ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 1810з-18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І. С. - головуючого, Міщенка І. С., Сухового В. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермер-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани Слобожанщини", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 (у складі колегії суддів: Плахов О. В.(головуючий), Геза Т. Д., Мартюхіна Н. О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани Слобожанщини", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермер-Агро"

про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермер-Агро" (далі - ТОВ "Фермер-Агро") і Товариство з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани Слобожанщини" (далі - ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини") звернулися до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просили:

- накласти арешт на посіви (незібраний врожай) сільськогосподарських культур, розташований на земельних ділянках на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, загальною площею 1049,96 га, з яких: 174 га - врожай соняшнику врожаю 2018 року, 861 га - посіви озимої пшениці під врожай 2019 року (згідно з переліком кадастрових номерів земельних ділянок, наведених у заяві про забезпечення (пункт 1), та передати його на зберігання ТОВ "Фермер-Агро" з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю соняшнику за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного зберігачем місця зберігання;

- накласти арешт на незібраний врожай соняшнику врожаю 2018 загальною площею 226 га на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, розташований на земельних ділянках, кадастрові номера яких наведено у заяві про забезпечення (пункт 2), та передати його на зберігання ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю соняшнику за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного зберігачем місця зберігання;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" (код 37646502; далі - ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар") та (або) Товариству з обмеженою відповідальністю "СГП Добрий господар" (код 41618785; далі - ТОВ "СГП Добрий господар") проводити будь-які сільськогосподарські роботи на вказаних земельних ділянках на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, утому числі зі збирання врожаю сільськогосподарських культур загальною площею 1049,96 га, з яких: соняшнику врожаю 2018 року площею 174 га, озимої пшениці врожаю 2019 року (з урахуванням періоду ротації) площею 861 га (згідно з переліком кадастрових номерів земельних ділянок, наведених у заяві про забезпечення (пункт 3);

- заборонити ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" та (або) ТОВ "СГП Добрий господар" проводити будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі зі збирання врожаю соняшнику врожаю 2018 року на земельних ділянках, розташованих на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області загальною площею 226 га (згідно з переліком кадастрових номерів земельних ділянок, наведених у заяві про забезпечення (пункт 4).

Заяву обґрунтовано тим, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивачів на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Водночас невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2018 (суддя Присяжнюк О.О.) заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на посіви (незібраний врожай) сільськогосподарських культур, розташований на земельних ділянках (кадастрові номера яких зазначено в резолютивній частині ухвали) на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області загальною площею 1049,96 га, з яких: 174 га - врожай соняшнику врожаю 2018 року, 861 га - посіви озимої пшениці під врожай 2019 року та передано його на зберігання ТОВ "Фермер-Агро" з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю соняшнику за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного зберігачем місця зберігання.

Накладено арешт на незібраний врожай соняшнику врожаю 2018 року загальною площею 226 га на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, розташований на земельних ділянках, кадастрові номера яких зазначено в резолютивній частині ухвали, та передано його на зберігання ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю соняшника за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного зберігачем місця зберігання.

Заборонено ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" та (або) ТОВ "СГП Добрий господар" проводити будь-які сільськогосподарські роботи на зазначених в ухвалі суду земельних ділянках, у тому числі, зі збирання врожаю сільськогосподарських культур (соняшнику та озимої пшениці).

Ухвалу суду мотивовано тим, що за сукупністю встановлених обставин, з урахування предмета позову, визначений заявниками спосіб забезпечення позову є адекватним, співрозмірним та обґрунтованим, і не свідчить про намір заявників зловживати своїми правами; запропоновані до вжиття заходи забезпечення позову, виходячи зі змісту майбутнього позову про визнання права власності, відповідають потребам захисту майнових прав та інтересів заявників.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 ухвалу суду першої інстанції скасовано частково та прийнято нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено частково, а саме: в частині арешту на посіви озимої пшениці під врожай 2019 року та заборонено ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" і ТОВ "СГП Добрий господар" проводити будь-які сільськогосподарські роботи на відповідних земельних ділянках з кадастровими номерами, зазначеними у пунктах 1 і 3 прохальної частини заяви про забезпечення позову (до подання позовної заяви про визнання права власності та скасування арешту на майно), з наведенням у резолютивній частині постанови кадастрових номерів таких земельних ділянок. У решті ухвалу суду першої інстанцій скасовано та відмовлено у задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову. Здійснено поворот виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 12.10.2018 шляхом повернення до боржника ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" від стягувачів ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" або будь-яких інших осіб, переданого їм на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 12.10.2018 про забезпечення позову у справі № 1810з-18, насіння соняшнику де б воно не знаходилося.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову у частині, що стосується врожаю соняшнику 2018 року, виходив із того, що відповідні вимоги заявників суперечать положенням пункту 7 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), оскільки за цією нормою у порядку забезпечення позову майно, що є предметом спору, може бути передано на зберігання лише особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, проте, у цьому випадку ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" мають безпосередній інтерес у вирішенні спору. Водночас з урахування виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 12.10.2018 про забезпечення позову та поданої до суду апеляційної інстанції заяви ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" апеляційний суд вважав за можливе здійснити поворот виконання цієї ухвали. Щодо вирішення судом першої інстанції вимог заяви про забезпечення позову в частині арешту посівів озимої пшениці під врожай 2019 року та заборони вчинення певних дій на відповідних земельних ділянках апеляційний суд дійшов висновку про відповідність ухвали місцевого суду в цій частині вимогам закону.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у січні 2019 року ТОВ "Фермер-Агро" подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2018, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.10.2018 залишити в силі.

Касаційну скаргу ТОВ "Фермер-Агро" обґрунтовує, зокрема тим, що постанова суду апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову та вирішення питання повороту виконання ухвали суду першої інстанції порушує право позивача на ефективний судовий захист; мотиви, з яких виходив суд апеляційної інстанції, мають загальний, неконкретний та виключно формальний характер, при цьому апеляційним судом не наведено доводів, за якими він погодився або непогодився з висновками суду першої інстанції; посилання апеляційного суду на недостатню аргументацію ухвали суду першої інстанції є безпідставним та таким, що суперечить вимогам статті 234 ГПК щодо змісту ухвали, натомість оскаржена постанова суду апеляційної інстанції не відповідає положенням статей 267, 269, 282 ГПК, якими встановлено обов'язкові вимоги до апеляційного перегляду судового рішення (ухвали) та постанови суду апеляційної інстанції, з огляду на те, що судом не встановлено наявність чи відсутність фактичних обставин, на які посилався заявник; не досліджено докази, які подані до суду першої інстанції; не наведено жодного висновку про недоведеність, відсутність або хибність обставин і фактів, що покладено в основу заяви про забезпечення позову; суд апеляційної інстанції безпідставно послався на невідповідність заявлених вимог положенням пункту 7 частини 1 статті 137 ГПК, оскільки відповідно до вимог статті 140 ГПК та статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено можливість визначення судом порядку виконання ухвали про забезпечення позову та визначення особи, якій необхідно передати майно на зберігання, що і було правомірно вирішено судом першої інстанції; судом апеляційної інстанції жодним чином не обґрунтовано підстав, за якими судом відхилено доводи заявників, що стосуються врожаю соняшнику 2018 року; апеляційним судом при частковому задоволенні заяви про забезпечення позову у резолютивній частині постанови одночасно на ті ж самі земельні ділянки (і на земельні ділянки, на яких посіяно озиму пшеницю під врожай 2019 року, і на земельні ділянки, з яких зібрано врожай соняшнику 2018 року), накладено та скасовано арешт, а також заборону вчиняти відповідні дії, не зазначено площ посівів озимої пшениці, яка перебуває під арештом, що очевидно свідчить про неповне з'ясування обставин справи, що призвело до винесення рішення, яким породжено правову невизначеність відносно спірного майна і створено додаткові передумови для порушення прав заявників з боку ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар"; судом апеляційної інстанції при скасуванні ухвали суду першої інстанції не вчинено жодних дій, які передбачено частиною 1 статті 333 ГПК, що дають суду підстави здійснити поворот виконання ухвали місцевого суду; при цьому судом не враховано, що в даному випадку спір по суті ще не вирішено, остаточне рішення у справі не прийнято, долю спірного майна не вирішено, а також відсутнє рішення, яке набрало законної сили, щодо встановлення належності спірного майна одній із сторін.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у грудні 2018 року ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 в частині скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 12.10.2018 і залишити ухвалу місцевого суду в цій частині без змін; скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення питання про поворот виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 12.10.2018 і в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" про поворот виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 12.10.2018; в інших частинах постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Касаційну скаргу ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" обґрунтовує, зокрема тим, що скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту вже зібраного врожаю насіння соняшнику та, як наслідок, зобов'язання щодо повернення його на користь ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", є незаконним і неприпустимим, таким, що порушує права заявників та створює реальну загрозу щодо можливості виконання в наступному рішення суду у справі № 922/2893/18 за позовом ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" про визнання права власності на врожай, яка розглядається у Господарському суді Харківської області. Крім того, апеляційним судом було допущено до участі у справі та прийнято до уваги доводи і пояснення від осіб зі сторони ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", обсяг повноважень яких не підтверджено у спосіб, визначений статтею 60 ГПК; апеляційним судом протиправно відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Фермер-Агро" про зупинення провадження у справі до вирішення справ № 520/10874/18 і № 2040/8209/18 за позовами ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" про скасування наказу Міністерства юстиції України від 14.09.2018 № 2965/5 та рішень державного реєстратора, чим порушено вимоги статті 227 ГПК; текст проголошеної у судової засіданні 14.12.2018 вступної та резолютивної частин постанови відрізняються за змістом від тексту отриманої копії скороченої постанови, що є порушенням статей 233, 240 ГПК.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у січні 2019 року ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 в частині задоволення заяви ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" про забезпечення позову, а саме в частині арешту посівів озимої пшениці під врожай 2019 року та заборони проводити будь-які сільськогосподарські роботи на відповідних земельних ділянках, та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю. В іншій частині постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Касаційну скаргу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" обґрунтовує, зокрема тим, що судом апеляційної інстанції при частковому задоволенні заяви не враховано, що заявниками не надано жодного доказу на підтвердження існування загрози збирання врожаю озимої пшениці площею 861 га ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" чи ТОВ "СГП Добрий господар" до вирішення місцевим судом спору про визнання права власності; заявники не обґрунтували необхідність заборони ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" і ТОВ "СГП Добрий господар" вчиняти певні дії та не надали доказів, які б підтверджували наявність фактичних обставин, з якими б пов'язувався такий захід забезпечення позову; апеляційний суд не зазначив, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, які вимагають заявники, може гарантувати реальне виконання рішення в разі задоволення позову; заявниками не надано доказів того, що озима пшениця врожаю 2019 року площею 861 га знаходиться саме на тих земельних ділянка, кадастрові номери яких зазначено у заяві про забезпечення позову; апеляційний суд, заборонивши ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" і ТОВ "СГП Добрий господар" проводити будь-які сільськогосподарські роботи на відповідних земельних ділянках, фактично позбавив можливості цих осіб користуватися своїм майно; з урахуванням наведеного задоволення заяви про забезпечення позову є незаконним та таким, що порушує норми чинного законодавства.

ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" у відзиві на касаційні скарги ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" зазначає, зокрема, що постанова суду апеляційної інстанції в частині скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права при повному дослідженні обставин справи та доказів.

ТОВ "Фермер-Агро" у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" зауважує про її необґрунтованість і наводить аргументи на підтвердження власних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (пункти 1, 2, 10 зазначеної норми).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, послалися на такі обставини:

- заявники є сільськогосподарськими товаровиробниками та здійснюють господарську діяльність у формі вирощування сільськогосподарських культур на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області;

- на полях, які знаходяться на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, стоїть 1049,96 га посівів озимої пшениці під врожай 2019 року та врожаю соняшнику 2018 року обробленого, засіяного та вирощеного ТОВ "Фермер-Агро", а також 226 га врожаю соняшнику 2018 року обробленого, засіяного та вирощеного ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини";

- зазначений врожай знаходиться на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, що перебували в оренді у ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини", на підставі договорів оренди, за якими на час здійснення посівів врожаю перелічених культур та їх вирощування, відповідно до діючого на той час законодавства, за заявниками було зареєстровано право оренди землі;

- попереднім орендарем наведених вище земельних ділянок згідно з кадастровими номерами було ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", однак у 2017 році між громадянами - власниками землі (орендодавцями) і ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" було укладено додаткові угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі, на підставі яких було проведено державну реєстрацію припинення права оренди цього орендаря;

