ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" квітня 2019 р. Справа№ 910/9266/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2019

у справі № 910/9266/14 (суддя: Баранов Д.О.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД"

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

15.05.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу жилого приміщення від 27.07.2001, посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й., зареєстрованого в реєстрі за №5с-1054.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що договір було укладено з порушенням чинного на той час законодавства та установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД", а саме: ст.26 ЦК України 1963р. (спеціальна правоздатність юридичної особи відповідно до цілей її діяльності); ст. 29 ЦК України 1963р. (вчинення органами юридичної особи юридично значимих дій виключно в межах прав, наданих їм за законом або статутом); ст. 63 ЦК України 1963р. (недійсність угоди укладеної представником від імені юридичної особи не уповноваженим на це або з перевищенням своїх повноважень, у разі відсутності наступного схвалення цієї угоди юридичною особою); п. 5.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" (визначення виключного переліку повноважень Президента товариства); п. 5.7. Статуту та п. 11.5, п. 11.6 Установчого договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" (яким визначено, що всі питання діяльності товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції зборів учасників вирішуються Дирекцією під керівництвом Генерального директора); п. 2.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" (визначається, що основною ціллю діяльності товариства є одержання прибутку для задоволення потреб власників).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі №910/9266/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016, було задоволено позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД" про визнання недійсним договору купівлі-продажу жилого приміщення №55 від 17.07.2001.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 у справі №910/9266/14 постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі №910/9266/14 скасовано, справу №910/9266/14 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

При новому розгляді, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі №910/9266/14 позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено повністю, визнано недійсним договір купівлі-продажу жилого приміщення №55 в буд. 2-л по вул. Тимошенка у м. Києві від 17.07.2001, укладений між ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та ТОВ "ІСМ Інтернешнл ЛТД", посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за №5с-1054.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016р. у справі №910/9266/14 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. у справі №910/9266/14 було скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повістю.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі №910/9266/14 було скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

21.08.2017 позивачем подано заяву про зміну підстав позову, в якій позивач вказував на те, що на все майно відповідача станом на дату укладення оспорюваного договору було накладено арешт, тобто і на спірне приміщення (предмет договору купівлі-продажу), що є підставою для визнання недійсним Договору купівлі-продажу жилого приміщення, посвідчений державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й., зареєстрований в реєстрі за №5с-1054.

Вказана заява була прийнята судом до розгляду, про що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.08.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/9266/14 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2018 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/9266/14, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/9266/14 залишено без задоволення та змінено рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/9266/14, відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_2 з урахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

Постановою Верховного Суду від 04.07.2018 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2018 та рішення Господарського суду міст Києва від 11.10.2017 у справі № 910/9266/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу жилого приміщення від 27.07.2001, посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й., зареєстрованого в реєстрі за №5с-1054 своїм рішенням від 20.02.2019 (повний текст рішення складено - 04.03.2019).

Не погодившись з прийнятим рішенням, 12.03.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі в частині задоволення судом першої інстанції строку позовної давності, як підстави для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі № 910/9266/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Разом з цим суддями Буравльовим С.І. та Пашкіною С.А. заявлено самовідвід у розгляді даної справи на підставі ч. 3 ст. 36 ГПК України.

Північний апеляційний господарський суд задовольнив заяву суддів Буравльова С.І. та Пашкіної С.А. про самовідвід у справі № 910/9266/14 та передав справу для визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 та 40 Господарського процесуального кодексу України своєю ухвалою від 22.03.2019.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі № 910/9266/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Коротун О.М., Руденко М.А.

На стадії відкриття апеляційного провадження судом було з'ясовано, що постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017 касаційну скаргу задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 у справі №910/9266/14 (Руденко М.А. - головуючий суддя, судді: Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.) скасовано.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Відповідно до п. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті п. 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді Руденко М.А. при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, суддею Руденко М.А. заявлено самовідвід.

Згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про самовідвід судді Руденко М.А. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі №910/9266/14- задовольнити.

2. Матеріали справи №910/9266/14 передати на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

М.А. Руденко