ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

29.03.2019

Справа № 910/16424/18

Господарський суд міста Києва, у складі судді Ярмак О.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору -Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон»

до Національного банку України

про визнання відсутнім права вимоги

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Узвіз Крутогірний, буд. 14; ідентифікаційний код 33546549)

до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106)

про визнання недійсним іпотечного договору

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України про визнання недійсним Іпотечного договору від 04.03.2009 року № 22, укладеного між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейтальянс", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

У судовому засіданні 05.03.2019 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 26.03.2019.

26.03.2019 через канцелярію суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон", як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, подало позовну заяву у справі № 910/16424/18, в якій просить визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" .

У судовому засіданні 26.03.2019 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, представник відповідача проти вказаного клопотання заперечив.

Суд за результатом розгляду клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовив в його задоволенні.

Представник позивача подав заяву про відвід судді Ярмак О.М. від розгляду справи № 910/16424/18, мотивовану наявністю підстав, передбачених ст.35 ГПК України, а саме: обставин, які викликають сумніви у неупередженості або об'єктивності судді.

Ухвалою суду від 26.03.2019 зупинено провадження у справі №910/16424/18 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви позивача про відвід судді Ярмак О.М. від розгляду справи №910/16424/18.

Ухвалою суду від 28.03.2019 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про відвід судді Ярмак О. М. від розгляду справи № 910/16424/18.

Ухвалою суду від 29.03.2019 поновлено провадження у справі №910/16424/18, розгляд справи призначити на 23.04.2019.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайлон", як третьою особою, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, позовну заяву у справі № 910/16424/18, в якій просить визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк", судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон" зазначає, що із фінансової звітності Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" вбачається, що останній мав та має можливість повністю виконати свої зобов’язання перед Національним банком України за Кредитним договором №19 від 03.03.2009, проте, умисно цього не здійснив, а Національний банк України мав вчинити дії щодо стягнення (списання) коштів з рахунків Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", необхідних для такого погашення. Отже, Національний банк України не має права вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" як іпотекодавця всієї суми заборгованості позичальника за Кредитним договором №19 від 03.03.2009.

При цьому, за твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон", поданий ним позов та первісний позов виникають з одних і тих самих правовідносин, що підтверджується змістом первісного позову, зокрема, підставами обох позовів є правовідносини, які виникли із Кредитного договору № 19 від 03.03.2009 р., укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та Національним банком України, та спірного іпотечного договору, укладеного між ТОВ «Приватофис» та Національним банком України в межах забезпечення основного зобов’язання ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009.

Суд зазначає, що предметом даного позову є визнання недійсним Іпотечного договору №22 від 04.03.2009 між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис", як такого, що укладений з порушенням вимог ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ст.ст. 7, 18 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача. Після вступу в справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, Суд звертає увагу, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємно пов'язаний з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору за первісним позовом. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Відтак, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 11.10.2018 у справі № 916/454/18 та від 16.10.2018 у справі № 916/361/18.

Як встановлено Судом, предмет позовної вимоги позивача полягає у визнанні недійсності Іпотечного договору № 22 від 04.03.2009, укладеного між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" в забезпечення виконання зобов’язань ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009.

Натомість предметом позову третьої особи з самостійними вимогами є визнання відсутнім у Національного банку України права вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усієї суми заборгованості за Кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк".

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заявлена третьою особою позовна заява безпосередньо не спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем, а зв'язок між вимогами третьої особи та вимогами позивача лише опосередкований.

Отже, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" не пов'язана з первісним позовом по справі № 910/16424/18 та не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в розумінні частини 1 статті 49 ГПК України, у зв’язку з чим відповідно до ст. 180 ГПК України суд повертає позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон".

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 49, 180, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі № 910/16424/18 з доданими документами повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата підписання ухвали 29.03.2019.

Суддя                                О.М.Ярмак