Заява позивача по збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду, що відображено в ухвалі суду від 16.01.2019.

Таким чином, предметом розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 6 468 600,30 грн. основного боргу, суми 69 979,53 грн. - пені, суми 11 663,24 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог обґрунтовані наступним. 08.04.2013 між АТ ДТЕК Дніпроенерго та КП Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради був укладений договір про надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води, відповідно до умов якого, відповідач зобовязався оплачувати отриману теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води для підживлення теплової мережі за затвердженими тарифами в строки і на умовах, передбачених цим договором. У звязку з невиконанням належним чином взятих на себе зобовязань, у споживача утворилась заборгованість за період з вересня по грудень 2018 в розмірі 6 468 600,30 грн. Крім того, відповідно до п. 8.4.2. договору, відповідачу нарахована пеня за загальний період з 01.11.2018 по 11.01.2019 в розмірі 69 979,53 грн., а також 3 % річних (за той же період) за несвоєчасну сплату боргу в розмірі 11 663,24 грн. У звязку з цим, позивач на підставі ст.ст. 193, 222, 230 ГК України, ст.ст. 526, 527, 546, 551, 625 ЦК України та умов договору № з 138 від 08.04.2013 просить позов задовольнити.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судові засідання за викликом не зявлявся. Про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр-т Будівельників, буд. 17, оф. 5-1. Крім того, в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення з якого слідує, що ухвалу про порушення провадження у справі відповідач отримав 26.12.2018.

Представник позивача в судове засідання 12.03.2019 не зявився.

12.03.2019 до господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з тим, що представник позивача перебуває у відрядженні в м. Дніпро з метою представництва АТ ДТЕК Дніпроенерго у іншій справі, а тому не може забезпечити явку для участі в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо від повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Причини неявки представника позивача в судове засідання, викладені у клопотанні, суд вважає не поважними, оскільки позивач, у разі неможливості забезпечити явку в засідання певного уповноваженого представника, не позбавлений можливості направити в засідання іншого представника. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладених у клопотанні обставин, а саме: не надано доказів перебування представника позивача у відрядженні в м. Дніпро з метою представництва у іншій справі.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання позивача відмовлено.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2013 між ПАТ ДТЕК Дніпроенерго (теплопостачальна організація) та Комунальним підприємством Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (споживач, відповідач у справі) був укладений договір про надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води № з 138.

Відповідно до п. 1.1 договору, теплопостачальна організація взяла на себе зобовязання виробляти та безперервно постачати (за винятком нормативно встановлених перерв) споживачу теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води для підживлення теплової мережі в необхідних йому обсягах, відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства, а споживач зобовязався оплачувати отриману теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води для підживлення теплової мережі за затвердженими тарифами в строки і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 11.1 договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту підписання і діє по 31.12.2013, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

В подальшому строк дії договору неодноразово продовжувався і відповідно до додаткової угоди № 4 від 31.12.2015, пункт 11.1 договору викладено у новій редакції, а саме: Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Договір вважається продовженими на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку дії жодна із сторін не заявить про закінчення його дії.

Згідно з п.3.1. договору за фактично відпущену теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води в межах договірних величин, вказаних у Додатках №№ 1, 2 до цього договору, споживач сплачує теплопостачальній організації за тарифами, діючими на дату укладення договору, а саме:

- 1 Гкал теплової енергії 265,82 грн., у т.ч. ПДВ (Постанова НКРЕ № 2246 від 28.11.2011);

- 1 тонна хімочищеної води 3,86 грн., у т.ч. ПДВ, (калькуляція ДТЕК Запорізька ТЕС)

Орієнтована річна сума договору складає 3 301 191, 38 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 550198,56 грн.

В пункті 5.1. договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 31.12.2015) сторони визначили, що розрахунки за відпущену теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води проводяться в грошовій формі на рахунки ДТЕК ЗАПОРІЗЬКА ТЕС відповідно до тарифів і вартості, що діють. Можливі інші форми розрахунків, що не суперечить чинному законодавству.

Пунктом 5.3. договору встановлено, що розрахунки за теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води споживач здійснює з теплопостачальною організацією до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі акту про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води (додаток 5 до цього договору) та акту про кількість відпущеної хімочищеної води (додаток 6 до цього договору).