- розпочинаючи з весни 2018 року, ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" вели господарську діяльність з використанням наведених вище площ орендованих у пайщиків земель на території Картамиської сільської ради для вирощування сільськогосподарських культур; з проведенням такої сільськогосподарської діяльності зазначеними особами було також обізнане і керівництво ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", яке фактично не використовувало зазначені земельні ділянки під врожай 2018-2019 років у зв'язку з припиненням права оренди на ці землі;

- проте, наказом Міністерства юстиції України від 14.09.2018 № 2965/5 було задоволено скаргу засновника ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", і, як наслідок, скасовано реєстрацію права оренди землі ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини", у зв'язку із чим фактично поновилися записи про реєстрацію права оренди на земельні ділянки за ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар";

- у подальшому, як стало відомо заявникам, під час вчинення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження № 56821615 про стягнення коштів з боржника ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" на користь стягувачів, яке перебуває у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 21.09.2018, за якою описано та накладено арешт на майно - незібраний врожай сільськогосподарських культур, що нібито належить боржнику, і який знаходиться на земельних ділянках зазначених у заяві про забезпечення позову на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, про що відповідні відомості було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- отже, фактично згідно з постановою від 21.09.2018 описано та накладено арешт на майно, що є власністю ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини";

- попри те, що ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" наразі оскаржують в порядку адміністративного судочинства наказ Міністерства юстиції України від 14.09.2018 № 2965/5 про скасування державної реєстрації права оренди, існує вірогідність того, що внаслідок опису та арешту наведеного вище майна, дійсним і добросовісним власником якого є ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини", це майно протиправно вибуде з володіння власників та буде реалізоване;

- ураховуючи агрономічні особливості та цикли дозрівання сільськогосподарських культур, арештований врожай може бути зібраний та реалізований під час вчинення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження № 56821615, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" про визнання права власності на врожай і фактично позбавить заявників такого права; водночас посіви сільськогосподарських культур можуть бути знищені або переорані, що також у подальшому спричинить значних збитків ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини".

Отже, наведені вище обставини, на думку заявників, свідчать про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви у спосіб, викладений у відповідній заяві.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 2 ГПК встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у даному разі заявники мали намір звернутися до суду з майновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку мала застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд мав оцінити обґрунтованість доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до статті 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Окрім законності та обґрунтованості, рішення повинно відповідати й іншим вимогам, до яких належать вичерпність (повнота), визначеність, точність, зрозумілість. Рішення повинно бути зрозумілим не лише для суду, який його ухвалив, а й для усіх інших осіб.

Частина 1 статті 282 ГПК розкриває зміст постанови суду апеляційної інстанції, яка складається, зокрема із мотивувальної частини, у якій має бути зазначено: встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Постанову апеляційного господарського суду щодо скасування ухвали суду першої інстанції та часткового задоволення заяви ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" про забезпечення позову, як і висновки цього суду, покладені в основу цього судового рішення, не можна визнати такими, що відповідають вимогам статей 86, 269, 282 ГПК щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції не здійснив і в постанові не навів оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з'ясував співмірність виду забезпечення позову, який просили застосувати позивачі, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність/відсутність необхідності вжиття відповідних заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Так, рішення суду апеляційної інстанції носить неконкретний і незрозумілий характер, оскільки, зазначивши про часткове скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд не вказав, в якій саме частині цю ухвалу залишено без змін, а в якій частині - скасовано.

Ураховуючи те, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, до форми і змісту якого встановлено певні вимоги, суд апеляційної інстанції, задовольнивши частково заяву ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини", як у мотивувальній частині, так і в резолютивній частинах постанови не конкретизував, які саме земельні ділянки (площа, кадастрові номери) засіяно озимою пшеницею під врожай 2019 року, посіви на яких підлягають арешту в рамках забезпечення позову. Водночас, наклавши заборону на проведення ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" і ТОВ "СГП Добрий господар" будь-яких сільськогосподарських робіт на земельних ділянках, апеляційний суд перелічив кадастрові номери цих земельних ділянок, пославшись на пункти 1 і 3 прохальної частини заяви про забезпечення позову, однак не звернув уваги, що у цих пунктах зазначено площі і кадастрові номери земельних ділянок як засіяних соняшником врожаю 2018 року, так і посівами озимої пшениці під врожай 2019 року. При цьому відсутність конкретних вихідних даних відповідних земельних ділянок не дає змоги ідентифікувати їх під час здійснення дій при виконанні судового рішення про забезпечення позову.

