УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

25.03.2019Справа № 910/3478/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Бізнес Груп»

Про забезпечення позову

У справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Бізнес Груп»

До Товариства з обмежено відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України»

Про стягнення 1 332 822, 45 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Норс Бізнес Груп» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмежено відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України» (далі - відповідач) про стягнення 1 332 822, 45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором № 12 про надання послуг з організації перевезень вантажів від 22.06.2018, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача 1 332 822, 45 грн.

Крім того, 20.03.2019 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 1332822,45 грн, які обліковуються на рахунках Товариства з обмежено відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України» у банківських установах.

Обґрунтовуючи дану заяву заявник зазначає, що між сторонами 06.12.2018 підписано додаткову угоду № 1 до договору № 12, за умовами якої відповідач визнав існуючу непогашену заборгованість перед позивачем; станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою на розгляді Господарського суду міста Києва перебувають позови про стягнення з відповідача коштів на користь інших суб'єктів господарювання, сукупний розмір заборгованості відповідача з урахуванням даних спорів складає 1 061 103, 22 грн; на думку позивача відповідач має значну заборгованість перед іншими підприємствами та складний, нестабільний фінансово-економічний стан, ускладнений недоотриманням коштів від ТОВ «Варяг»; на думку позивача, створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова вагонна компанія», яке здійснює таку ж саму господарську діяльність, як і Товариство з обмежено відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України», керівником та засновником якої є керівник відповідача, свідчить про наміри щодо умисного штучного зменшення фінансово-господарської активності відповідача; розмір статутного капіталу відповідача є 2 026 575, 00 грн, проте відповідно до норм законодавства учасники товариства не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості зроблених ними внесків; співмірність заходу забезпечення, про застосування якого просить позивач, полягає у накладенні арешту на грошові кошти Товариства з обмежено відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України» визначене у межах ціни позову. Крім того позивач зазначив, що не вважає за необхідне застосовувати заходи зустрічного забезпечення до позивача, проте у разі прийняття судом такого рішення - дані вимоги можуть бути виконані позивачем.

Згідно зі статтею 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, позов забезпечується: накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; встановленням обв'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову.

При цьому, заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позовними вимогами. Співрозмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладеного арешту.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2552цс16.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що реальне та ефективне виконання судового рішення в контексті превенції потенційних труднощів стосовно предмету спору у майбутньому слід розуміти так, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, повинна бути в тому числі захищена від необхідності подання наступних позовів, пов'язаних із предметом спору, підстави пред'явлення яких можуть виникнути через те, що в процесі розгляду спору мала місце зміна відповідних обставин.

Таким чином, заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення виконання судового рішення як такого правового стану, за якого позивачу гарантується отримання повного та ефективного відновлення порушених прав та відсутність необхідності повторного звернення до суду з метою захисту прав, порушення яких потенційно може мати місце протягом судового розгляду та до моменту виконання рішення суду та тим чи іншим чином спричиняти неможливість забезпечення судом повноти реалізації судового захисту як кінцевої мети звернення до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Так, як встановлено судом, у провадженні Господарського суду міста Києва перебувають справи з позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості (№№ 910/423/19, 910/16537/18). Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що у зв'язку з тим, що відповідач має заборгованість перед низкою контрагентів, що в порядку виконання вказаних судових рішень може потягти витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, а це, в свою чергу, вказує на можливість утруднення виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову. Крім того, у справах № 910/17307/18 та № 910/10163/18 Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України» є позивачем відповідно до договірних зобов'язань про стягнення заборгованості. Отже, наявне свідчить про нестабільний фінансово-економічний стан відповідача, додатково ускладнений недоотриманням коштів за договорами. Крім того, суд погоджується з твердженням позивача про те, заходи забезпечення позову, про які просить позивач, а саме накладення арешту на суму основного боргу є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи мотиви, викладені позивачем, пов'язаність предмету спору з заходами забезпечення позову, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Бізнес Груп» про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Бізнес Груп» в розмірі заявленої до стягнення суми основного боргу в розмірі 1 332 822, 45 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Бізнес Груп» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити наступні заходи забезпечення позову по справі №910/3478/19 до набрання рішенням Господарського суду міста Києва по справі законної сили:

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1 332 822 (один мільйон триста тридцять дві тисячі вісімсот двадцять дві) грн 45 коп., що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ) на рахунках: р/р № 7609 в банку АКБ «Індустріалбанк», МФО банку 313849; р/р № 5587 в в банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО банку 305299 та інших рахунках, які відкриті та належать Товариству з обмежено відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України» в банківських та фінансових установах і будуть виявлені під час виконавчого провадження.

Стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Бізнес Груп» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 7, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна транспортна компанія України» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ).

3. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.03.2019, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 25.03.2022.

5. Відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Згідно ч.8 ст.140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.03.2019.

Суддя Г.П. Бондаренко