РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2019Справа № 910/811/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г. П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/811/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЇ "СФЕРА КОМФОРТУ" (вул. Клавдіївська,40-г, кв 96, м. Київ,03164; 03146, м. Київ, а/с54)

До Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31)

Про стягнення заборгованості у розмірі 42 825, 60 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "СФЕРА КОМФОРТУ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 42 825, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про закупівлю робіт № 74/ТЕЦ6-42-18 від 13.06.2018, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 42 825, 60 грн заборгованості за неналежне виконання умов даного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи № 910/811/19 ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.01.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5.

Як вбачається із матеріалів справи поштове відправлення 900, яким була направлена ухвала суду від 30.01.2019 було вручене представнику відповідача 04.02.2019.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, між позивачем, як підрядником за умовами договору, та відповідачем, як замовником за умовами договору, 13.06.2018 був укладений договір про закупівлю робіт № 74/ТЕЦ6-42-18 (далі за текстом - договір), у відповідності з яким (п. 1.1., 1.2.) позивач зобов'язується встановити водострумневий ежектор в систему вакуумного деаератору підживлення тепломережі першої черги ТЕЦ-6, згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010) - 42.21.1. «Трубопроводу для транспортування рідини і газів та споруди на них (далі за текстом - роботи), а відповідач - прийняти та оплатити виконані роботи. Згідно пункту 1.3. договору обсяг робіт: виконання будівельно-монтажних робіт з постачанням матеріалів.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна договору становить - 42 825, 60 грн.

Розрахунок за виконані роботи проводиться на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3 з відтермінуванням 30 календарних днів після завершення будівельно - монтажних робіт, підписання актів виконаних робіт, надання виконавчої документації для введення об'єкта в експлуатацію та усунення недоліків, виявлених у ході приймання об'єкта в експлуатацію (п.4.1. договору).

Відповідно п.5.1. договору строк виконання робіт: до 30.06.2018.

Згідно з п. 6.1.1., 6.1.3. договору відповідач зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи та забезпечити своєчасне фінансування виконаних робіт відповідно до умов договору на підставі наданих підрядником актів за формою № КБ-2в, КБ-3 за умов відсутності претензій до виконаних підрядником робіт.

Відповідно до положень п. 10.1. договору, договір набирає чинності з дати визначення замовником джерела фінансування робіт, що оформлюється відповідним рішенням та діє до 30.07.2018, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Так, позивачем було виконано у повному обсязі роботи передбачені договором, про що сторонами було підписано 20.06.2018 акт за формою № КБ-2в, КБ-3 на загальну суму 42 825, 60грн.

25.06.2018 було скликано робочу комісію для складання акту про прийняття в експлуатацію закінченого об'єкта «ЕНЖЕКТОР ВОДОСТРУМИННИЙ ЕВ-340» за інвестиційним проектом (ТЦ6-17024) встановлення водострумневого струму. Зазначена комісія підписала акт та прийняла в експлуатацію об'єкт «ЕНЖЕКТОР ВОДОСТРУМИННИЙ ЕВ-340» за інвестиційним проектом (ТЦ6-17024) встановлення водострумневого струму, що свідчить про те, що роботи позивач виконав в повному обсязі та про настання у відповідача обов'язку щодо їх оплати.

Натомість відповідач, своє зобов'язання в частині оплати за виконані роботи не виконав, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Внаслідок чого, відповідач заборгував кошти позивачу за договором у сумі 42 825, 60 грн.

Відповідно до п. 9.3. договору сторони домовились, що для спорів за цим договором встановлюється обов'язкова процедура досудового врегулювання. Усі претензії за цим договором повинні бути розглянуті сторонами в місячний термін з моменту отримання претензії.

Так, позивач 22.10.2018 на адресу відповідача, направив вимогу № 173 про сплату заборгованості у сумі 42 825, 60 грн у семиденний термін з дня отримання вимоги (копії доказів відправлення наявні в матеріалах справи).

07.11.2018 відповідач надіслав відповідь № 42АУ/23/2286 якою запевнив позивача, що взяті на нього грошові зобов'язання перед позивачем виконає в повному обсязі у максимально стислі терміни.

Однак, за твердженням позивача станом на 18.01.2019 відповідач коштів на виконання договору не перерахував, відповідно своє зобов'язання за договором не виконав.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього на його користь 42 825, 60 грн основної заборгованості за договором.

Договір, укладений між сторонами є договором будівельного підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 843 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Остаточно здача - приймання робіт за договором відбулося 20.06.2018 про що сторонами підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт. Під час прийняття виконаних підрядних робіт відповідач акту про виявлені недоліки не складав, про наявність недоліків та необхідність їх виправлення позивачу не повідомляв. Крім того, 25.06.2018 об'єкт на якому позивач виконував роботи був прийнятий в експлуатацію. Відповідно в силу положень ст. 854 ЦК України відповідач був зобов'язаний оплатити виконані роботи у строк до 25.07.2018 включно (протягом 30 - ти календарних днів), проте не оплатив.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності умовам договору не заявляв, про що свідчить підписаний уповноваженими представниками обох сторін акт виконаних робіт та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 42 825, 60 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк виконання зобов'язання відповідно до п. 4.1 договору настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмірі 42 825, 60 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов'язку сплати заборгованість у визначеному позивачем розмірі.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЇ "СФЕРА КОМФОРТУ" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення заборгованості у розмірі 42 825, 60 грн задовольнити.

2. Стягнути Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31; ідентифікаційний код 00131305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЇ "СФЕРА КОМФОРТУ" (вул. Клавдіївська, буд. 40-г, кв 96, м. Київ, 03164; 03146, м. Київ, а/с54; ідентифікаційний код 39021630) суму основного боргу у розмірі 42 825 (сорок дві тисячі вісімсот двадцять п'ять) грн 60 коп. та суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 921 (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28.03.2019.

Суддя Г.П. Бондаренко