ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Справа№ 910/11396/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018

у справі №910/11396/18 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про стягнення 3 841 431, 71 грн,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - ПАТ «НАК «Нафтогаз України», відповідач) про стягнення 3 841 431, 71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача заборгованості з попередньої оплати за договором від 04.01.2013 № 13-260-Н в сумі 3 841 431,71 грн, що становить різницю заборгованості між сумою боргу 32 998 615, 11 грн, наявність якої встановлена постановою апеляційної інстанції у справі №914/3703/15, сумою боргу 27 701 984,11 грн, стягнутою судом у справі №914/3703/15 та сумами боргу, які погашені ПАТ «НАК «Нафтогаз України» шляхом віднесення на розрахунки сторін взаємної заборгованості за односторонніми правочинами, а саме: заявою від 13.12.2013 №1 на суму 460 591, 49 грн, заявою від 17.12.2013 №2 на суму 555 198, 45 грн і заявою від 30.12.2013 № 6 на суму 439 409, 35 грн. Оскільки суд апеляційної інстанції постановами у справах № 914/162/14 та № 914/163/14 визнав недійсними односторонні правочини - заяву від 18.07.2018 №4 про зарахування між сторонами вимог на суму 1 435 257, 44 грн та заяву від 20.12.2013 №5 про зарахування між сторонами вимог на суму 2 406 174, 27 грн, то у відповідача виник обов'язок по поверненню позивачеві 3 847 431, 71 грн безпідставно набутих коштів з попередньої оплати.

Господарський суд міста Києва рішенням від 27.11.2018 у справі №910/11396/18 у задоволенні позову відмовив.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з відсутністю доказів наявності у відповідача зобов'язання з повернення позивачеві попередньої оплати в сумі 3 841 431, 71 грн, враховуючи, що рішеннями у справах № 914/3703/15, № 914/514/15, № 914/166/14, № 914/165/14 преюдиціальні обставини щодо стягнення суми попередньої оплати у вказаному розмірі не встановлені, а натомість встановлено, що сума боргу 32 998 615, 11 грн є сумою штрафних санкцій та процентів.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, ПАТ «Львівгаз» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд в оскаржуваному рішенні дійшов необґрунтованого висновку про відсутність у постанові Львівського апеляційного господарського суду встановлених обставин наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з повернення попередньої оплати за договором від 04.01.2013 № 13-260-Н; Верховним Судом в ухвалі від 13.02.2018 у справі № 914/3703/18 та в постанові від 27.11.2018 у справі № 914/162/14 зазначено, що борг відповідача в сумі 32 998 615, 11 грн є передоплатою та є безспірною сумою, яку позивач немає доводити повторно; судові рішення у справах № 914/162/14 та № 914/163/14 спростовують погашення відповідачем залишку заборгованості в сумі 3 841 431, 71 грн шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог за заявами №4, №5.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 апеляційну скаргу ПАТ «Львівгаз» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.,

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Львівгаз», справу призначено до розгляду на 04.03.2019, встановлено ПАТ «НАК «Нафтогаз України» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 04.03.2019 колегією суддів оголошено перерву на 25.03.2019.

25.03.2019 в судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 - скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає рішення законним та обгрунтованим, у зв'язку з чим просив залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

25.03.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 04.01.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір на купівлю-продаж природного газу №13-260-Н (а.с.89-93).

У грудні 2013 року ПАТ «Львівгаз» вчинило ряд односторонніх правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог з ПАТ «НАК «Нафтогаз України», оформлених у формі заяв на загальну суму 5 296 631, 00 грн, а саме: № 1 на суму 460 591 ,49 грн, № 2 на суму 555 198, 45 грн, № 4 на суму 1 435 257, 44 грн (а.с.142), № 5 на суму 2 406 174, 27 грн (а.с.143), № 6 на суму 439 409, 35 грн.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було подано до суду позовні заяви про визнання вказаних односторонніх правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсними.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.02.2014 у справі № 914/166/14, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014, відмовлено у задоволенні позову ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ПАТ «Львівгаз» про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви № 1 (від 13.12.2013 вих. №06-8017) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 460 591,49 грн (а.с.50-56).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.03.2014 у справі № 914/165/14, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 02.07.2014, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відмовлено в задоволенні позову до ПАТ «Львівгаз» про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви №2 (від 17.12.2013 вих. №06-8052) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 555 198,45 грн (а.с.43-49).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.03.2014 у справі № 914/514/14, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.07.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 18.09.2014, відмовлено у задоволенні позову ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ПАТ «Львівгаз» про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви № 6 (від 30.12.2013 вих. № 06-8292) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 439 409, 35 грн (а.с.36-42).

Рішеннями Господарського суду Львівської області від 25.02.2014 у справах №914/162/14 та №914/163/14 відмовлено ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у задоволенні позовів до ПАТ «Львівгаз» про визнання недійсними односторонніх правочинів - заяви №4 (від 20.12.2013 вих. №06-8121) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1 435 257, 44 грн та заяви №5 (від 20.12.2013 вих. №06-8122) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 2 406 174, 27 грн (а.с.57-63, 64-70).

Львівський апеляційний господарський суд постановами від 18.07.2018 у справах №914/162/14 та №914/163/14 скасував обидва рішення Господарського суд Львівської області від 25.02.2014 та постановив задовольнити позови ПАТ «НАК «Нафтогаз України», визнати недійсними односторонні правочини - заяву №4 (від 20.12.2013 вих. №06-8121) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1 435 257, 44 грн та заяву №5 (від 20.12.2013 вих. №06-8122) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 2 406 174, 27 грн (а.с.71-78, 79-86).

Верховний Суд постановою від 13.11.2018 у справі № 914/163/14 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2018 у справі №914/163/14 залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 27.11.2018 у справі № 914/162/14 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2018 у справі № 914/162/14 змінив, виключивши з її мотивувальної частини висновки про спірність вимог ПАТ «Львівгаз» під час розгляду справи судом та про обов'язок повторного доведення безспірності вимог в суді. В іншій частині постанову апеляційного суду залишено без змін (а.с.168-171).

Крім того, у провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/3703/15 за первісним позовом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ПАТ «Львівгаз» про стягнення 41 259 181, 96 грн та за зустрічним позовом ПАТ «Львівгаз» до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення 193 220 539, 37 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.03.2016 у справі № 914/3703/15 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов - задоволено.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 21.08.2017 у справі №914/3703/15 рішення суду першої інстанції від 15.03.2016 скасував. Первісний позов задовольнив частково на суму 27 618 071,86 грн; в частині стягнення суми основного боргу провадження у справі припинив; в решті первісного позову - відмовив. Зустрічний позов ПАТ «Львівгаз» задовольнив частково, стягнув з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на користь ПАТ «Львівгаз» 27 701 984,11 грн заборгованості. У решті зустрічних позовних вимог - відмовив (а.с.8-17).

У вищевказаній постанові Львівський апеляційний господарський суд (справа №914/3703/15) в частині вирішення зустрічного позову щодо стягнення коштів попередньої оплати встановив обставини наявності у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованості перед ПАТ «Львівгаз» в сумі 32 998 615,11 грн та враховуючи наведене, стягнув її в непогашеній частині - 27 701 984,11 грн.

Вищий господарський суд України постановою від 09.11.2017 у справі №914/3703/15 касаційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2017 в частині задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення 27 701 984,11 грн залишив без задоволення, а касаційну скаргу ПАТ «Львівгаз» задовольнив частково. Постанову апеляційного суду від 21.08.2017 змінив в частині нарахованих сум штрафних санкцій, що підлягають стягненню за первісним позовом (а.с.18-32).

Верховний Суд ухвалою від 13.02.2018 відмовив у допуску до свого провадження справи №914/3703/15 за заявою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 09.11.2017 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2017 (а.с.33-35).

Як вказував позивач, на час прийняття Львівським апеляційним господарським судом постанови від 21.08.2017 у справі №914/3703/15, провадження у справах №914/163/14 та №914/162/14 були зупинені, а тому односторонні правочини про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 2 406 174,27 грн та на суму 1 435 257,44 грн були чинними та підлягали врахуванню при розрахунку заборгованості, що стягнута постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2017 у справі №914/3703/15.

Оскільки Львівський апеляційний господарський суд постановами від 18.07.2018 у справах № 914/163/14 та №914/162/18 визнав односторонні правочини про зарахування зустрічних однорідних вимог №4 та №5 недійсними, позивач стверджує, що у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» утворилась заборгованість перед ПАТ «Львівгаз» в сумі 3 841 431,71 грн (1 435 257,44 грн за заявою № 4 + 2 406 174,27 грн за заявою №5).

Позивачем правова природа грошових коштів в сумі 3 841 431,71 грн визначена як попередня оплата, а тому останній звернувся до відповідача з вимогою від 01.08.2018 №910-1, та зважаючи на визнання правочинів №4 та №5 недійсними в судовому порядку, на підставі ст.693 Цивільного кодексу України просив повернути ПАТ «Львівгаз» 3 841 431,71 грн попередньої оплати (а.с.87).

Відповідач протягом 7 днів з дня пред'явлення вимоги грошові кошти не повернув, відповіді на вимогу не надав, що і зумовило звернення позивача до суду з позовом про стягнення з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 3 841 431,71 грн заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що в судових рішеннях у справах №914/514/14, №914/165/14, №914/166/14 грошові кошти в сумі 32 998 615,11 грн не є попередньою оплатою, а за своєю правовою природою є штрафними санкціями та процентами, які позивач заявив у претензії від 02.12.2013 №06-7775 (а.с.117-120); суд дійшов висновку про спірність заявлених позивачем вимог про стягнення 3 841 431,71 грн, оскільки у справах №914/3703/15, №914/514/15, №914/165/14, №914/166/14 не досліджувались та не встановлювались обставини щодо наявності у відповідача заборгованості з повернення попередньої оплати в сумі 3 841 431,71 грн, а тому відхилив посилання позивача на те, що рішеннями судів у вказаних справах встановлені преюдиціальні факти щодо попередньої оплати за договором від 04.01.2013 №13-260-Н, частина якої заявлена у даній справі.

Дослідивши матеріли справи та судові рішення у справах №914/3703/15, №914/514/15, №914/165/14, №914/166/14, №914/162/14 та №914/163/14, колегія суддів дійшла висновку про помилковість висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, з огляду на таке.

Як вже зазначалось раніше, Вищий господарський суд України в постанові від 09.11.2017 у справі №914/3703/15 погодився з висновками суду апеляційної інстанції, викладеними в постанові від 21.08.2017 про наявність підстав для стягнення з відповідача за зустрічним позовом 27 701 984,11 грн заборгованості (сума частково задоволених позовних вимог зі стягнення 32 998 615,11 грн), встановивши, що зазначена сума є передоплатою за договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 №13-206-Н, і така сума встановлена судовими рішеннями у справах №914/166/14, №914/165/14, що згідно з ч.3 ст.35 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) не підлягає доказуванню (ухвала Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №914/3703/15).

Постановою Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 914/163/14 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2018 у справі № 914/163/14 про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви №4 (від 20.12.2013 вих. №06-8121) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1 435 257, 44 грн залишено без змін.

Іншою постановою від 27.11.2018 Верховний Суд у справі № 914/162/14 про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви №5 (від 20.12.2013 вих. №06-8122) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 2 406 174, 27 грн, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2018 змінив, виключивши з її мотивувальної частини висновки про спірність вимог ПАТ «Львівгаз» під час розгляду справи судом та про обов'язок повторного доведення безспірності вимог в суді. В іншій частині постанову апеляційного суду залишено без змін.

У вказаній постанові від 27.11. 2018 Верховний Суд зазначив, що на день винесення судом апеляційної інстанції постанови від 18.07.2018 у справі №914/162/14 заборгованість ПАТ «НАК «Нафтогаз України»в сумі 32 998 615,11 грн не тільки встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, але й стягнута судом у непогашеній частині, а тому висновок про спірність цієї вимоги та її не існування на час розгляду справи апеляційним судом суперечить закону.

У зв'язку з визнанням недійсним одностороннього правочину - заяви №5 (від 20.12.2013 вих. №06-8122) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 2 406 174, 27 грн, у сторін відновлюються взаємні грошові вимоги. Таким чином, ПАТ «Львівгаз» не має доводити в суді обґрунтованість вимог про стягнення пені, штрафу та процентів, оскільки в порядку, визначеному процесуальним законом, позивачем у суді доведено наявність переплати, на суму якої не було поставлено газ.

За висновком Верховного Суду, грошові вимоги ПАТ «Львівгаз» до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в сумі 32 998 615,11 грн були спірними на момент вчинення одностороннього правочину №5, а на час вирішення справи судом апеляційної інстанції є безспірними. Грошові вимоги сторін на момент вчинення одностороннього правочину №5 існували, а не були безспірними. Ці обставини мають вплив на реалізацію сторонами своїх прав щодо стягнення відповідної заборгованості з іншої сторони у судовому порядку поза межами справи №914/162/14.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що грошові вимоги ПАТ «Львівгаз» до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в сумі 32 998 615,11 грн є безспірними за рішеннями судів у справі №914/3707/15, звертаючи увагу на визнання в судовому порядку недійсними односторонніх правочинів - заяви №4 (від 20.12.2013 вих. №06-8121) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1 435 257, 44 грн та заяви №5 (від 20.12.2013 вих. №06-8122) про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 2 406 174, 27 грн, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» обов'язку з повернення ПАТ «Львівгаз» попередньої оплати в сумі 3 841 431,71 грн, як такої, що не підлягає повторному доведенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Львівгаз» про стягнення з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 3 841 431,71 грн.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, дійшла висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга ПАТ «Львівгаз» підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі №910/11396/18 -скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 253, 254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі №910/11396/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі №910/11396/18 скасувати.

3. Постановити нове судове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення 3 841 431,71 грн задовольнити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ-601, вул. Б.Хмельницького, 6, код 2007772) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, код 03349039) 3 841 431 (три мільйони вісімсот сорок одну тисячу чотириста тридцять одну) грн 71 коп. боргу, 57 621 (п'ятдесят сім тисяч шістсот двадцять одну) грн 48 коп. судового збору за подання позовної заяви.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ-601, вул. Б.Хмельницького, 6, код 2007772) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, код 03349039) 86 432 (вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять дві) грн 22 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

7. Матеріали справи № 910/11396/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.04.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська