ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Справа №914/1912/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

секретар судового засідання Андреюк Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сасіна Володимира Михайловича, б/н від 14.01.2019 (вх. № 01-05/207/19 від 14.01.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.12.2018

про забезпечення позову

у справі №914/1912/18 (суддя Березяк Н.Є.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо тур", м. Львів

до відповідача -1: Товариства з обмеженою відповідальністю "САС-ТРАНС", с. Сокільники, Львівська область

до відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт Система", м. Київ

до відповідача -3: Приватного підприємства "Бастранс", м. Львів

до відповідача -4: Фізичної особи-підприємця Сасіна Володимира Михайловича, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", м. Львів

про: стягнення збитків у загальній сумі 2902000, 00 грн.

За участю представників від:

позивача: Лопатинська Я.Р. - адвокат;

відповідача-1: Кондра О.Я. - адвокат;

відповідача-2: не з'явився;

відповідача-3: Кондра О.Я. - адвокат;

відповідача-4: Кондра О.Я. - адвокат;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чудо Тур" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "САС-ТРАНС" збитків у загальній сумі 2 902 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.10.2018 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі

14 листопада 2018 року позивачем подано суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів (Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт Система", Приватного підприємства "Бастранс" та Фізичної особи-підприємця Сасіна Володимира Михайловича) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго").

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 залучено до участі у справі відповідача 2, 3, 4 та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1.

27 грудня 2018 року позивач подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Фізичній особі-підприємцю Сасіну Володимиру Михайловичу, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,6562 га, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники з цільовим призначенням: для розміщення автомобільного торгового центру; квартиру, загальною площею 160,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 1.

Подану заяву ТзОВ «Чудо тур» обґрунтовує тим, що після відкриття провадження у справі відповідачем-4 було реалізовано частину власного нерухомого майна, а саме: квартиру, загальною площею 89,2 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, проспект Свободи, 37, що свідчить про вчинення відповідачем-4 дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після подання позову до суду. Крім того, позивач зазначає, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення суду з огляду на предмет позову ( стягнення 2 902 000, 00 грн.).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.12.2018 у справі №914/1912/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо тур" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Фізичній особі-підприємцю Сасіну Володимиру Михайловичу вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири, загальною площею 160,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 1 до вирішення цієї справи по суті.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заявником належним чином не обґрунтовано обраний спосіб забезпечення позову, адже такий може негативно вплинути на права власників квартири. Проте, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача та третіх осіб, та непорушності законного порядку, суд першої інстанції дійшов до висновку, що є правові підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення, однак шляхом заборони відповідачу 4 вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Сасін Володимир Михайлович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.12.2018 у справі №914/1912/18 скасувати та відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо тур" про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не врахував, що :

- немає причинно-наслідкового зв'язку між відчуженням майна і судовим процесом, оскільки ФОП Сасіна В.М. залучено до участі у даній справі ухвалою суду від 12.12.2018, а нерухоме майно відчужене відповідачем-4 на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2018;

- квартира, загальною площею 160,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 1, не має жодного відношення до підприємницької діяльності відповідача-4, перебуває у спільній сумісній власності подружжя Сасіна В.М. та ОСОБА_5 ще з 2002 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.12.2018 у справі № 914/1912/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, позивач вказує, що:

- на час відчуження квартири відповідачу-4 було відомо про розгляд Господарським судом Львівської області даної справи, а клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - ФОП Сасіна В.М. подано до суду ще 14.11.2018;

- чинне законодавство не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця. Натомість, відповідно до вимог чинного законодавства фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном;

- вжитий судом захід забезпечення позову є обгрунтованим, адекватним та таким, який забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/1912/18 розподілено до розгляду головуючому судді Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2019 поновлено Фізичній особі-підприємцю Сасіну Володимиру Михайловичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 28.12.2018 у справі №914/1912/18 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Сасіна Володимира Михайловича на ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.12.2018 у справі №914/1912/18.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 призначено справу №914/1912/18 до розгляду у судовому засіданні на 04.03.2019

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.03.2019

В судове засідання прибули представники позивача, відповідачів - 1,3,4.

Відповідач-2 та третя особа участі уповноважених представників в судовому засіданні повторно не забезпечили.

Третя особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду.

Ухвала суду від 04.03.2019, надіслана на адресу відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт Система" 01133, м. Київ, вул. Є.Коновальця, 32 Б, офіс 1016 (відповідно до відомостей, що зазначені в матеріалах справи та у ЄДРЮОФОПГФ) повернулась на адресу суду з відміткою на поштовому конверті «вибув».