Відповідно до додаткової угоди № 9 від 01.10.2018 до договору, у звязку зі зміною найменування теплопостачальної організації, преамбулу договору викладено в іншій редакції. Визначено теплопостачальною організацією - Акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго (позивач у справі).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивачем за вересень - грудень 2018 року було надано відповідачеві послуги з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води на загальну суму 7 516 809,86 грн., що підтверджується наступними актами:

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.09.2018 на суму 696 922,74 грн.;

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної хімочищеної води від 30.09.2018 на суму 351 286,82 грн.

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.10.2018 на суму 854 505,86 грн.;

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.10.2018 на суму 390 985,61 грн.;

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.11.2018 на суму 1 390 950,25 грн.;

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної хімочищеної води від 30.11.2018 на суму 646 269,05 грн.

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.12.2018 на суму 2 610 601,99 грн.

- ОСОБА_1 про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.12.2018 на суму 575 287,54 грн.

ОСОБА_1 підписані та скріплені печатками позивача та відповідача без жодних претензій та зауважень.

Однак, відповідач лише частково та з порушенням строків оплати розрахувався з відповідачем за поставлену теплову енергію, у звязку з цим, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором № з 138 від 08.04.2013 в сумі 6 468 600,30 грн.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного та повного виконання зобовязань за договором і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 6 468 600,30 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У звязку з простроченням відповідачем грошового зобовязання позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за загальний період з 01.11.2018 по 11.01.2019 в розмірі 69 979,53 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 8.4.2. договору у випадку порушення строків розрахунків за хімочищень гарячу воду споживачем, якщо інше не передбачено законодавством, сплачується пеня у розмірі 0,1 %, але не більше однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми, що належить до оплати, за кожен день прострочення платежу, але не більше 6 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Факт порушення грошових зобовязань відповідачем є доведеним. Разом з тим, суд враховує наступне.

Як слідує з аналізу вищевказаних норм законодавства, для розрахунку пені необхідно здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується, встановити розмір боргу, день, коли зобовязання з його сплати мало бути виконане та день надходження суми, за несплату якої нараховується пеня, або у разі несплати - строк припинення нарахування пені (період нарахування пені), а також відповідність заявленого позивачем періоду нарахування приписам вищенаведеного законодавства.

У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем безпідставно нараховано пеню відповідачу на заборгованість за Актами про кількість відпущеної хімочищеної води за грудень 2018, на суму боргу в розмірі 3185889,53 грн. Адже, як було зазначено вище, у відповідності до п. 5.3. договору, розрахунки за теплову енергію відповідач має здійснити до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим, тобто по ОСОБА_1 за грудень 2018 до 31.01.2019. Таким чином, прострочення платежів по ОСОБА_1 за грудень 2018 починається з 01.02.2019, тобто за межами визначеного позивачем періоду часу (з 01.11.2018 по 11.01.2019), протягом якого, на думку позивача, мало місце порушення грошового зобовязання відповідача. Отже, обґрунтованою сумою пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є сума в розмірі 63695,04 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму 3 % річних в розмірі 11663,24 грн. за загальний період з 01.11.2018 по 11.01.2019.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, судом встановлено, що позивачем також безпідставно нараховано 3% річних на суму боргу за Актами за грудень 2018, оскільки прострочення платежу за відпущену теплову енергію у грудні 2018 починається за межами визначеного позивачем періоду нарахування річних (з 01.02.2019).

У звязку з чим, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є сума 10615,83 грн. 3% річних.

Таким чином, в цілому позовні вимоги задовольняються частково.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м.Енергодар, пр-т Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376, ) на користь Акціонерного товариства ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, ) суму 6 468 600 (шість мільйонів чотириста шістдесят вісім тисяч шістсот) грн. 30 коп. основного боргу, суму 63 695 (шістдесят три тисячі шістсот девяносто пять) грн. 04 коп. пені, суму 10 615 (десять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 83 коп. - 3% річних, суму 98 143 (девяносто вісім тисяч сто сорок три) грн. 67 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Повне рішення складено та підписано 25.03.2019.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, у порядку встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва