ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. Справа№ 920/676/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання: Подоляк Р.Ю.,

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 13.03.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство 15954"

на рішення Господарського суду Сумської області від 22.11.2017 (повне рішення складено 27.11.2017)

у справі № 920/676/17

за позовом Сумської міської ради

до Управління Центр надання адміністративних послуг у м. Суми Сумської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство 15954"

про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і скасування запису, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2017 року Сумська міська рада звернулась до Господарського суду Сумської області з позовом до Управління Центр надання адміністративних послуг у м. Суми Сумської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство 15954" про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32247368 від 07.11.2016, прийняте державним реєстратором Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Матусенко Тетяною Петрівною про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954» та скасувати запис № 17308763 від 03.22.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми, кадастровий номер - :23:037:0011, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954».

Позов мотивовано тим, що за ТОВ "Сумське АТП 15954" зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою на підставі державного акта про право постійного користування земельною ділянкою від 12.05.1997, який було видано Сумському автотранспортному підприємству 15954, в той час як ТОВ "Сумське АТП 15954" не є його правонаступником; отже, ТОВ "Сумське АТП 15954" не є суб'єктом права постійного користування земельною ділянкою відповідно до положень ст. 92 Земельного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду Сумської області від 22.11.2017 у справі №920/676/17 позов задоволено: скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32247368 від 07.11.2016, прийняте Матусенко Тетяною Петрівною - державним реєстратором Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" Сумської міської ради, про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми за ТОВ "Сумське АТП 15954". Скасовано запис № 17308763 від 03.11.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми, кадастровий номер - :23:037:0011, за ТОВ "Сумське АТП 15954".

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ "Сумське АТП 15954" є правонаступником Сумського державного автотранспортного підприємства 15954, у тому числі і щодо права постійного користування земельною ділянкою 5,2218 га, розташованою по вул. Роменській, 79 у м. Суми, разом із тим, 27.04.2005 Сумською міською радою було прийнято рішення № 1193-МР "Про припинення та перехід права користування земельними ділянками та внесення змін до рішень Сумської міської ради", відповідно до якого ВАТ "Сумське АТП 15954" було припинено право постійного користування земельною ділянко площею 5,2218 га за адресою вул. Роменська, 79 в м. Суми та надано право на оренду даної земельної ділянки.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.02.2018 рішення Господарського суду Сумської області від 22.11.2017 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" Сумської міської ради не має статусу юридичної особи, а тому не може бути учасником господарського процесу, в той час як ТОВ "Сумське АТП 15954" не є суб'єктом порушення прав позивача.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2018 касаційну скаргу Сумської міської ради задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.02.2018 скасовано; справу № 920/676/17 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив наступне:

- суд апеляційної інстанції, не надавши оцінки змісту рішення Сумської міської ради від 27.04.2005 №2293-МР, яким припинено право постійного користування ВАТ "Сумське АТП 15954" на земельну ділянку по вул. Роменській, 79 в м. Суми та надано право на оренду такої земельної ділянки, дійшов передчасного висновку щодо наявності у даній справі спору про право, враховуючи також те, що відповідачем будь-яких вимог у даній справі до ТОВ "Сумське АТП 15954" щодо права користування відповідною земельною ділянкою заявлено не було.

- крім того, враховуючи, що позивачем оскаржуються лише дії державного реєстратора, апеляційним судом не було встановлено підстав оскарження таких дій та чи не пов'язані такі підстави з формальним порушенням державним реєстратором вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", допущеними при здійсненні реєстраційних дій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

На розгляд до Північного апеляційного господарського суду передано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство 15954" на рішення Господарського суду Сумської області від 22.11.2017 у даній справі.

В апеляційній скарзі відповідач-2 просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити Сумській міській раді в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого ТОВ «Сумське АТП 15954» як правонаступник ВАТ «Сумське АТП 15954» правомірно користується земельною ділянкою, є чинним, у встановленому порядку не скасований та відповідно до п.8 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для проведення державної реєстрації такого права за другим відповідачем.

Крім того, апелянт стверджує, що він не звертався до Сумської міської ради із заявою про припинення права користування спірною земельною ділянкою, про прийняте Сумською міською радою рішення від 27.04.2005 року №1193-МР дізнався лише під час розгляду даної справи, вказане рішення не було опубліковано у встановленому порядку та не було реалізоване, у зв'язку з чим не може бути доказом припинення права постійного землекористування відповідача-2.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 заперечує проти її вимог.

Сумська міська рада зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ВАТ або ПАТ «Сумське автотранспортне підприємство 15954» оформило на себе право постійного користування земельною ділянкою після Сумського державного автотранспортного підприємства 15954.

Позивач також вказує, що спір у даній справі є спором щодо наявності чи відсутності підстав для реєстрації за певним суб'єктом права постійного користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим, з врахуванням приписів пункту 13 статті 20 ГПК України та правової позиції Верховного Суду у справі №21-551а14, даний є спором про право цивільне, а тому повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Явка учасників у судове засідання

В судове засідання 06.12.2018, 13.02.2019, 13.03.2019 представник відповідача-1 не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Про розгляд справи в апеляційному господарському суді повідомлялись належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень за №№548 (вх..№09-2.04/9226/18 від 27.11.2018), 008 (вх.. №09.2-04/19733/18 від 21.12.2018), 088 (вх.. №09.2-04/8410/19 від 25.01.2019), 196 (вх.. №09.2-04/22843/19 від 26.02.2019).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників позивача та відповідача-2, враховуючи строки розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача-1, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, на підставі Державного акта на право постійного користування землею І-СМ № 002672 від 12.05.1997, виданого Сумському автотранспортному підприємству 15954, у останнього у постійному користуванні перебувала земельна ділянка розміром 5,2218 га, розташована по вул. Роменській, 79 у м. Суми. Дана земельна ділянка надана користувачу під розміщення виробничої бази відповідно до рішення XVI сесії ХХІІ скликання Сумської міської ради народних депутатів від 18.12.1996.

Із установчих документів вищезазначеного підприємства вбачається, що його повним найменуванням є Сумське державне автотранспортне підприємство 15954, скороченим Сумське АТП-15954, місцезнаходження м. Суми, вул. Роменська, 79.

Згідно з п. 8 Статуту Сумського АТП-152954 ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства здійснюється за рішенням органу управління майном або арбітражним судом згідно з чинним законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до вимог Законів України «Про приватизацію державного майна», «;Про господарські товариства», Державної програми приватизації на 1998 рік та Порядку перетворення у процесі приватизації державних, орендних підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1099 від 11.09.1996, згідно з Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області № 177 від 29.06.1998 шляхом перетворення Сумського державного автотранспортного підприємства 15954 було створене Відкрите акціонерне товариство «Сумське автотранспортне підприємство 15954».

Відповідно до п. 3.3 Статуту ВАТ «Сумське АТП 15954» воно є правонаступником Сумського державного автотранспортного підприємства 15954.

Свідоцтвом про власність від 28.12.2000 (реєстраційний № 376-А) також підтверджується, що ВАТ «Сумське АТП 15954» є правонаступником прав та обов'язків Сумського державного автотранспортного підприємства 15954, а також засвідчується, що майно зазначеного товариства є колективною власністю акціонерів товариства, які придбали акції відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна».

Відповідно до протоколу загальних зборів ВАТ «Сумське АТП 15954» № 16 від 29.03.2011 у зв'язку з приведенням діяльності товариства у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» було прийнято рішення про зміну найменування товариства, та перейменовано його на Приватне акціонерне товариство «Сумське автотранспортне підприємство 15954», оскільки кількість акціонерів за даними останнього зведеного облікового реєстру товариства відповідає даному типу акціонерного товариства.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ПрАТ «Сумське АТП 15954» зміна типу товариства з відкритого у приватне не є його перетворенням.

Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Сумське АТП 15954», оформленого протоколом № 23 від 16.10.2015 вирішено припинити Приватне акціонерне товариство «Сумське автотранспортне підприємство 15954» шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954» та затверджено план перетворення. При перетворенні Приватного акціонерного товариства «Сумське автотранспортне підприємство 15954» вирішено, що всі його майнові права, грошові кошти, зобов'язання та інші права та обов'язки, які йому належать, переходять до його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954».

Відповідно до протоколу № 1 Установчих зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954» від 28.12.2015 вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954», яке утворюється внаслідок припинення Приватного акціонерного товариства «Сумське автотранспортне підприємство 15954» шляхом його перетворення та є повним правонаступником усього майна, всіх прав та обов'язків Приватного акціонерного товариства «Сумське автотранспортне підприємство 15954». Аналогічні положення містяться у п. 1.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954».

В подальшому, у листопаді 2016 року ТОВ Сумське автотранспортне підприємство 15954 (другий відповідач) звернулось до відділу державної реєстрації із заявою про державну реєстрацію іншого речового права (права постійного користування земельною ділянкою), яка розташована в м. Суми, вул. Роменська, 79.

До заяви про державну реєстрацію прав другий відповідач надав, зокрема, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.11.2016 та державний акт на право постійного користування землею І-СМ № 002672 від 12.05.1997.

07.11.2016 державним реєстратором Управління Центр надання адміністративних послуг у м. Суми Сумської міської ради прийнято рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми за Товариством з обмеженою відповідальністю Сумське автотранспортне підприємство 15954.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 17308763 від 03.11.2016 щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми, кадастровий номер - :23:037:0011, за ТОВ "Сумське АТП 15954".

Спір у справі вник з приводу того, що на думку позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954» не є правонаступником Сумського державного автотранспортного підприємства 15954, у тому числі і щодо спірного права постійного користування земельною ділянкою 5,2218 га, розташованою по вул. Роменській, 79 у м. Суми, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування».

Частинами 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, частиною 1 статті 126 цього Кодексу передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Підстави припинення права користування земельною ділянкою містить стаття 141 Земельного кодексу України. Так, підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та на що звертає увагу позивач, 27.04.2005 Сумською міською радою було прийняте рішення № 1193-МР «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками та внесення змін до рішень Сумської міської ради», відповідно до якого в т.ч. ВАТ «Сумське АТП 15954» було припинено право постійного користування земельною ділянко площею 5,2218 га за адресою вул. Роменська, 79 в м. Суми та надано право на оренду даної земельної ділянки. Дані рішення були прийняті на підставі клопотань ВАТ «Сумське АТП 15954», про що зазначено в самих витягах із додатку № 1 та № 2 до зазначеного рішення Сумської міської ради та стали підставою для його прийняття.

Слід зазначити також, що відповідно до листа від 31.10.2016 ТОВ «Сумське АТП 15954» гарантувало власнику земельної ділянки (Сумській міській раді) провести переоформлення з постійного користування у оренду земельної ділянки за адресою: вул. Роменська, 79 в м. Суми, кадастровий номер :23:037:0011, але на даний час не вчинило будь-яких дій та не надало суду будь-яких доказів щодо укладення відповідного договору оренди земельної ділянки.

Частиною 4 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (частина 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Абзацом 1 частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що у ТОВ «Сумське АТП 15954» відсутнє право постійного користування земельною ділянкою, як правонаступника ВАТ «Сумське АТП 15954», оскільки таке право було припинено згідно рішення Сумської міської ради від 27.04.2005 № 1193-МР.

Колегія суддів звертає також увагу, що рішення Сумської міської ради станом на час розгляду даної справи не скасовано у встановленому законом порядку, отже, є чинним, підстави для неприйняття його як належний доказ припинення права користування земельною ділянкою відсутні.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а рішення державного реєстратора Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Матусенко Тетяни Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32247368 від 07.11.2016 про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954» () та запис № 17308763 від 03.11.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 5,2218 га по вул. Роменська, 79 в м. Суми, кадастровий номер - :23:037:0011, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське автотранспортне підприємство 15954» підлягають скасуванню.

Доводи апелянта стосовно того, що він не звертався до позивача з клопотанням про припинення права постійного користування земельної ділянки спростовуються вищевикладеним.

Стосовно юрисдикційної підсудності спору у даній справі судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені, зокрема, до суду.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом Господарського процесуального кодексу України визначальним принципом здійснення правосуддя в господарських судах є наявність спору про право.

Господарські суди розглядають вчинені реєстраційні дії в межах спору про право не у зв'язку з формальними порушеннями вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", допущеними при здійсненні реєстраційних дій, а з метою приведення цих дій та записів у реєстрах у відповідність до встановлених ними прав суб'єктів спору про право.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач-1, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем-1 оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи (відповідача-2), а не позивача.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач як власник спірної земельної ділянки фактично обґрунтував позовні вимоги відсутністю права у відповідача-2 права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу щодо фіксації свого права постійного користування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, спір у даній справі є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство 15954" щодо права на спірну земельну ділянку, яке підлягає державній реєстрації.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб'єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства (дана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. При цьому, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог є необґрунтованими, оскільки не спростовують правильність висновків місцевого господарського суду.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Сумської області від 22.11.2017 у справі №920/676/17 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство 15954" на рішення Господарського суду Сумської області від 22.11.2017 у справі №920/676/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 22.11.2017 у справі №920/676/17 залишити без змін.

Матеріали справи №920/676/17 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 27.03.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

М.Г. Чорногуз