Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/607/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 08/632 від 14.01.19;

від відповідача: ОСОБА_2В, довіреність № б/н від 17.10.18;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

до Приватного акціонерне товариство" Елві"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3

про стягнення 166 184,27 грн

В судовому засіданні 14.03.2019 оголошувалась перерва до 25.03.2019 о 12:00 з повідомленням представників сторін.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 166184,27 грн. вартості необлікованої електроенергії нарахованої на підставі Акту порушення ПКЕЕ № 019180 від 12.10.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2017 працівниками енергопостачальної організації було виявлено порушення відповідачем п. 10.2.26 та п. 10.2.27 Правил користування електричною енергією, шляхом зриву енергопостачальної організації з дверцят щита обліку - 0,4 кВ та самовільного без облікового підключення до мереж що не є власністю енергопостачальника, що зафіксовано Актом про порушення ПКЕЕ № 019180 від 12.10.2017.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 23.07.2018 було відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

10.08.2018 від ПАТ "Елві" до суду надійшла заява від 10.08.2018 із запереченнями проти розгляду справи № 906/607/18 в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ухвали суду від 13.08.2018 розгляд даної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

11.09.2018 від відповідача до суду надійшов відзив від 11.09.2018, в якому зазначено, що відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою м. Житомир, вул. Перемоги, 26.

01.10.2017 приміщення харчоблоку було передано відповідачем в оренду ФОП ОСОБА_3 з метою використання для виробництва хлібобулочних виробів на підставі договору № 5 оренди нежитлового приміщення від 01.10.2017. Укладання вказаного договору оренди зумовило необхідність відновлення забезпечення приміщення електричною енергією. Відповідачем було укладеного договір з ТОВ "Тетерів-Будпроект" на виконання робіт № 93/70 від 09.10.2017 , на виконання якого ТОВ "Тетерів-Будпроект" за завданням відповідача здійснило улаштування електричного лічильника у нежитловому приміщенні за вказаною адресою. Як зазначає відповідач, фактично ТОВ "Тетерів - Будпроект" здійснило заміну старого вузла обліку, що не використовувався на новий. 12.10.2017 позивачем було складено Акт про порушення ПКЕЕ № 019180, яким встановлено факт зриву пломби. Протоколом № 988 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 25 жовтня 2017 відповідачем було визнано Акт про порушення ПКЕЕ № 019180 від 12.10.2017 правомірним, встановлено обсяг не облікованої електричної енергії - 67 894 кВт/год та вартість такої енергії - 166 184 грн.

Як вбачається з відзиву, відповідач звертався до позивача із заявою про перегляд протоколу № 988 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 25.10.2017, але за результатами засідання комісії відповідача від 19.01.2018 попередній протокол було залишено без змін. Разом з тим, відповідач зазначає, що ним разом із залученням відповідної підрядної організації, було не здійснено втручання в електромережі з метою отримання доступу до не облікової електричної енергії, а навпаки: встановлено вузол обліку із використанням сертифікованого обладнання, жодного втручання у яке ніким не було встановлено. Також, відповідач звертає увагу на те, що в акті про порушення ПКЕЕ №019180 від 12.10.2017 позивачем встановлено факт порушення пломби С33045386, про те у складеному позивачем та відповідачем акті про пломбування від 17.04.2015 така пломба зазначена не була, на що також звернула увагу ОСОБА_4 інспекція з енергетичного нагляду за режимами електричної і теплової енергії у Житомирській області у своєму листі "Про розгляд звернення" № 31-21/23-101 від 16.02.2018.

Також, у відзиві на позов відповідач зазначає, що як визначено Верховним Судом у постанові від 11.07.2018 у цивільній справі № 336/6535/16-ц факт втручання споживача в роботу приладів обліку, в тому числі й дій споживача, які призвели до зміни показників приладів обліку, зокрема шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ним такого факту, в обов'язковому порядку має бути підтверджений експертизою.

Позивачем відповідної експертизи проведено не було, а отже, його вимоги щодо стягнення з вартості не облікованої електричної енергії , на думку відповідача, є недоведеними та не підлягають задоволенню.

12.09.2018 від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якоті третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області. Ухвалолю суду від 12.09.2018 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Ухвалою суду від 12.09.2018 до участі у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3, оскільки суд дійшов висновку, що рішення господарського суду по даній справі може вплинути на права та обов'язки цієї особи.

01.10.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив від 01.10.2018, в якій зазначає, що 31.05.2012 між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії № 958. Згідно додатку №3.1, що відповідно до п. 9.1 договору є його невід'ємною частиною, постачання електричної енергії здійснюється до двох об'єктів за адресою вул. Перемоги, 26 в м. Житомирі, зокрема до об'єктів "інститут" та "харчоблок" із облаштуванням окремих вузлів обліку. Договірних відносин між позивачем та орендарями відповідача щодо постачання електричної енергії не було. Єдиним споживачем електричної енергії за вказаними об'єктами, на час виникнення спірних правовідносин згідно договору № 958 від 31.05.2012 був ПАТ "Елві".

