ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2019

Справа № 910/451/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/451/19

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект”;

До

Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” в особі філії “Кросс-П/Ф” “Зоря;

Про

стягнення 279 443,25 грн.

без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект” звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” в особі філії “Кросс-П/Ф” “Зоря” 207 848,00 грн. заборгованості з оплати охоронних послуг за договором від 28.07.2017 № 28/07/17к, 29 729,48 грн. інфляційних втрат, 8 299,45 грн. 3 % річних та 33 566,32 грн. пені за час прострочення.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем договірних зобов’язань у частині своєчасної оплати спожитих послуг. Так, у позовній заяві вказується, що позивач у 2017 році надавав відповідачеві охоронні послуги, які останній зобов’язався оплачувати до десятого числа місяця, що слідує за звітним (по актам за липень-жовтень), проте не зробив цього навіть після отримання претензій, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 було відкрито провадження у справі № 910/451/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв'язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

В установлений судом відповідач надав відзив на позов, згідно з яким просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект” у позові повністю, стверджуючи, що строк оплати боргу за надані послуги не настав, оскільки договір про надання охоронних послуг сторони припинили достроково за взаємною згодою, але не погодили як розмір заборгованості, так і порядок, і строк її погашення. Також у поданому відзиві відповідач вказує на пропуск позивачем строку позовної давності в частині стягнення пені. Відзив на позовну заяву відповідач надіслав позивачеві 18.02.2019.

У строк, визначений судом, позивач відповідь на відзив не надав.

З відомостей, наявних на сайті підприємства поштового зв’язку ПАТ “Укрпошта”, судом встановлено, що поштове відправлення, яким надсилався відзив на позов, не було вручене під час доставки 22.02.2019 за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект” та повернуто відправнику. Тобто, відповідач та суд мали правомірні очікування того, що позивач отримає відзив та подать відповідь на нього у строк до 12.03.2019 (у урахуванням всіх днів поштового перебігу по місту Києву).

22.02.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження для правильного врегулювання спору, його всебічного та об’єктивного розгляду і реалізації позивачем наданих йому законом прав.

Суд не вбачає достатніх підстав для задоволення такої заяви, адже заявлений позов відповідно до положень ст.ст. 247, 252 Господарського процесуального кодексу України може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження і не входить до переліку виключень, встановлених ч. 4 у ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, предмет і підстави позову не видаються складними в розумінні як загальних положень про зобов’язання, так і норм чинного законодавства, які регулюють правовідносини за договорами про надання послуг. Також, суд враховує, що і характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, а повне та всебічне встановлення обставин справи не видається неможливим без заслуховування пояснень учасників.

Невирішеність питання щодо повернення актів взаєморозрахунків, про що позивач вказує у клопотанні про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не є безпосереднім предметом судового розгляду у заявленому спорі та, відповідно, не повинно слугувати підставою для його задоволення.

Зважаючи на викладене, заява позивача про розгляд справи з повідомленням/викликом сторін судом залишається без задоволення.

Вивчивши матеріали позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, повно і всебічно з'ясувавши обставин, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект” в якості виконавця та Публічне акціонерне товариство “Агрохолдинг Авангард” в особі філії “Кросс-П/Ф” Зоря” в якості замовника уклали договір про надання охоронних послуг № 28/07/17к, за умовами якого охоронне агентство, тобто позивач, зобов’язувався забезпечити недоторканність об’єкту охорони, який передається замовником під охорону згідно з актом прийняття об’єкту під охорону, а замовник зобов’язався щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену договором плату.

Відповідно до п. 2.2 договору об’єкт, який передається під охорону, визначається в дислокації, що є додатком до договору та його невід’ємною частиною. Охорона об’єкта здійснюється згідно з дислокацією, інструкцією по охороні об’єкта замовника та положеннями цього договору (п. 2.3).

Об’єктом охорони для цілей укладеного договору сторони визначити будинок. Споруду, приміщення (сукупність приміщень) чи ділянку місцевості, та майно на цій території чи в приміщенні, що перебуває під охороною (п. 1.2). Під товарно-матеріальними цінностями визначено матеріальні активи, які замовник утримує на об’єкті охорони з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій.

Строк дії договору сторони погодили у розділі 10, де вказується, що договір набирає чинності з 28.07.2017 та діє до 28.07.2018 з можливістю подальшої пролонгації на підставі укладення відповідної додаткової угоди.

Порядок взаєморозрахунків та проведення оплати за надані послуги було визначено у розділі 7 договору, де вказується серед іншого, що загальна сума щомісячної плати вираховується шляхом перемножування вартості людино/години на об’єкті охорони (28 грн./год.), кількості годин у добі (24), середньої кількості діб на місяць (30,5), кількості цілодобових постів охорони згідно з дислокацією (6 цілодобових постів) та складає 122 976,00 грн. без ПДВ (п. 7.3).

Оплата щомісячної суми договору за надані послуги здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним (п. 7.4).

Відповідно до п. 7.5 договору охоронне агентство зобов’язано надати замовникові акти про надання охоронних послуг до 2 числа місяця наступного за звітним.

В акті про надання охоронних послуг охоронне агентство вказує ціну наданих послуг з урахуванням понесених штрафних санкцій, зменшення вартості послуг, виходячи з фактичного забезпечення кількості постів охорони та коефіцієнту наповнення постів, іншої шкоди, спричиненої замовникові неналежним виконанням умов договору.

Замовник зобов’язаний протягом п’яти робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення (претензію) щодо викладеного в акті про надання охоронних послуг.

У разі не підписання замовником акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.

В якості додатків до договору сторони підписали: дислокацію об’єкту охорони (додаток № 1), інструкцію по охороні об’єкту (додаток № 2), протокол узгодження договірної ціни на надання послуг з охорони об’єкту (додаток № 3), акт прийняття об’єкту під охорону (додаток № 4), акт обстеження технічного стану об’єкту (додаток № 5), доповідну записку про результати виконаної роботи з охорони об’єкту за минулу добу (додаток № 6), акт прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей (додаток № 7).

Згідно з протоколом узгодження договірної ціни від 28.07.2017 вартість послуг за один календарний місяць вираховується на формулою і становить 122 976,00 грн.

За актом прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей від 03.08.2017 замовник передав, а виконавець під охорону 530 одиниць товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 91 438 595,88 грн.

28.07.2017 за актом прийняття об’єкта під охорону замовник передав, а охоронне агентство прийняло під охорону 17 приміщень і об’єктів за наведеним в акті переліком.

Спір у справі виник у зв’язку з неналежним виконання відповідачем обов’язку з оплати прийнятих послуг, що надавалися позивачем у липні, серпні, вересні та жовтні 2017 року вартістю 305 240,00 грн., адже оплаченими з боку відповідача є послуги на суму 97 392,00 грн.

Як вказує позивач, у спірний період відповідачу було надано друкарські послуги, які він прийняв, але не оплатив у повному обсязі, а також залишив без реагування претензію про сплату боргу, що зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект” до суду з цим позовом.

На підтвердження позовних вимог позивач подав суду договір про надання охоронних послуг від 28.07.2017 № 28/07/17к з додатками, акт надання послуг від 31.07.2017 № 16 на суму 7 392,00 грн., від 30.08.2017 № 24 на суму 96 332,00 грн., від 05.10.2017 № 29 на суму 101 372,00 грн., від 31.10.2017 № 34 на суму 100 144,00 грн., листи від 13.09.2017 № 10 і від 15.09.2017 № 14 про сплату боргу та намір дострокового припинення договору за п. 8.3, лист від 10.10.2017 № 18 про припинення договору у зв’язку з систематичними порушеннями обов’язку з оплати, листи від 18.10.2017 № 21 та від 12.12.2017 № 31 про проведення звірки, додаткову угоду № 1 від 01.11.2017 про припинення дії договору з 01.11.2017, акт прийняття об’єкту з під охорони від 01.11.2017, акт прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей від 01.11.2017, претензію про сплату боргу, виписку з банківського рахунку, розрахунок ціни позову.

Відповідач проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що строк оплати боргу за договором не настав, оскільки, обов’язки сторін припинилися внаслідок укладення додаткової угоди від 01.11.2017 № 1 і сторони жодним чином не встановили для себе строки і порядок оплати заборгованості.

За своєю правовою природою укладений договір слід віднести до договорів про надання послуг, під яким ст. 901 Цивільного кодексу України розуміється договір, за яким одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З викладеного слідує, що між ними виникла правовідносини з договору про надання послуг, що підпадає під правове регулювання як загальних положень Цивільного та Господарського кодексів України про зобов’язання, так і норм про договір з надання послуг.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На виконання умов договору та на підтвердження факту надання замовником і прийняття виконавцем охоронних послуг сторони склади і належним чином документально оформили акти надання послуг від 31.07.2017 № 16 на суму 7 392,00 грн. за липень 2017 року, від 30.08.2017 № 24 на суму 96 332,00 грн. за серпень 2017 року, від 05.10.2017 № 29 на суму 101 372,00 грн. за вересень 2017 року та від 31.10.2017 № 34 на суму 100 144,00 грн. за жовтень 2017 року.

Заперечень щодо правильності складання і оформлення цих актів, а також повноважень осіб, які їх підписали, до суду не надійшло.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.09.2017 відповідач перерахував позивачеві 7 392,00 грн. та 50 000,00 грн. з посиланням на договір від 28.07.2017 № 28/07/2017к, а 30.10.2017 перерахував ще 40 000,00 грн. з таким же призначенням платежу. Всього 97 392,00 грн.

З приєднаних до матеріалів справи листів, що направлялися позивачем на адресу відповідача (зокрема, на адресу відокремленого структурного підрозділу товариства) і докази вручення яких наявні в матеріалах справи, слідує, що позивач ініціював питання дострокового припинення дії договору, у зв’язку з порушенням відповідачем його умов, а саме: через не внесення оплати за отримані послуги.

01.11.2017 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору про надання охоронних послуг, відповідно до якої дійшли згоди про припинення дії договору від 28.07.2017 № 28/07/17к з 01.11.2017.

01.11.2017 прийняті позивачем під охорону об’єкти та товарно-матеріальні цінності були повернуті виконавцем замовнику.

Відповідач не заперечив обставин того, що договір сторін було припинено за взаємною згодою сторін з ініціативи позивача, що була зумовлена неналежним виконанням замовником грошових зобов’язань. Також, відповідач фактично не заперечив обставин прострочення у правовідносинах з позивачем та факт наявності простроченої заборгованості за договором про надання охоронних послуг у сумі 207 848,00 грн.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачається, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Обов’язок замовника оплачувати послуги, надані виконавцем, встановлено у п. 2.1 та вбачаються з розділу 7 договору і строк внесення платежів обмежується десятим числом місяця, що слідує за звітним.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки належними, достовірними і допустимим засобами доказування підтверджується факт надання позивачем послуг на суму 305 240,00 грн., їх часткову оплату в розмірі 97 392,00 грн., то відповідач є таким, що порушив грошові зобов’язання за договором та заборгував позивачеві 207 848,00 грн., а тому позовні вимоги про стягнення суми основного боргу є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов в частині стягнення основного боргу, суд відхиляє заперечення відповідача проти позову як безпідставні, адже грошові зобов’язання у нього, як замовника, виникли перед позивачем з договору про надання охоронних послуг і повинні бути виконані незалежно від факту припинення двосторонньої угоди сторін і дострокове припинення дії договору не звільняє відповідача як боржника від обов’язку оплатити послуги позивача як кредитора у зобов’язанні. Тобто, припинення договору не можна ототожнювати з припиненням невиконаного зобов’язання, яке є простроченим на момент досягнення згоди про припинення договору.

У межах спірних правовідносин, зобов’язання відповідача перед позивачем може бути припинено виконанням, проведеним належним чином або ж у інший, передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що дострокове припинення дії договору означає для сторін те, що виконавець не надаватиме охоронні послуги, а у замовника не виникатиме обов’язку з їх прийняття та оплати. Проте, прострочені грошові зобов’язання підлягають виконанню у будь-якому випадку.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача 33 566,32 грн. пені, 29 729,48 грн. інфляційних втрат та 8 299,45 грн. 3 % річних за час прострочення, а саме:

- за актом від 31.07.2017 № 16 позивач нараховує

140,30 грн. інфляційних втрат з 11.07.2017 по 26.07.2017;

27,95 грн. 3 % річних з 11.08.2017 по 26.09.2017;

232,90 грн. пені з 11.08.2017 по 26.06.2019;

- за актом від 30.08.2017 № 24 позивач нараховує

4 516,59 грн. інфляційних втрат з 29.09.2017 по 10.01.2019, з яких 1 926,64 грн. на суму 96 332,00 грн. з 11.09.2017 по 26.09.2017, 1 555,50 грн. на суму 48 259,00 грн. з 27.09.2017 по 30.10.2017 та 1 034,45 грн. на суму 7 887,00 грн. з 31.10.2017 по 10.01.2018;

471,86 грн. 3 % річних з 11.09.2017 по 10.01.2019, з яких 118,77 грн. на суму 96 332,00 грн. з 11.09.2017 по 29.06.2017, 125,67 грн. на суму 46 332,00 грн. з 27.09.2017 по 30.10.2017, 227,43 грн. на суму 6 332,00 грн. з 31.10.2017 по 10.01.2019;

2 814,27 грн. пені з 11.09.2017 по 10.03.2018, з яких 1 055,69 грн. на суму 96 332,00 грн. з 11.09.2017 по 26.09.2017, 1 089,12 грн. на суму 46 332,00 грн. з 27.09.2017 по 30.10.2017 та 669,46 грн. на суму 6 332,00 грн. з 31.10.2017 по 10.03.2018;

- за актом від 05.10.2017 № 29 позивач нараховує

13 288,55 грн. інфляційних втрат з 11.10.2017 по 10.01.2019;

3 799,37 грн. 3 % річних з 11.10.2017 по 10.01.2019;

15 055,82 грн. пені з 11.10.2017 по 10.04.2018;

- за актом від 31.10.2017 № 34 позивач нараховує

11 784,04 грн. інфляційних втрат з 11.11.2017 по 10.01.2019;

4 000,27 грн. 3 % річних з 11.11.2017 по 10.01.2019;

15 453,33 грн. пені з 11.11.2017 по 10.05.2018.

Суд зауважує, що у приєднаному до позовної заяви розрахунку ціни позову позивач декілька допускався описок у кінцевій даті нарахування інфляційних втрат та пені, вказуючи 10.01.2018, замість 10.01.2019, адже з огляду на текст позовної заяви і визначену у цифровому написанні кількість днів прострочення та суми таких нарахувань, мова йде про нарахування до 10.01.2019. А тому, перевіряючи розрахунок позивача та проводячи уточнюючий розрахунок суду, суд керується саме датою 10.01.2019.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойку у вигляді пені за порушення строків оплати за договором сторони погодили у п. 5.9 договору, де вказується, що у випадку несвоєчасної сплати замовником вартості послуг охоронного агентства, замовник зобов’язаний оплатити охоронному агентству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення.

Зважаючи на викладені норми законодавства та договору, враховуючи факт прострочення відповідача, вимоги про стягнення договірної неустойки та 3 % річних є правомірними та такими, що підлягають задоволенню відповідно до уточненого розрахунку, що проведений судом та з огляду на процесуальне обмеження виходу за межі позовних вимог (де деякими графами нарахувань, суми, що визначені відповідно до уточненого розрахунку суду, є більшими, ніж суми, визначені позивачем, але з огляду на відсутність у суду повноважень щодо виходу за межі позовних вимог, ці нарахування задовольняються за розрахунком позивача).

Крім того, суд враховує, що у відзиві на позовну заяву відповідачем фактично було зроблено заяву про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені, а тому, позовні вимоги про стягнення пені задовольняються судом частково, з урахуванням відповідного строку спеціальної позовної давності (з 12.01.2018 по дату, визначену позивачем) зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, проте, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, у ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України вказується, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, ст. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України є спеціальною нормою законодавства, якою встановлено шестимісячний строк позовної давності для заявлення вимог про стягнення пені у цьому спорі.

Позовну заяву було оформлено та надіслано 12.01.2019, тобто з пропуском спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення пені, що повинен обмежуватися 12.01.2018.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на викладене, до стягнення з відповідача підлягають 28 477,29 грн. інфляційних втрат, 7 805,21 грн. 3 % річних та 19 049,92 грн. пені, а саме:

- за актом від 31.07.2017 № 16 стягується

140,30 грн. інфляційних втрат з 11.07.2017 по 26.07.2017;

27,56 грн. 3 % річних з 11.08.2017 по 26.09.2017;

0,00 грн.;

- за актом від 30.08.2017 № 24 стягується

3 234,40 грн. інфляційних втрат з 29.09.2017 по 10.01.2019, з яких 1 926,64 грн. на суму 96 332,00 грн. з 11.09.2017 по 26.09.2017, 555,98 грн. на суму 46 332,00 грн. з 27.09.2017 по 30.10.2017 та 751,78 грн. на суму 6 332,00 грн. з 31.10.2017 по 10.01.2018;

471,87 грн. 3 % річних з 11.09.2017 по 10.01.2019, з яких 118,77 грн. на суму 96 332,00 грн. з 11.09.2017 по 29.06.2017, 125,67 грн. на суму 46 332,00 грн. з 27.09.2017 по 30.10.2017, 227,43 грн. на суму 6 332,00 грн. з 31.10.2017 по 10.01.2019;

317,81 грн. пені з 12.01.2018 (дата, обмежена строком позовної давності) по 10.03.2018 (дата, визначена позивачем) на суму 6 332,00 грн.;

- за актом від 05.10.2017 № 29 стягується

13 288,55 грн. інфляційних втрат з 11.10.2017 по 10.01.2019;

3 799,37 грн. 3 % річних з 11.10.2017 по 10.01.2049%

8 015,33 грн. пені з 12.01.2018 (дата, обмежена строком позовної давності) по 10.04.2018 (дата, визначена позивачем) на суму 101 372,00 грн.;

- за актом від 31.10.2017 № 34 стягується

11 784,04 грн. інфляційних втрат з 11.11.2017 по 10.01.2019;

3 506,41 грн. 3 % річних з 11.11.2017 по 10.01.2019;

10 716,78 грн. пені з 12.01.2018 (дата, обмежена строком позовної давності) по 10.05.2018 (дата, визначена позивачем) на суму 100 144,00 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольняються частково.

У зв’язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, з огляду на відсутність станом на час вирішення спору належним чином оформленого документу про перерахування позивачем до Державного бюджету судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в доход бюджету відповідно до суми задоволених позовних вимог, а в частині, що покладається на позивача – відповідно з позивача в доход бюджету. Для визначення сум судового збору суд враховує заявлений позивачем розмір позовних вимог, розмір судового збору за які становить 4 191,65 грн. та задоволену суму позовних вимог, розмір судового збору за які становить 3 947,26 грн.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 236-241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 121-В, ідентифікаційний код 00851519) в особі в особі філії “Кросс-П/Ф” “Зоря” Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” (62480, Харківська обл., Харківський район, с. Хроли, вул. Червоноармійська/Миколаївська, 25/2, ідентифікаційний код 39765670) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект” (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 16/3, н/п з 1 по 8 в літері “А”, ідентифікаційний код 40514259) 207 848 (двісті сім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. боргу, 28 447 (двадцять вісім тисяч чотириста сорок сім) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 7 805 (сім тисяч вісімсот п’ять) грн. 21 коп. 3 % річних, 19 049 (дев’ятнадцять тисяч сорок дев’ять) грн. 92 коп. пені.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 121-В, ідентифікаційний код 00851519) в особі в особі філії “Кросс-П/Ф” “Зоря” Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” (62480, Харківська обл., Харківський район, с. Хроли, вул. Червоноармійська/Миколаївська, 25/2, ідентифікаційний код 39765670) в доход Державного бюджету України 3 947 (три тисячі дев’ятсот сорок сім) грн. 26 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс протект” (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 16/3, н/п з 1 по 8 в літері “А”, ідентифікаційний код 40514259) в доход Державного бюджету України 244 (двісті сорок чотири) грн. 39 коп. судового збору.

5. В іншій частині позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                   О.В. Мандриченко