УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

м. Київ

22.03.2019Справа № 910/23246/17

За скаргоюПриватного акціонерного товариства "Київхімпостач"
на діїПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича
у справі№ 910/23246/17
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп"
доПриватного акціонерного товариства "Київхімпостач"
простягнення 2 847 216, 25 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Карплюк Л.Р. - представник за довіреністю;

від відповідача (скаржника): Кірчев В.О. - представник за довіреністю;

від відділу ДВС: Ляпін Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 2 240 532, 49 грн. заборгованості за Договором про розробку проектної документації на нове будівництво № 25.1/07/2013 від 05.08.2013 р., 111 752, 00 грн. 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання зобов'язання, 494 931, 76 грн. інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Підченко Ю.О.) від 06.04.2018 р. у справі № 910/23246/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 р. (повний текст складено 27.07.2018р.) у справі №910/23246/17 рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2018р. у справі №910/23246/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ "Мегалайн Капітал Груп" у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" 2 240 532, 49 грн. - заборгованість, 111 752, 00 грн. - 3% річних, 494 931, 76 грн. - інфляційних втрат, 42 708 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 64 062,37 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

14.08.2018 р. Господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 р. видано відповідний наказ.

14.02.2019 через загальний відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" надійшла скарга на дії Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича, відповідно до якої заявник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо неприйняття постанови про скасування арештів майна боржника;

- скасувати арешт накладений Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіним Дмитром Валентиновичем постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286;

- скасувати арешт накладений Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіним Дмитром Валентиновичем постановою про арешт майна боржника від 17.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286;

- скасувати арешт накладений Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіним Дмитром Валентиновичем постановою про арешт коштів боржника від 17.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2019 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 22.03.2019.

22.03.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивача та приватного виконавця надійшли письмові заперечення проти скарги відповідача.

Представник позивача та приватний виконавець безпосередньо в судовому засіданні 22.03.2019 проти скарги заперечували в повному обсязі.

Представник відповідача, у свою чергу, наполягав на задоволенні скарги та надав усні пояснення на обґрунтування своїх вимог.

Розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із поданої скарги, в процесі здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем було допущено порушення чинного законодавства, що призвело до прийняття оскаржуваних рішень.

У скарзі викладені доводи про те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі № 910/23246/17 (суддя Морозов С.М.) задоволено заяву ПрАТ "Київхімпостач" про розстрочку виконання рішення та розстрочене виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у справі № 910/23246/17 у частині стягнення заборгованості в розмірі 2 847 216, 25 грн строком на 1 рік рівними частинами.

Також, ПрАТ "Київхімпостач" звертає увагу на те, що накладення арешту на майно є недоцільним та суперечливим по відношенню до розстрочки виконання судового рішення оскільки обов'язок виконання такого рішення настане в строк встановлений в ухвалі суду, відповідно накладення такого арешту є безпідставним з огляду на зміну порядку виконання основного зобов'язання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" від 14.02.2019 на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Порядок примусового виконання судових рішень регулюється Законом України "Про виконавче провадження" , крім того, особливості виконання судових рішень приватними виконавцями регламентовані Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника

Положеннями ч. З ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, виходячи з аналізу норм про розстрочку виконання рішення можна дійти висновку, що відповідною процесуальною дією суд надає можливість боржнику добровільно виконати судове рішення в межах встановлених в ухвалі суду термінів.

У той же час, в межах виконавчого провадження № 57013286 приватним виконавцем було накладено арешт на майно боржника, а саме:

- відповідно до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286;

- відповідно до постанови про арешт майна боржника від 17.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно;

- відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 17.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках.

Виходячи з правової природи правовідносин з розстрочки виконання судового рішення, а також існування арештів накладених в межах виконавчого провадження - у разі задоволення клопотання про розстрочку відповідні арешти мають бути скасовані.

Крім того, відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до витягів з публічної кадастрової карти України земельні ділянки права оренди на які арештовано, перебувають в комунальні власності, що в силу ч. 1 ст. 81 Закону України «Про оренду землі» унеможливлює їх відчуження (реалізацію).

Так, згідно ч. 1 ст. 8 1 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу, крім передбачених частиною другою цієї статті випадків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 1 Закону України «Про оренду землі», передбачені виключення з загального правила, відповідно до якого право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності, наданої для будівництва житлового будинку, може бути відчужене орендарем за згодою орендодавця у разі, якщо таке будівництво розпочате, на строк та на умовах, визначених первинним договором оренди, або якщо таке відчуження передбачено первинним договором оренди.

Отже, оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 перебувають у комунальній власності, тоді відчуження права користування прямо заборонено законом.

Більше того, земельна ділянка НОМЕР_1 має цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій; земельна ділянка НОМЕР_2 має цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування громадсько-торговельного центру; земельна ділянка НОМЕР_3 має цільове призначення - для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної, енергетичної інфраструктури (трансформаторна підстанція) та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу), з чого слідує, що на території вказаних земельних ділянок не можуть бути збудовані житлові будинки, що в свою чергу виключає можливість застосування виключення передбаченого ч. 2 ст. 8 1 Закону України «Про оренду землі».

Для виконання судових рішень строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що доводи Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" є правомірними, а скаргу на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 233-235, 339-345, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Доводи скаржника Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" визнати обґрунтованими та задовольнити скаргу на дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича у повному обсязі.

2. Визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо неприйняття постанови про скасування арештів майна боржника.

3. Скасувати арешт накладений Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіним Дмитром Валентиновичем постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286.

4. Скасувати арешт накладений Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіним Дмитром Валентиновичем постановою про арешт майна боржника від 17.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286.

5. Скасувати арешт накладений Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіним Дмитром Валентиновичем постановою про арешт коштів боржника від 17.12.2018 в межах виконавчого провадження № 57013286.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 27.03.2019

Суддя Ю.О. Підченко