ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Дніпро Справа № 904/10588/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 р.

( суддя Рудовська І.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 26.02.2018 р. )

у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР"

до Фізичної особи-підприємця Дубовика Володимира Степановича

про стягнення 25 704,29 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Дубовика Володимира Степановича, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 20 932,80 грн., за період з 01.12.2014 р. по 30.11.2017 р., 3 982,65 грн. інфляційних витрат, 788,84 грн. 3 % річних від простроченої суми.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач, який є фактичним споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території без укладення відповідного договору, зобов'язаний сплатити Позивачу вартість цих послуг.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 р. в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з вказним рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" звернулось до суду з апеляційною скаргою про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 р. у справі № 904/10588/17 та прийняття нового рішення, про задоволення позову.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що чинним законодавством передбачений двосторонній обов'язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим посилання споживача на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки останні зобов'язані оплатити житлово

-комунальні послуги , якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції Позивач посилається на постанову Верховного Суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13.

Скаржник вважає, що оскільки Відповідач фактично споживав житлово-комунальні послуги без укладення договору, вартість вказаних послуг, спожиті Відповідачем повинні бути сплачені.

Крім того Апелянт зазначає, що відповідно до п. 3.7 договору оренди приміщення магазину "Веселка" за адресою м. Кривий ріг, вул. Бакуліна, 15 (вул. Павла Глазового), орендар - ФОП Дубовик Володимир Степанович, зобов'язаний укласти договори з усіма організаціями, що є надавачами житлово - комунальних послуг та несе всі витрати пов'язані з експлуатацією приміщення, в тому числі зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату за житлово - комунальні послугу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 р. апеляційну скаргу Позивача було задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 р. скасовано. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 20 932,80 грн. заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 3 982,65 грн. інфляційних витрат, 788,54 грн. 3 % річних, всього 25 704,29 грн.

Не погодившись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 р. у даній справі, Фізична особа-підприємець Дубовик Володимир Степанович звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 р. та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 р.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2018 р. касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дубовика Володимира Степановича задоволено частково - скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 р. у справі № 904/10588/17. Справу передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову апеляційного господарського суду та направляючи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції справу, Верховний Суд в своїй постанові зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов підставного висновку про те, що Відповідач є фактичним споживачем житлово-комунальних послуг без укладення відповідного договору, тому зобов'язаний сплатити вартість спожитих послуг. Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги про стягнення з Відповідача вартості наданих послуг за період 01.12.2014 р. по 30.11.2017 р., апеляційний господарський суд не звернув уваги, що, як встановлено судом першої інстанції, договір оренди, на підставі якого Відповідач користується приміщенням за вказаною адресою, датований 01.01.2016 р. Судами не встановлено обставин, які б свідчили про існування підстав для покладення на Відповідача спірних витрат за період з 01.12.2014 р. по 01.01.2016 р. та, відповідно, нарахованих сум 3 % річних та інфляційних витрат на суму боргу, який виник у цей період.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л.,Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. колегією суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л. Широбокова Л.П., прийнято до свого провадження справу № 904/10588/17 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР". Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 07.02.2019 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 р. розгляд справи було відкладено на 05.03.2019 р.

Від Відповідача надійшла заява в якій він просив провести судове засідання за його відсутності, ухвалити постанову відповідно до позиції Верховного Суду з урахуванням того, що в оренду передано лише частину приміщення. Оскільки Позивач іншого розрахунку не надав, Відповідач вважає, що позовні вимоги мають бути залишені без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2019 р. розгляд справи було відкладено на 21.03.2019 р.

У судовому засіданні 21.03.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши наведені в постанові Верховного Суду обставини та апеляційній скарзі доводи, а також заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 р. у справі № 904/10588/17 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 20.01.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" ( далі - ТОВ "Житлосервіс-КР" ) було визначено управителем будинку, споруди або групи будинків i споруд ( об'єкт № 1 ) м. Кривого Рогу відповідно до укладеного договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі. Позивачу були передані функції з управління будинком, спорудою або групою будинків i споруд на території Саксаганського району, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових тeриторій відповідно до їx цільового призначення i збереження ix споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових i нежитлових приміщень в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до додатку до Договору були передані житлові будинки в тому числі будинок № 15 по вул. Балакіна.

Відповідно до Договору оренди № 1 від 01.11.2014 р. оренди приміщення магазину «Веселка» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 15, ФОП Дубовик Володимир Степанович ( Відповідач ) орендував нежитлове приміщення загальною площею 400 кв. м. для використання в своїй господарській діяльності строком з 01.11.2014 р. по 31.10.2017 р ( а. с. 28 ).

01.01.2016 p. між ФОП Іванченко І.І. ( Орендодавець ) та ФОП Дубовик Володимир Степанович ( Орендар ) знов укладено Договору № 1 оренди приміщення магазину «Веселка» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 15 відповідно до умов якого Орендар ( Відповідач ) продавжує орендувати нежитлове приміщення загальною площею 400 кв. м. для використання в своїй господарській діяльності строком з 01.01.2016 р. по 10.07.2018 p. ( а. с. 27 ).

Відповідно до п. 3.7. договорів оренди приміщення магазину «Веселка» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 15 ( нині вул. Павла Глазового ) від 01.11.2014 р. та від 01.01.2016 p., Орендар - ФОП Дубовик Володимир Степанович, зобов'язаний укласти договори з усіма організаціями, що є надавачами житлово-комунальних послуг та несе всі витрати, пов 'язані з експлуатацією приміщення, в тому числі зобов 'язаний своєчасно здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги.

За період з 01.12.2014 р. по 30.11.2017 р. ТОВ "Житлосервіс-КР" було надано послуги з утримання будинку № 15 по вул. Балакіна на загальну суму 20 932,80 грн., для оплати яких Відповідачу, який є фактичним споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виставлено рахунки, які містяться в матеріалах справи ( а. с. 32-67 ).

Також, ТОВ "Житлосервіс-КР" направлено Фізичній особі - підприємцю Дубовик Володимиру Степановичу пропозицію укласти Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Матеріалами справи підтверджується, що Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не укладений.

Відповідно до п. 6.2. договору оренди, договір може бути достроково розірваний в разі порушення Орендарем вимог п. 3.7. договору, а саме в разі несвоєчасно внесеної оплати за житлово-комунальні послуги.

Керуючись п. 6.2. договору оренди, ТОВ "ЖИТЛОСЕРВІС-КР" додатково звернулося з відповідним листом до Орендодавця даного нежитлового приміщення - СПД-ФО Іванченко І.І., з проханням посприяти у вирішенні даного питання в досудовому порядку. Наразі жодної відповіді на даний лист ТОВ "ЖИТЛОСЕРВІС-КР" не отримувало.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які було поставлено Позивачем до приміщення, яке орендує Відповідач.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 20 якого встановлює для споживача обов'язок, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції відповідний обов'язок Відповідача як Орендаря нежитлового приміщення визначений також вищезазначеними договорами оренди, укладеними Відповідачем з суб'єктом підприємницької діяльності Івченко І. І.

При цьому Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Ст. 1 цього Закону передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги зремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву кореспондує визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із наведеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2018 р. у справі № 910/15085/16 ).

Так, за період з 01.12.2014 по 30.11.2017 п., ТОВ "ЖИТЛОСЕРВІС-КР" було надано послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території на загальну суму на суму 20 932 грн. 80 коп. На підтвердження факту надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою вул. Балакіна (нині Павла Глазового). буд.15, ТОВ "ЖИТЛОСЕРВІС-КР" надано у друкованому вигляді (помісячно) наступні документи: договір з УБЖП про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі, відповідно до якого ТОВ "ЖИТЛОСЕРВІС-КР" є управителем будинку, споруди або групи будинків і споруд Саксаганського району (об'єкт №1) м. Кривого Рогу; рахунки за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на загальну суму 20 932,80 грн. за період з 01.12.2014 р. по 30.11.2017 р.; розрахунок заборгованості за період з 01.12.2014 р. по 30.11.2017 р.; відомість по видам послуг за період з 01.12.2014 р. по 30.11.2017 р.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що Відповідач є фактичним споживачем житлово-комунальних послуг без укладення відповідного договору, тому зобов'язаний сплатити вартість спожитих послуг, про що зазначається і в постанові Верховного Суду по цій справі.

Дійшовши висновку про те, що Відповідач зобов'язаний сплатити вартість спожитих послуг за період зазначений Позивачем з 01.12.2014 р. по 30.11.2017 р., апеляційний господарський суд враховує, що Відповідач користується орендованим приміщенням за вказаною адресою, починаючи з 01.11.2014 р., що підтверджується договорами № 1 від 01.11.2014 р. та № 1 від 01.01.2016 p. оренди приміщення магазину «Веселка» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 15, укладеними між ФОП Іванченко І.І. ( Орендодавець ) та ФОП Дубовик Володимир Степанович ( Орендар ), відповідно до умов яких Орендар отримав в користування нежитлове приміщення загальною площею 400 кв. м. для використання в своїй господарській діяльності загальним строком з 01.11.2014 р. по 10.07.2018 p.

Колегія суддів відзначає, що постановою Судових палат у цивільних і господарських справах Верховного Суду України від 20.04.2016 р. у справі № 6-2951цс15 з метою усунення неоднаковості застосування судами норм матеріального права наголошено на обґрунтованості стягнення заборгованості за надані комунальні послуги навіть за відсутності укладеного договору в силу п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно з якою встановлено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними. Таким чином, встановивши, що Позивачем надавалися житлово-комунальні послуги та виставлялися відповідні рахунки на їх оплату, суди дійшли законних висновків про наявність у Відповідача оплатити отримані послуги. Крім того, з огляду на встановлене судами прострочення Відповідачем виконання грошового зобов'язання, обґрунтованими та правомірними є висновки судів про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим за ч. 3 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових підготовленого на підставі типового договору, який ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» укладає, оплата здійснюється Споживачем не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Загальною нормою щодо терміну сплати є п. 18 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 р., в якому зазначено, що Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Враховуючи наведене, обов'язок Відповідача здійснювати оплату не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим випливає з актів цивільного законодавства та договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який Відповідач зобов'язаний укласти.

Сума інфляційних витрат станом на 30.11.2017 р. становить 3 982,65 грн., суми 3 % річних від простроченої суми станом на 30.11.2017 р. складає 788,84 грн.

Таким чином, 3% річних та інфляційні витрати розраховано у відповідності до вимог ст. 625 та ст. 530 ЦК України.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України за подачу позовної заяви та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на Відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", м. Кривий Ріг, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 року у справі № 904/10588/17- задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 у справі №904/10588/17 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дубовика Володимира Степановича, ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" ( 50049, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код 23 ) 20 932,80 грн. заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги, 3 982,65 грн. інфляційних витрат, 788,54 грн. 3% річних, про що видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дубовика Володимира Степановича, ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" ( 50049, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код 23 ) 1 600,00 грн. витрат зі сплати судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дубовика Володимира Степановича, ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" ( 50049, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код 23 ) суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в розмірі 2 400 грн., про що видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.03.2019 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова