ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа№ 910/3965/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Калатай Н.Ф.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Свеном-Захід 1948»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018

у справі № 910/3965/18 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Бартківа Михайла

Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свемон-Захід

1948»

про стягнення 111 873,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бартків Михайло Володимирович звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свемон-Захід 1948» про стягнення 111 873,98 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 по справі №910/3965/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" на користь Фізичної особи-підприємця Бартківа Михайла Володимировича 70 944,00 грн основного боргу, 9 520,10 грн пені, 2 629,79 грн 3% річних, 12 551,89 грн інфляційних втрат та 1 506,41 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Свеном-Захід 1948" звернулось до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти постанову, якою повністю скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 та постановити нове рішення, яким відмовити у позові повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Сітайло Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Свеном-Захід 1948" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 по справі № 910/3965/18. Роз'яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

27.08.2018 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/3965/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018, справу № 910/3965/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2018 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеном-Захід 1948» на рішення Господарського суду міста Києва від від 21.06.2018 по справі №910/3965/18. Роз'яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

30.10.2018 через відділ документального забезпечення суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеном-Захід 1948» надійшла заява про відвід судді Мартюк А.І., суддів Власова Ю.Л., Калатай Н.Ф.

Заява про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду головуючого суддю Мартюк А.І., суддів Власова Ю.Л., Калатай Н.Ф. мотивована тим, що зазначеною колегією суддів не відкрите апеляційне провадження у справі № 910/3965/18.

Статтею 39 ГПК України встановлено, що:

- питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1);

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2);

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч. 3).

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., суддів Власова Ю.Л., Калатай Н.Ф. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв'язку з чим, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2018 у задоволенні заяви про відвід головуючого суддю Мартюк А.І., суддів Власова Ю.Л., Калатай Н.Ф. від розгляду справи № 910/3965/18 - відмовлено, матеріали справи №910/9474/17 передано для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2018 заяву ТОВ "Свемон-Захід 1948" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів: Власова Ю.Л., Калатай Н.Ф. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів: Власова Ю.Л., Калатай Н.Ф. від розгляду справи № 910/3965/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеном-Захід 1948» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 по справі №910/3965/18.

04.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" звернулося із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 (у складі колегії суддів: Остапенка О.М., Отрюха Б.В., Доманської М.Л.).

Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 про відмову у виправленні описки в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 у справі № 910/3965/18. Касаційну скаргу повернуто скаржнику разом з доданими до неї матеріалами ( в тому числі оригінал платіжного доручення № 142 від 22.12.2018 на суму 1 762 грн. 00 коп.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/3965/18 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 призначено справу до розгляду за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеном-Захід 1948» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 по справі № 910/3965/18. Роз'яснено сторонами, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Роз'яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

01.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Свемон-Захід 1948» (відповідач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Бартківим Михайлом Володимировичем укладено договір про надання послуг № б/н (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору за завданням замовника виконавець надає замовнику послуги з надання екскаватора в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.1. договору вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання за наслідками кожного календарного місяця і фіксується в актах про надані послуги.

Згідно з п. 4.3. договору замовник зобов'язаний оплатити визначену в акті про надані послуги вартість послуг в строк у 30 днів з моменту підписання такого акту.

Відповідно до п. 5.3. договору, за недотримання строків оплати наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6.3 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2016.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем та відповідачем було затверджено та підписано Акт надання послуг № 2 від 30.11.2016 на суму 70944,00 грн. Проте у встановлені договором строки відповідач за виконані роботи не розрахувався.

13.02.2017 позивач звернувся до відповідача із претензією, в якій просив сплатити суму боргу в розмірі 70.944,00 грн. з урахуванням пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Відповідач вказані послуги не оплатив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 70.944,00 грн.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України , зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України , зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

У даному Договорі, як вбачається з матеріалів справи, наявні всі істотні умови, необхідні для даного виду господарського договору, а саме: погоджено ціну, предмет, строк дії Договору, наявні печатки та підписи сторін, а отже Договір у спірний період вважався чинним.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи доказами, а також відсутністю обґрунтованого спростування з боку Відповідача, з огляду на що позовна вимога про стягнення 70944,00 грн. заборгованості визнається судом обґрунтованою та підлягає стягненню.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором у заявленому розмірі 70944,00 грн. належним чином доведений та документально підтверджений, а тому, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 70944,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних - 2.811,00 грн., 12.386,71 грн. інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та 25.732,27 грн. пені за період з 01.12.2016 по 28.03.2018.

Відповідно до п. 4.3. Договору, відповідач зобов'язаний здійснити оплату наданих йому послуг позивачем у строк протягом 30 днів з моменту підписання Акту про надання послуг, який був підписаний 30.11.2016.

Виходячи з ч.1 ст. 253 ЦК України в якій визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, а також беручи до уваги ч.5 ст.254 ЦК України, суд дійшов до висновку про початок нарахування штрафних санкцій з дати 02.01.2017, оскільки останній день строку виконання зобов'язання припадав на вихідний день.

Виходячи з ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Даною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Тобто, останнім днем нарахуванням штрафних санкцій слід вважати 02.07.2017.

Відповідач заявив про застосування позовної давності в частині вимог щодо нарахування пені.

Згідно з статтею 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, зокрема, в один рік застосовується до вимог про стягнення пені.

Відтак, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, суд дійшов до висновку, що позивач не пропустив строк позовної давності, який спливає 02.07.2018.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 9520,10 грн.

За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за перерахунком суду 3% річних в розмірі 2629,79 грн. та збитки від інфляції в розмірі 12551,89 грн.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Бартківа Михайла Володимировича підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 у справі № 910/3965/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеном-Захід 1948» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 у справі № 910/3965/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/3965/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 01.04.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Ю.Л. Власов

Н.Ф. Калатай