ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/9545/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, О.М. Баранець, Л. В. Стратієнко

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018р.

у складі колегії суддів: О. Г. Іванов - головуючий, М. О. Дармін, С. Г. Антонік

та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2018р.

суддя: Н. Г. Назаренко

за позовом комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

до

1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

2. Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Укртрансгаз"

про визнання права на споживання природного газу для виробництва теплової енергії

за участю представників:

від позивача: С.В. Лотанюк,

від 1 відповідача: Я.Ю. Петрук,

від 2 відповідача: О.М. Дороніна,

від третьої особи: С.В. Кравченко

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

КП теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просило (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.11.2017р.):

- зобов'язати ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 рік;

- визнати право КПТМ "Криворіжтепломережа" на споживання у жовтні 2017 року - березні 2018 року: 0,7 тис. куб. м. по договору від 26.09.2017р. №3260/1718-РО-5/3; 12 820 тис. куб. м. по договору від 26.09.2017р. № 3251/1718-ТЕ-5/3; 2 410 тис. куб. м. по договору від 26.09.2017р. № 3254/1718-БО-5/3; 10 340,0 тис. куб. м. по договору від 26.09.2017р. №3257/1718-КП-5/3;

- зобов'язати ПАТ "НАК "Нафтогаз України" виконувати умови договорів від 26.09.2017р. №3260/1718-РО-5/3, від 26.09.2017р. №3251/1718-ТЕ-5/3, від 26.09.2017р. № 3254/1718-БО-5/3, від 16.09.2017р. № 3257/1718-КП-5/3 в частині виділення номінації та постачання природного газу в обсягах, зазначених в п. 2.1 договорів;

- визнати підтвердженим оператором газотранспортної системи - ПАТ "Укртрансгаз" обсяг природного газу КПТМ "Криворіжтепломережа" на розрахунковий період жовтень 2017 року - березень 2018 року з реєстру НАК "Нафтогаз України";

- визнати підтвердженою ПАТ "Укртрансгаз" номінацію на обсяг природного газу з ресурсу НАК "Нафтогаз України", який буде прийнятий від НАК "Нафтогаз України" в точках виходу до газотранспортної системи на розрахунковому періоді жовтень 2017 - березень 2018 року для КПТМ "Криворіжтепломережа".

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договорів на постачання природного газу в частині виділення номінацій на обсяги природного газу позивачу у опалювальному періоді 2017-2018 року, що в свою чергу, є підставою для обмеження/припинення постачання газу відповідачем-2, як оператором газорозподільної мережі.

2. Короткий зміст судових рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 р. у справі №904/9545/17, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018р., позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 рік.

Визнано право КП теплових мереж "Криворіжтепломережа" на споживання у жовтні 2017 року - березні 2018 року: 0,7 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для релігійних організацій від 26.09.2017р. № 3260/1718-РО-5/3; 12 820, 0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню від 26.09.2017р. № 3251/1718-ТЕ-5/3; 2 410,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017р. № 3254/1718-БО-5/3; 10 340,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017р. № 3257/1718-КП-5/3.

Зобов'язано ПАТ "НАК "Нафтогаз України" виконувати умови договорів від 26.09.2017р. №3260/1718-РО-5/3, від 26.09.2017р. №3251/1718-ТЕ-5/3, від 26.09.2017р. №3254/1718-БО-5/3, від 16.09.2017р. №3257/1718-КП-5/3 в частині виділення номінації та постачання природного газу в обсягах, зазначених в п.2.1 договорів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, господарські суди виходили, зокрема, із того, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було зобов'язане постачати природний газ КПТМ "Криворіжтепломережа", як виробнику теплової енергії для виробництва теплової енергії, у тому числі шляхом своєчасної видачі номінацій, і це є обов'язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

ПАТ "НАК "Нафтогаз України", не погоджуючись із судовими рішеннями у даній справі в частині задоволення позовних вимог, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема ч. 1 ст. 15, 526, 629 ЦК України, ч.1 ст. 3, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу", п. 1 глави 5 розділу 6, глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, п. 5 гл.1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, п.1 розділу 2 Правил постачання природного газу, Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення), п. 12 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017р. (далі Положення про ПСО, Положення), ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", ст.2, ч.2 ст.4, ст.ст.11, 236 ГПК України, просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скаржник посилається на те, що на момент звернення з відповідною позовною заявою права позивача порушені не були. Крім того, вказує, що договорами, укладеними між позивачем та відповідачем-1 на поставку газу, прямо встановлений обов'язок відповідача-1 не виділяти номінацію у разі порушення позивачем п. 12 Положення про ПСО та обов'язок споживача самостійно припинити/обмежити споживання газу за умов відсутності підтвердженого обсягу газу.

4. Позиція інших учасників справи

Позивач у відзиві на касаційну скаргу та представник відповідача в судовому засіданні проти скарги заперечує, вважає рішення та постанову судів попередніх інстанцій такими, що ухвалені у повній відповідності до норм чинного законодавства, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Представник другого відповідача у відзиві на касаційну скаргу та його представник в судовому засіданні проти скарги заперечує, вважає рішення та постанову судів попередніх інстанцій такими, що ухвалені у повній відповідності до норм чинного законодавства, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити. На думку другого відповідача, розпорядженням КМУ №742-р від 05.10.2016р. «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» першому відповідачеві (скаржнику) встановлено безумовний обов'язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов'язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання природного газу), підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; постачальник зобов'язаний забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього; споживач має право на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Судами встановлено, що за умовами пункту 2.1 укладених між першим відповідачем та позивачем договорів постачання природного газу в період з жовтня 2017 року по березень 2018 року відповідач-1 зобов'язувався поставити позивачу природний газ за плановими обсягами:

- за договором №3260/1718-РО-5/3 від 26.09.2017 - 7,00 тис. куб. м.;

- за договором №3251/1718-ТЕ-5/3 від 26.09.2017 - 12 820,00 тис. куб. м.;

- за договором №3254/1718-БО-5/3 від 26.09.2017 - 2 410,00 тис. куб. м.;

- за договором №3257/1718-КП-5/3 від 26.09.2017- 10 340 тис. куб. м.

Пунктом 2.4. договорів передбачено допущення відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі +/- 5% від підтвердженого постачальником планового обсягу (номінації) без узгодження сторін.

Постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи з урахуванням інформації щодо балансування в більшу чи меншу сторону. Номінація надається в обсязі необхідному споживачу за цим договором за умови виконання споживачем пункту 12 Положення (п. 3.4. договорів).

Номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі, у розрізі контрагентів (споживачів); замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Постачання природного газу за договорами постачання здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог п. 12 Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (п.3.2 договорів).

У разі невиконання споживачем вимог пункту 12 Положення постачальник не підтверджує планові обсяги газу (номінацію) для споживача, при цьому передача природного газу не здійснюється (п. 3.3 договорів).

Підпунктом 4 пункту 3 Положення на першого відповідача покладено обов'язок постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням: виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору).

Пунктом 12 вказаного Положення встановлено певні умови, за яких на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" покладається обов'язок, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, на період до 1 квітня 2018 року, зокрема: укладення виробником теплової енергії з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства, відкриття поточного рахунку зі спеціальним режимом використання та, у разі наявності у виробника теплової енергії заборгованості за спожитий газ, надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021 р. з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.

Під час розгляду касаційної скарги представник позивача в судовому засіданні пояснив, що на момент укладення договорів з першим відповідачем мав не погашену (але реструктуризовану) заборгованість за отриманий газ за попередні періоди, графік погашення якої він надав першому відповідачеві. Представник першого відповідача під час розгляду касаційної скарги пояснив, що позивач припустився порушень цього графіку.

В оскаржуваній постанові апеляційного суду вказано, що колегією суддів встановлено, що позивачем виконувались вимоги п. 12 Положення, а першим відповідачем на спростування даного висновку не долучено до матеріалів справи жодного доказу.

Верховний суд констатує, що належне виконання вимог п. 12 Положення передбачає не тільки надання позивачем (виробником теплової енергії) першому відповідачу графіку погашення заборгованості, але і виконання цього графіку. Між тим, ні місцевим господарським судом, ні апеляційним судом не досліджувалося:

- Який саме розмір заборгованості позивача за газ існував на момент укладення договорів з першим відповідачем?

- Яка частина цієї заборгованості увійшла до графіку погашення заборгованості?

- Чи виконувався позивачем належним чином графік погашення заборгованості за газ?

Всі ці суттєві обставини справи залишилися поза увагою судів першої та апеляційної інстанції, тому ствердження апеляційного суду про те, що позивачем виконувались вимоги п. 12 Положення, є декларативним та передчасним.

Частиною 5 ст. 236 ГПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій вказаним вимогам не відповідають. Верховний Суд констатує, що і місцевий суд, і суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення дійшли передчасних висновків, які не ґрунтуються на належному (тобто - повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому) дослідженні доказів та встановленні всіх обставин справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми процесуального права щодо повноти оцінки доказів та всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Сукупність вищезазначених фактів вимагає направлення справи до суду першої інстанції для нового розгляду.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Виходячи з вищевикладеного, з дотриманням передбачених ГПК України меж перегляду судових рішень, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

При новому розгляді справи суду слід всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідити докази по справі, зокрема, надати обґрунтовану оцінку фактам та обставинам, які стосуються розміру заборгованості позивача за газ отриманий в попередніх періодах, встановити, яка саме частина заборгованості увійшла до графіку погашення заборгованості та чи виконував позивач цей графік належним чином.

Оскільки справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого суду, то відповідно до вимог ч. 14 ст. 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2018р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018р. у справі №904/9545/17 в частині задоволення позовних вимог скасувати.

Справу №904/9545/17 у цій частині передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

Л. В. Стратієнко