30.12.2016 відповідальним персоналом позивача було відключено точку обліку "харчоблок" та проведено пломбування, що засвідчено актом про пломбування № 7249-а від 30.12.2016. Відповідно до даного акту , персоналом позивача було проведено пломбування та встановлено пломбу № С33045386. 12.10.2017 працівниками енергопостачальної організації в присутності представника відповідача за адресою вул. Перемоги, 26 в м. Житомирі було виявлено порушення п.10.2.26 та п. 10.2.27 Правил користування електричною енергією, шляхом зриву пломби енергопостачальної організації з дверцят щита обліку - 0,4 кВ та самовільного безоблікового підключення до мереж що не є власністю енергопостачальника. Дане порушення зафіксовано Актом про порушення ПКЕЕ № 019180 від 12.10.2017. За результатами розгляду Комісією було визнано правомірним вказаний акт та проведено нарахування згідно вимог п. 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 у розмірі 166 184,27 грн.

Також позивач вказує на те, що на його адресу жодних повідомлень від відповідача, стосовно виявленого ним зриву пломб або наявності фактів самовільного підключення, не надходило.

Крім того, позивач зазначає, що при складанні акту про порушення від 12.10.2017 було виявлено місце (точку) самовільного підключення до мереж які не є власністю енергопостачальної організації та зазначену інформацію відображено в акті.

Позивач звертає увагу та те, що як відображено в акті від 12.10.2017 порушення ПКЕЕ полягало у самовільному безобліковому підключенні до мереж що не є власністю енергопостачальника, шляхом зриву пломби енергопостачальної організації з дверцят щита обліку - 0,4 кВ. Таким чином, проведення експертного дослідження пломби №С33045386 не було можливим у зв'язку із її відсутністю.

17.10.2018 третьою особою суду надані письмові пояснення, в яких зазначено вона вважає позов необґрунтованим а обставини викладені відповідачем у відзиві відповідають дійсності та з якими третя особа повністю погоджується.

Ухвалою суду від 07.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача позов підтримує.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2012р. між Житомирським районом електричних мереж, який діє на підставі положення і є виробничим структурним підрозділом АТ "Житомиробленерго" (далі-Позивач) та ПАТ "Елві" (далі - Відповідач), було укладено договір про постачання електричної енергії - №958. Умовами зазначеного договору визначено, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

12.10.2017р. працівниками енергопостачальної інстанції в присутності представника відповідача ОСОБА_5, за адресою вул. Перемоги, 26, в м. Житомирі, було виявлено порушення відповідачем п. 10.2.26 та п. 10.2.27 Правил, шляхом зриву енергопостачальної організації з дверцят щита обліку-0,4 кВ та самовільного безоблікового підключення до мереж що не є власністю енергопостачальника, що зафіксовано Актом про порушення ПКЕЕ №019180 від 12.10.2017р.

Акт підписаний представником відповідача та трьома представниками енергопостачальної організації.

Відповідно до вимог п. 6.42 Правил, відповідача було повідомлено про час та дату засідання комісії з розгляду вищевказаного акту, а саме 25.10.2017 о 10:00, про зазначено було в акті про порушення ПКЕЕ.

25.10.2017 за участю представників відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, зокрема розглянуто акт № 019180 від 12.10.2017.

За результатами розгляду, комісією було визнано правомірним акт № 019180 від 12.10.2017 та враховуючи , що зрив пломби встановленої на дверцятах щита обліку 0,4 кВ було здійснено з метою самовільного безоблікового підключення, прийнято рішення провести нарахування згідно вимог п. 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006, а саме по потужності, обчисленої виходячи із поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані в схемі самовільного підключення з дати останнього контрольного огляду (18.04.2017) по дату усунення порушення ( 12.10.2017), у зв'язку із можливістю виявлення порушення при контрольному огляді.

Вказане рішення зафіксовано протоколом засідання комісії № 988 від 25.10.2017

В результаті проведених нарахувань, загальна суму збитків завданих енергопостачальнику склала 166 184,27 грн.

На засіданні комісії , представники відповідача були ознайомлені із зазначеним протоколом та отримали копії протоколу № 988 від 25.10.2017, розрахунок по акту порушення ПКЕЕ № 019180 від 12.10.2017, рахунок № 100440 від 25.10.2017 по вказаному акту порушення, що засвідчено їхніми власними підписами.

Оскільки відповідач у добровільному порядку рахунок № 100440 від 25.10.2017 на суму 166 184,27 грн не оплатив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вартість необлікованої електричої енергії в сумі 166 184,27 грн.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позов зазначив, що він є власником нежитлового приміщення за адресою м. Житомир, вул. Перемоги, 26.

У зв'язку із невикористанням окремого комерційного вузла обліку № 0029438 було опломбовано уповноваженими технічними представниками позивача та складено акт про пломбування від 17.04.2015. Також зазначено, що приміщення харчоблоку за адресою вул. Перемоги, 26 в м. Житомирі з 01.10.2017 перебувало в оренді ФОП ОСОБА_7 (копія договору оренди додана до матеріалів справи).

Також, відповідач зазначає, що 09.10.2017 ним був укладений договір з ТОВ "Тетерів - Будпроект" на виконання робіт № 93/70 на виконання якого ТОВ "Тетерів - Будпроект" за завданням відповідача здійснило улаштування електричного лічильника у нежитловому приміщенні за вказаною адресою. Таким чином, ТОВ "Тетерів Будпроект" здійснило заміну старого вузла обліку, що не використовувався на новий. Дані обставини підтверджуються копією договору на виконання робіт № 93/70 від 09.10.2017 та додатками до вказаного договору, в т.ч. актом № 1 приймання виконання будівельних робіт, які містяться в матеріалах справи.

Як вказує відповідач у своєму відзиві на позов, він звертався до позивача із заявою про перегляд протоколу № 988 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 25.10.2017 , але за результатами засідання комісії від 19.01.2018 попередній протокол було залишено без змін. Разом з тим, відповідач наголошує на тому, що ним із залученням відповідної підрядної організації , було не здійснено втручання в електромережі з метою отримання доступу до необлікованої електричної енергії, а навпаки встановлено вузол обліку із використанням сертифікованого обладнання, жодного втручання у яке ніким не було встановлено.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії від 31.05.2012 № 958 (далі - договір) відповідно до умов якого позивач постачальник постачає електричну енергію відповідачу споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ) затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п. 3.1.4. договору постачальник має право вимагати відшкодування збитків, завданих постачальнику внаслідок порушення споживачем умов цього договору та ПКЕЕ.

Пунктом 4.2.6 договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії , недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 18.12.2008 № 1384, за тарифами , що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку, інших умов, визначених Методикою.

Згідно з приписами п. 4.4 договору у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльністю якої стала причиною складання акта, має право внести до акти свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

За порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку; до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачене договором (частини перша і друга статті 235 ГК України).

Відповідно до частини другої статті 236 ГК України, перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Згідно зі статтею 237 ГК України, підставою для застосування оперативно- господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання.

У відповідності до п.п. 27, п. 10.2 ПКЕЕ, Споживач електричної енергії зобов'язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

У разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення (п. 7.6 ПКЕЕ).

Відповідно до положень пункту 6.41. Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, що він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які значаться в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

12.10.2017р. працівниками енергопостачальної організації в присутності представника відповідача ОСОБА_5, за адресою Перемоги, 26, в м. Житомирі, було виявлено порушення відповідачем п. 10.2.26 та п.10.2.27 Правил, шляхом зриву пломби № С33045386( що була встановлена відповідно до акту № 7249-А про пломбування від 30.12.2016) енергопостачальної організації з дверцят щита обліку-0,4 кВ та самовільного безоблікового підключення до мереж що не є власністю енергопостачальника, що зафіксовано актом про порушення ПКЕЕ №019180 від 12.10.2017р.

Відповідно до п. 10.2.26 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 р (які були чинні на час виникнення спірних правовідносин) споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Пунктом 10.2.27 Правил користування електричною енергією передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Вказаний акт підписаний представником відповідача та трьома представниками енергопостачальної організації без зауважень.

В акті про порушення № 019180 від 12.10.2017 зазначено про час та дату засідання комісії з розгляду даного акту, а саме 25.10.2017 о 10 год. 00 хв.

25.10.2017р., за участю представників відповідача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ (далі - Комісія), зокрема розглянуто Акт №019180 від 12.10.2017р.

За результатами розгляду, комісією було визнано правомірним акт №019180 від 12.10.2017р. та враховуючи, що зрив пломби встановленої на дверцятах щита обліку 0,4 кВ було здійснено з метою самовільного безоблікового підключення, прийнято рішення провести нарахування згідно вимог п. 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006р. (далі Методика), а саме по потужності, обчисленої виходячи із поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані в схемі самовільного підключення з дати останнього контрольного огляду (відомість контрольного огляду засобів обліку від 18.04.2017) по дату усунення порушення (12.10.2017) у зв'язку із можливістю виявлення порушення при контрольному огляді.

Вказане рішення зафіксовано Протоколом засідання Комісії №988 від 25.10.2017р.

В результаті проведених нарахувань, загальна сума збитків завданих енергопостачальнику шляхом порушення Відповідачем ПКЕЕ склала 166 184,27 грн.

Представники відповідача на засіданні комісії, ознайомлені із зазначеним протоколом, а також, отримали копії наступних документів: протокол №988 від 25.10.2017р.; розрахунок по Акту порушення ПКЕЕ №019180 від 12.10.2017р.; рахунок №100440 від 25.10.2017р. по вказаному Акту порушення, що засвідчено їхніми власними підписами.

Підпунктом 2 абзацу 1 пункту 2.1 Методики визначено, що методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ:, зокрема, підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Згідно з абз. 2 п. 1.2 Методики, у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками енергопостачальника) письмового повідомлення споживачем енергопостачальника про виявлені ним пошкодження приладів (систем) обліку, пошкодження або зрив пломб та за відсутності явних ознак втручання в роботу приладів (систем) обліку Методика не застосовується.

Однак, на адресу АТ "Житомиробленерго" жодних повідомлень від відповідача, стосовно виявленого ним зриву пломб або наявності фактів самовільного підключення, не надходило.

Пункт 2.3 Методики визначає, що розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється:

-за тарифами для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення споживачем ПКЕЕ (Т, грн/кВт-год);

-за величиною розрахункового добового споживання електричної енергії (W доб, кВт-год.);

-за кількістю днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог ПКЕЕ (Д, день).

Відповідно до п. 2.9 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт-год), розраховується за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.

У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, зразки кабелів (проводів), через які було здійснено самовільне підключення, можуть вилучатися, про що робиться відповідний запис в акті про порушення. Місце вилучення зразків на схемі.

Судом встановлено, що акт про порушення №019180 від 12.10.2017р. відповідає вимогам ПКЕЕ та Методики.

Відповідно до пункту 2.9 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

При складанні акту про порушення ПКЕЕ № 019180 від 12.10.2017 представниками енергопостачальника було виявлено місце (точку) самовільного підключення до мереж які не є власністю енергопостачальної організації та зазначену інформацію відображено в акті.

Зразки кабелів ( проводів) при складанні акту представниками позивача не вилучались.

Розрахунок обсягу та вартості цієї електричної енергії відповідає вимогам Методики, виконаний позивачем з послідовним визначенням потужності, обчисленої виходячи із попередньої площі перерізу проводів ( кабелів), що використані в схемі самовільного підключення з дати останнього контрольного огляду ( 18.04.2017) по дату усунення порушення ( 12.10.2017 )

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем користування електричною енергією, яке полягає у підключенні до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, застосування позивачем оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості необлікованої електричної енергії в сумі 166 184,27грн. є обґрунтованим та правомірним.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Ураховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 грн .

Дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що відповідного клопотання від відповідача до суду не надавалось.

Відповідно до правової позиції Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 28.11.2018 у справі №906/887/17 щодо вимоги АТ "Житомиробленерго" про стягнення з ВАТ "АТП селище Мирне" витрат, пов'язаних з розглядом справи у суді касаційної інстанції, а саме витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги від 16.01.2018 № 3 з урахуванням додаткової угоди від 12.11.2018 № 33 до цього договору, копії яких відповідачем долучено до відзиву на касаційну скаргу, слід зазначити наступне. :

"Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За змістом статті 126 ГПК витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 8 статті 129 ГПК передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.АТ "Житомиробленерго" до судового засідання на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги від 16.01.2018 № 3, додаткової угоди від 12.11.2018 № 33, оригінал детального опису та розрахунку наданих послуг (робіт) згідно з договором на загальну суму 5 000,00 грн, підписаний та скріплений печатками сторін зазначеного договору.Таким чином судова колегія приходить до висновку про покладення на позивача - ВАТ "АТП селище Мирне" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника."

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, позивач долучив до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги №3 від 16.01.2018, укладений між адвокатом ОСОБА_1 та ПАТ "Енергопостачальна Компанія "Житомиробленерго" (АТ "Житомиробленерго"), додаткову угоду № 24 від 04.07.2018 до договору про надання правничої допомоги № 3 від 16.01.2018, оригінал детального опису та розрахунку наданих послуг (робіт) згідно з договором на загальну суму 11 000,00 грн, підписаний та скріплений печатками сторін зазначеного договору, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність №08/7078 від 23.04.18, №08/632 від 14.01.19 .

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, суд приходить до висновку про покладання на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Витрати на сплату судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Елві" ( 10014, м. Житомир, вул. Перемоги, 26, ідентифікаційний код 36482918) на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" ( 10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, ідентифікаційний код 22048622) 166 184,27 грн вартість необлікованої електричної енергії, 2 492,76 грн судового збору, 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.04.19

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам (рек. з повід.)

4- третій особі ( рек. з повід.)