Однак, ухвалу суду від 08.02.2019 про відкриття провадження у справі, яка надсилалась на зазначену адресу, відповідач-2 отримав, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача-2 та третьої особи.

В судовому засіданні учасники процесу підтримали свої доводи та заперечення,викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судовому засіданні присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначалось вище, позивач подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Фізичній особі-підприємцю Сасіну Володимиру Михайловичу, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,6562 га, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники з цільовим призначенням: для розміщення автомобільного торгового центру; квартиру, загальною площею 160,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 1.

Враховуючи наведені законодавчі положення та принцип диспозитивності господарського судочинства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повинен був розглянути заяву позивача в межах його вимог, тобто надати оцінку доводам позивача щодо наявності або відсутності підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача-4.

Відтак, суд першої інстанції безпідставно вжив захід забезпечення позову (заборона Фізичній особі-підприємцю Сасіну Володимиру Михайловичу вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири), не зазначений в заяві позивача про забезпечення позову.

При цьому, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заява ТзОВ «Чудо тур» про забезпечення позову обґрунтована тим, що після відкриття провадження у справі відповідачем-4 було реалізовано частину власного нерухомого майна, а саме: квартиру, загальною площею 89,2 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, проспект Свободи, 37, що свідчить про вчинення відповідачем-4 дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після подання позову до суду.

При цьому, позивач зазначав, щозгідно з Інформаційної довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №149494389 від 14.12.2018 ФОП Сасіну Володимиру Михайловичу на праві власності належить лише: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,6562 га, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники з цільовим призначенням: для розміщення автомобільного торгового центру; квартира, загальною площею 160,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 1.

Крім того, позивач зазначає, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення суду з огляду на предмет позову ( стягнення 2 902 000, 00 грн.).

Однак, колегія суддів зазначає, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.10.2018 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо Тур" до Товариства з обмеженою відповідальністю "САС-ТРАНС" про стягнення збитків у загальній сумі 2 902 000, 00 грн., а Фізичну особу-підприємця Сасіна Володимира Михайловича залучено до участі у справі в якості відповідача ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2018.

Відтак, відчуження Сасіним В.М. квартири, загальною площею 89,2 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, проспект Свободи, 37, на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2018, не свідчить про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після подання позову до суду.

Разом з тим, позивачем не подано суду доказів, які б свідчили про недобросовісну поведінку відповідача, вчинення відповідачем дій спрямованих на відчуження майна, яке перебуває у його власності витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем тощо.

Посилання в заяві на ціну позову, а відтак, на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та подання відповідних доказів не може бути достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Суд повинен враховувати інтереси та оцінювати ризики для обох сторін справи, застосовуючи заходи до забезпечення позову.

Крім того, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача, викладені в заяві про забезпечення позову не є адекватними та співрозмірними з позовними вимогами та реальним порушенням прав відповідача. Предметом стягнення є грошові кошти і лише у разі їх відсутності на рахунках боржника у виконавчому провадженні державний виконавець відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" запроваджує процедуру звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Однак, позивачем не надано суду доказів відсутності у відповідача-4 грошових коштів чи їх недостатності для оплати завданої позивачу шкоди, у випадку задоволення позову.

Крім того, в вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира загальною площею 160,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 1 перебуває у приватній спільній сумісній власності Сасіна В.М. та ОСОБА_5 з частками кожного 1/1. Відтак, накладення арешту на квартиру порушуватиме права ОСОБА_5, яка не є учасником даного спору.

Крім того, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,6562 га, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники не належить ФОП Сасіну В.М. на праві власності, а перебуває у нього в оренді на підставі договору оренди від 06.08.2013, що виключає можливість накладення арешту на неї з метою забезпечення даного позову.

З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів вважає, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.12.2018 у справі №914/1912/18 слід скасувати, а в задоволенні заяви ТзОВ «Чудо тур» про забезпечення позову - відмовити.

Судовий збір за перегляд ухвали в суді апеляційної інстанції покласти на позивача в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270,271, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сасіна Володимира Михайловича задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.12.2018 у справі №914/1912/18 скасувати.

3. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо тур" про забезпечення позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чудо тур" (79005, м. Львів, вул. Ш. Руставелі,7, код ЄДРПОУ) на користь Фізичної особи-підприємця Сасіна Володимира Михайловича (АДРЕСА_2, РНЩЛПП НОМЕР_1) 1921 грн. судового збору.

5. На виконання постанови Господарському суду Львівської області видати наказ.

6. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.03.2019