РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2019Справа № 910/14949/18

За позовомКомпанії "Moston Properties Limited"
до Антимонопольного комітету України
третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укргазвидобування"
за участюЗаступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І.
про визнання частково недійсним рішення
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача:Сідєльніков А.В. - представник за довіреністю; Грунська М.О. - представник за довіреністю;
від відповідача:Кравченко О.К. - представник за довіреністю; Перелигіна О.О. - представник за довіреністю;
від третьої особи:Собко О.В. - представник за довіреністю; Хлопузян Р.Д. - представник за довіреністю;
від прокуратури: Семак І.А.
ВСТАНОВИВ:

Компанія "Moston Properties Limited" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 30.08.2018 № 425-р у справі № 20-26.13/222-16 - в частині, що стосується Компанії "Moston Properties Limited", а саме:

- визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 30.08.2018 № 425-р в частині визнання Компанії "Moston Properties Limited" такою, що вчинила порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю блочно-модульного комплексу колтюбингової установки, які проводило публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" у травні 2015 відповідно до оголошення № 15Т-180;

- визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 30.08.2018 № 425-р про накладення на Компанію "Moston Properties Limited" штрафу в розмірі 339 999, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішення не відповідає вимогам чинного законодавства в частині комплексного, повного, об'єктивного, неупередженого дослідження всіх обставин справи, що свідчить про неповноту проведеного розслідування, невідповідність висновків Комітету фактичним обставинам справи та незаконність прийнятого за результатами розслідування Рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 року відкрито провадження у справі № 910/14949/18, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.12.2018 року.

07.12.2018 судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укргазвидобування" та задоволено заяву Антимонопольного комітету України про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, що відображено у відповідних ухвалах суду.

20.12.2018 позивачем на виконання вимог ухвали суду долучено додаткові документи

02.01.2019 від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому він заперечував проти заявленого позову.

03.01.2019 від третьої особи надійшли письмові пояснення із запереченнями проти позовних вимог.

Крім того, 03.01.2019 через загальний відділ діловодства суду третьою особою подано письмові пояснення, відповідно до яких АТ "Укргазвидобування" не погоджується з позовом.

16.01.2019, позивачем подано відповідь на вказані вище пояснення третьої особи, а також відповідь на відзив, у якій, в тому числі, долучено заяву свідка громадянина України ОСОБА_10.

18.01.2019 до суду надійшла заява Заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. про вступ у справу № 910/14949/18, обґрунтовуючи необхідність вступу забезпечення захисту інтересів держави.

Безпосередньо в підготовчому судовому засіданні 18.01.2019 Антимонопольним комітетом України заявлено клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні, яке мотивоване можливість розголошення комерційної таємниці.

24.01.2019 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача, а 04.02.2019 третьою особою також долучено заперечення на відповідь Компанії "Moston Properties Limited".

Також, 08.02.2019 позивач звернувся до суду з письмовими запереченнями проти розгляду справи в закритому судовому засіданні та проти заяви Заступника Генерального прокурора - керівника спеціалізованої антикорупційної прокуратури про вступ у справу.

У тому числі, через загальний відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Учасниками справи, на виконання вимог суду надано письмові пояснення з доводами стосовно клопотання відповідача про закрите судове засідання та про вступ у справу прокуратури.

В судовому засіданні 19.02.2019 суд задовольнив заяву Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. про вступ у справу та клопотання Антимонопольного комітету України про розгляд справи в закритому судовому засіданні.

З огляду на те, що у судовому засіданні 19.02.2019 здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що представники позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом в даному судовому засіданні зазначили, що повідомлені про наслідки закриття підготовчого провадження, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 13.03.2019 оголошено перерву до 15.03.2019.

07.03.2019 через загальний відділ діловодства суду позивачем подано додаткові документи на виконання вимог ухвали суду, а також долучено клопотання про письмове опитування Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, безпосередньо в судовому засіданні 13.03.2019 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про долучення документів.

15.03.2019 від Антимонопольного комітету України надійшли письмові пояснення , відповідно до яких відповідач заперечує проти прийняття судом до уваги доказів, наданих позивачем 13.03.2019 та проти опитування Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

Також, 15.03.2019 від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі щодо клопотань, заявлених позивачем, у яких Акціонерне товариство "Укргазвидобування" заперечує проти клопотань позивача в повному обсязі.

Представники позивача безпосередньо в судовому засіданні 15.03.2019 продовжували наполягати на задоволенні заявленого позову та надали усні пояснення по справі.

Представники відповідача, третьої особи та прокуратури проти позову заперечували в повному обсязі та підтримали подані раніше письмові пояснення.

Крім того, учасники процесу звернули увагу на те, що долучений відповідачем до матеріалів справи 02.01.2019 диск, не може бути належним доказом по справі, оскільки останній не підписаний електронним цифровим підписом.

Судом було надано оцінку доводам та доказам учасників справи та зроблено наступні висновки.

Стосовно клопотання позивача про долучення доказів від 13.03.2019 суд вважає за необхідне вказати на такі обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідне правило закріплене також й у ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, за змістом ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, серед іншого, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У той же час, у позовній заяві позивач не повідомив суд про неможливість подачі доказів, доданих до клопотання від 13.03.2019 разом з позовною заявою, не вказав причини, з яких докази не могли бути подані у визначений строк, не зазначив докази, які підтверджують, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів та не просив суд встановити йому строк для подання вказаних доказів.

Щодо заяви позивача про письмове опитування Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.90 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що запитання можуть бути поставлені виключно в першій заяві по суті справи або у додатку до неї;

Так, відповідно до ч.2 ст.161 Господарського процесуального кодексу України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відтак, позивач мав право реалізувати надане ст.90 Господарського процесуального кодексу України право виключно при поданні позовної заяви як першої заяви по суті справи.

Можливість реалізації відповідного права у спосіб інший ніж визначений ч. 1 ст.90 цього Кодексу, тобто при поданні першої заяви по суті справи Господарський процесуальний кодекс України не передбачає.

Однак, ухвалу про вступ прокурора у справу було винесено 19.02.2019, а тому, позивач не мав об'єктивної можливості звернутися з клопотанням про письмове опитування раніше.

У той же час, запитання можуть бути поставлені виключно учаснику справи;

Відповідно до ч. 1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Сторонами у судовому процесі, згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України є позивачі та відповідачі.

Положеннями ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах держави.

З урахуванням зазначеного вище, позивач міг поставити питання виключно учасникам справи, визначеним ст.41 Господарського процесуального кодексу України. У свою чергу, питання в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України можуть бути поставлені прокурору тільки у випадку, якщо прокурор сторона у судовому процесі.

Запитання повинні стосуватися обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням позовних вимог предметом доказування у даній справі є обставини щодо антиконкурентних узгоджених дій компаній Moston Properties Limited та North Scale Enterprises Ltd.

В той же час, позивачем не зазначено, яких саме та яким чином поставлені ним прокурору питання стосуються обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, з огляду на наведенні вище обставини, суд вважає за необхідне не приймати під час вирішення спору до уваги заяву позивача про письмове опитування Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І. в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

Також, у судовому засіданні 15.03.2019 судом надано оцінку долученому відповідачем 02.01.2019 диску та вставлено, що вказаний доказ не містить електронного цифрового підпису та не може вважатися належним та допустимим доказом в справі, а тому не приймається до розгляду.

Судом було закінчено з'ясування обставин та перевірку їх доказами, проведено судові дебати.

Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальних дій, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

До того ж відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

30.08.2018 Антимонопольний комітет України розглянув матеріали справи № 20-26.13/222-16 про порушення компаніями "Moston Properties Limited" та "North Scale Enterprises Ltd." законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та подання п'ятого відділу розслідувань Департаменту розслідувань порушень законодавства про захист економічної конкуренції від 16.07.2018 № 20-26.13/222-16/246-спр.

Рішенням Антимонопольного комітету України № 425-р від 30.08.2018 (далі також - Рішення 425-р) постановлено, зокрема:

- визнати, що компанія "Moston Properties Limited" вчинила поручення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю блочно-модульного комплексу колтюбинової установки, які проводило публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" у травні 2015 року відповідно до оголошення № 15Т-180;

- за порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини рішення на компанію "Moston Properties Limited" накладено штраф у розмірі 339 999, 00 грн.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 425-р від 30.08.2018, в межах зазначеного строку (02.11.2018).

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на таке.

Позивач, обґрунтовуючи свої доводи зазначає наступне:

- якщо за аналізом положень угоди (домовленостей) не виявлено спрямування на руйнівні наслідки для конкуренції (зокрема, обмеження чи спотворення конкуренції), відповідні дії учасників не можуть розглядатися як анти конкурентні;

- АТ "Укргазвидобування" має право укладати договір на закупівлю обладнання з будь-якими контрагентами на власний розсуд навіть без попереднього проведення конкурсу;

- відсутність обґрунтованих підстав для вчинення узгоджених дій між компаніями підтверджує відсутність правових підстав для кваліфікації дій позивача як анти конкурентні узгоджені дії на підставі закону України "про захист економічної конкуренції";

- комітет не звернув увагу на відсутність підстав для вчинення узгоджених дій та прийшов до необґрунтованих та безпідставних висновків про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів;

- з огляду на те, що будь-яких доказів, які б свідчили про пов'язаність компаній комітетом не було встановлено та досліджено, висновки про пов'язаність є абсолютно безпідставними та необґрунтованими;

- з оскаржуваного рішення не вбачається, як виявлені на думку комітету схожості в оформленні пропозицій конкурсних торгів призвели чи могли призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги компанії "Moston Properties Limited" такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що узгодженими діями є, зокрема, укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання; частиною другою цієї статті встановлено, що особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, а пунктом 4 частини другої цієї статті встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Змагальність продавців - учасників конкурентних процедур закупівель, ґрунтується на непевності щодо інших учасників та їх поведінки і зумовлює необхідність кожним з учасників пропонування кращих умов за найнижчими цінами. У випадку, коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій - усувається непевність, а відтак усувається конкуренція між ними. Оскільки замовник обмежений у ході здійснення процедури торгів лише тими пропозиціями, які подані, то у разі якщо учасники замінять конкуренцію між собою на координацію, замовник не отримує той результат, який би він мав в умовах справжньої конкуренції, тобто вибір переможця закупівлі на принципах прозорої конкурентної процедури.

Антиконкурентні узгоджені дії характеризується антиконкурентною домовленістю між кількома (щонайменше двома) суб'єктами господарювання щодо їхньої поведінки на торгах. Метою антиконкурентних узгоджених дій на торгах, як правило, є підвищення ціни закупівлі вище конкурентного рівня, що зазвичай близька, дорівнює чи перевищує очікувану вартість.

При кваліфікації дій суб'єктів господарювання за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не є обов'язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Така правова позиція підтверджується пунктом 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 та постановами Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 910/8144/15-г, від 27.02.2018 у справі № 910/17389/16, від 28.02.2018 у справі № 910/28569/15, від 28.02.2018 у справі № 910/28569/15, від 13.03.2018 у справі № 924/381/17, від 20.03.2018 у справі № 913/52/17, від 24.04.2018 у справі № 924/380/17, від 22.05.2018 у справі № 922/2573/17, від 05.06.2018 у справі № 910/15019/17, від 12.06.2018 у справі № 922/5616/15, від 12.06.2018 у справі № 923/971/17, від 26.06.2018 у справі № 910/14625/17, від 07.08.2018 у справі № 924/978/17, від 11.09.2018 у справі № 916/505/17.

Частиною третьою статті 42 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності.

Статтею 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Комітет є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Комітету обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Комітету.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Комітет здійснює свою діяльність відповідно до вимог Конституції України, Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Закону України «Про захист економічної конкуренції», інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Одним з основних завдань Комітету як державного органу зі спеціальним статусом є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (стаття 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»),

Відтак, в даному випадку АТ «Укргазвидобування» було проведено торги і Комітет, як орган вповноважений захищати конкуренцію, виявив під час їх проведення вчинення суб'єктами господарювання антиконкурентних узгоджених дій.

Оскільки Комітет, в межах повноважень, не досліджував мотиви АТ «Укргазвидобування» щодо проведення торгів, Комітетом було досліджено дії позивача на наявність у них порушення законодавства про захист економічної конкуренції та доведено антиконкурентну узгоджену поведінку «MPL» та «NSE», що призвела до спотворення результатів торгів.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи фактичних даних, у зв'язку з невиконанням повною мірою АТ «Укргазвидобування» умов Контракту, 26.03.2016 компанією «MPL» подано позов до Лондонського Міжнародного Арбітражного Суду (далі - ЛMAC) проти ПАТ «Укргазвидобування» з вимогою сплатити непогашену частину вартості обладнання в розмірі 2 867 233,77 доларів СПІА.

Так, під час розгляду вказаного вище позову ЛMAC видано Процесуальний наказ № 2 від 14.07.2016 стосовно розкриття кінцевих бенефіціарних власників та осіб, які мають суттєвий контроль над компанією «MPL» на 29.05.2015.

На виконання вимог наказу ЛMAC директором компанії «MPL» ОСОБА_11 23.08.2016 було направлено запит компанії «MIRACULUM INVESTMENTS LTD».

У відповідь на вказаний запит ОСОБА_12 - єдиний акціонер компаній «MIRACULUM INVESTMENTS LTD» та «LINDSAY VENTURES LTD» (компанії, що є директором іншого відповідача «NSE») листом від 29.08.2016 б/н повідомив, що компанія «MIRACULUM INVESTMENTS LTD» була єдиним вигодонабувачем компанії «Moston Properties Limited» та про те, що жодна особа, крім нього (директора та єдиного акціонера компанії «LINDSAY VENTURES LTD»), не здійснювала контроль над компанією «Moston Properties Limited» (додаток 1).

Отже, спростовуючи в ЛMAC твердження ПАТ «Укргазвидобування» про наявність контролю над компанією «MPL» з України, ОСОБА_12 довів, що обидва учасники Торгів на час їх проведення перебували під його контролем.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Комітету:

- збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень;

- отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Більше того, у відношенні арбітражу ЄСПЛ робить висновок про те, що його можна визнати «судом, створеним на основі закону» (court established by law) в значенні п. 1 ст. 6 Європейської конвенції «... слово «суд» в п.1 ст.6 не обов'язково вказує на державний суд класичного типу включений в стандартну судову систему держави... він може також виражатися в установі, створеній для вирішення обмеженого переліку специфічних питань, при обов'язковій умові надання необхідних гарантій» (справа ССПЛ від 08.07.1986 у справі Lithgow and others v. United Kingdom (Літгоу та інші проти Об'єднаного Королівства).

Окрім цього ЄСПЛ зазначає, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії). А також право винесення остаточного рішення, що не може бути змінено несудовим органом на шкоду особі, є невід'ємною ознакою поняття «суд» (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів). Одним з найважливіших принципів норм права є принцип юридичної визначеності, який, між іншим, вимагає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитися під сумнів (схожа ситуація, у справі за заявою щодо права на апеляцію (Brumarescu v. Romania (Брумареску проти Румунії).

Щодо тверджень Позивача щодо необґрунтованості висновків Комітету про пов'язаність та взаємодію уповноважених представників Компанії «Moston Properties Limited» та Компанії «North Scale Enterprises Ltd.», суд повідомляє наступне.

Викладені в матеріалах справи фактичні дані свідчать про тісну комунікацію та координацію між представниками суб'єктів господарювання саме в період проведення Торгів.

Відтак, твердження Позивача не можуть братися до уваги судом, оскільки в даному випадку, Комітет не досліджував оформлення цінових пропозицій, крізь призму обов'язкових до виконання вимог Замовника. В даному випадку, Комітет досліджував викладення інформації учасників торгів, в тій частині, у якій вони повинні були діяти індивідуально.

Однакове оформлення пропозицій суб'єктами господарювання ще не свідчить про погодженість «МРL» та «NSE» конкурентної поведінки, але в сукупності та у взаємозв'язку з іншими конкретними обставинами встановленими матеріалами справи є підтвердженням такої поведінки.

Свої цінові пропозиції обидва учасники торгів подали в один день - 12.05.2015 (вівторок) (за два дні до проведення Торгів) із різницею у 15 хвилин: «MPL» - о 8 годині 45 хвилин, a «NSE» - о 9 годині 00 хвилин (відповідно до реєстру отриманих пропозицій відкритих торгів зі зменшенням ціни (редукціон) № 15Т-180 від 14.05.2015, наданого Заявником) (лист від 12.09.2016 № 2/1-01-6860).

Не можуть братися до уваги твердження Позивача «щодо недостовірного зазначення Комітетом дати та часу подання цінових пропозицій», оскільки на сканованій копії листа у якому «MPL» було поданого їх пропозицію, наданого ПАТ «Укргазвидобування» листом від 12.09.2016 №2/1-01-6860 міститься відтиск печатки Заявника про отримання пропозиції «MPL» 12.05.2018.

Окрім цього, відповідно до вимог документації процедури закупівлі учасникам необхідно здійснити забезпечення пропозиції процедури закупівлі шляхом внесення завдатку (грошових коштів) на відповідний розрахунковий рахунок замовника.

При цьому ПАТ «Укргазвидобування» надало можливість учасникам здійснити перерахунок коштів на свій рахунок у гривнях, а також у доларах США чи євро.

На виконання вимог замовника обидва exfcybrb в один і той самий день - 12.05.2015 (у день подання своїх пропозицій конкурсних торгів за 2 дні до проведення процедури закупівлі) здійснили перерахування грошових коштів у сумі 60 000 доларів США на розрахунковий рахунок ПАТ «Укргазвидобування» №6001, відкритий у публічному акціонерному товаристві «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк»),

Отже, обидва учасники здійснили перерахування грошових коштів з метою забезпечення своїх пропозицій конкурсних торгів в один і той самий день - 12.05.2015.

У той же час обидва учасники у складі своїх пропозицій надали документи, переклад яких виконано та нотаріально засвідчено в один день - 07.05.2015, тобто за один день до публікації на сайті ПАТ «Укргазвидобування» оголошення про проведення Торгів.

Окрім того, слід зазначити, що нотаріальне засвідчення документів в один день ще не свідчить про погодженість «MPL» та «NSE» конкурентної поведінки, але в сукупності та у взаємозв'язку з іншими конкретними обставинами може бути підтвердженням такої поведінки.

Відповідно до умов Контракту «MPL» зобов'язане передати у власність ПАТ «Укргазвидобування» блочно-модульний комплекс колтюбингової установки (Modular- type coiled tubing unit) (далі - Товар) вартістю 5 849 987,00 доларів США на умовах DAP Полтава (Україна).

При цьому відповідно до пункту 2.3 Контракту ціна на Товар є кінцевою та незмінною на весь період дії цього контракту.

Цінова пропозиція «MPL» (5 849 987 доларів США) була дорожчою за середньозважену вартість, яка базується на найвищих цінах кожного окремого компонента на 616 817 доларів США.

Отже, внаслідок узгодженості своїх дій компанії «Moston Properties Limited» і «North Scale Enterprises Ltd» подали завищені цінові пропозиції на Торги.

Оскільки відповідно до документації конкурсних торгів ціна предмета закупівлі є єдиним критерієм оцінки пропозицій учасників, то зі зменшенням ціни зростає вірогідність перемоги в Торгах.

Отже, подання обома учасниками на Торги цінових пропозицій, що є свідомо завищеними, свідчить про впевненість обох відповідачів у результатах торгів унаслідок узгодженості їх дій під час підготовки та участі в Торгах.

Отже, встановленими у справі Комітету № 20-26.13/222-16 обставинами у їх сукупності доведено, що «MPL» та «NSE» вчинили антиконкурентні узгоджені дії під час підготовки та участі у торгах.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийняте Антимонопольним комітетом України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Таким чином, позовні вимоги компанії "Moston Properties Limited" до Антимонопольного комітету України не підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 73, 74, 76, 77, 86, 90, 104, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Компанії "Moston Properties Limited" до Антимонопольного комітету України відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено та підписано 21.03.2019 року.

Суддя Ю.О.Підченко