Крім того, судом апеляційної інстанції не наведено жодних мотивів, з яких суд виходив при відмові ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" у накладенні арешту на врожай соняшнику 2018 року, та взагалі залишено не вирішеними вимоги заяви про забезпечення позову, заявлені ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини", а також не наведено обґрунтування, за якими вимоги цієї особи не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд, наголосивши на порушенні судом першої інстанції положень пункту 7 частини 1 статті 137 ГПК в контексті передачі спірного майна (врожаю соняшнику 2018 року) на зберігання заявникам, які за твердженням суду мають безпосередній інтерес у вирішенні спору, що виключає можливість застосування такого заходу, натомість, вирішив повернути майно, що є предметом спору, до боржника ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", при цьому не встановив незацікавленості цієї особи у предметі та результаті вирішення спору, а також не навів мотивів можливості застосування саме такого заходу. Водночас слід зауважити, що в подальшому, вирішуючи питання забезпечення позову щодо посівів озимої пшениці під врожай 2019 року, що також є предметом спору, апеляційний суд дійшов протилежних висновків про існування загрози збереження цього майна до вирішення місцевим господарським судом спору про визнання права власності на зазначене майно, що стало підставою для застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на посіви озимої пшениці під врожай 2019 року та заборони ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" вчиняти певні дії.

Разом із тим апеляційний суд не звернув уваги та не дав належної оцінки тому, що судом першої інстанції при розгляді заяви ТОВ "Фермер-Агро" і ТОВ "Щедрі Лани Слобожанщини" вирішено питання про обов'язки ТОВ "СГП Добрий господар" (код 41618785), яке не приймало участі при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Таким чином суд апеляційної інстанції, ухваливши нове рішення по суті заяви про забезпечення позову, фактично не здійснив розгляду такої заяви, не надав оцінки доказам, наявним у матеріалах справи, у повному обсязі не перевірив доводи сторін, а також не спростував висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог в цілому та не навів обґрунтування, за якими такі висновки суду вважає помилковими.

Суд апеляційної інстанції, пославшись на численну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), не здійснив її практичного застосування при вирішенні цієї справи, і не врахував висновки цього ж Суду, висловлені у справі "Хаджинастасиу проти Греції", за змістом рішення якого національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні цього ж суду у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позицію є усталеною практикою ЄСПЛ (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" стосовно того, що вжиттям судом заходів забезпечення позову він позбавляється права власності на належне йому майно, не заслуговують на увагу, оскільки спір щодо права власності на зазначене майно наразі є предметом судового розгляду, а заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або згідно з положеннями частини 7 статті 145 ГПК, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Разом із тим вжиття заходів забезпечення позову є наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та ніяким чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті. При цьому у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (частина 9 статті 145 ГПК).

Відповідно до частини 1 статті 333 ГПК суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (частина 2 статті 333 ГПК).

Отже, зазначена норма містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд апеляційної інстанції вирішує питання про поворот виконання саме рішення суду ухваленого по суті спору.

Суд апеляційної інстанції, здійснюючи перегляд ухвали суду першої інстанції за наслідками вирішення заяви про забезпечення позову, не вчиняючи при цьому дій, передбачених частиною 1 статті 333 ГПК (закрито провадження у справі; залишено позов без розгляду; відмовлено в позові повністю; задоволено позовні вимоги в меншому розмірі), не навів достатнього обґрунтування наведених вище підстав для застосування повороту виконання ухвали суду першої інстанції у цій справі.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 73, 74, 76, 77, 86 236, 282 ГПК визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні відповідного питання. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення неможливо.

Оскільки наведеним вимогам оскаржене рішення суду апеляційної інстанції не відповідає, його не можна визнати законним і обґрунтованим.

Вищевказане свідчить про порушення судом апеляційної інстанції наведених норм процесуального права, які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 ГПК).

Ураховуючи зазначене, та оцінюючи доводи касаційних скарг у їх сукупності, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Зважаючи на викладене, а також відповідно до положень частини 3 статті 310 ГПК постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермер-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани Слобожанщини", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 у справі № 1810з-18 скасувати.

3. Справу № 1810з-18 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий