РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.01.2019Справа № 910/12218/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Консалт»

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Альматрикс»

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Сіател груп»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор»

про визнання недійсним договору,

Представники:

від позивача Панков К.М. (за дов.)

від відповідача-1 не прибув

від відповідача-2 Назаренко С.В. (за дов.)

від третьої особи не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Консалт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Альматрикс» (відповідач-1) та товариства з обмеженою відповідальністю «Сіател груп» (відповідача-2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі громадського торговельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В. в реєстрі за № 698.

Позивач вважає, що оскаржуваний договір не відповідає вимогам законодавства, яке врегульовує правовий статус арештованого майна та порядок здійснення прав щодо нього. Необхідність оцінки договору на відповідність цьому законодавству викликана наявністю арештів на будівлю громадсько-торговельного центру загальною площею 6275,3 кв.м. за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. 20Б, що є предметом оскаржуваного договору, які були застосовані ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 у справі 757/2685/15-к в рамках кримінального провадження № 0011851 від 31.12.2014 та ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015 у справі № 200/6669/15-к в рамках кримінального провадження № 0000109 від 03.02.2015. Обґрунтовуючи порушення своїх прав позивач посилається на те, що він є кредитором товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор», стосовно якого порушена справа про банкрутство № 904/9795/16, майно до 08.09.2015 належало останньому, це майно не було обтяжено заставою і, у зв'язку з недостатністю активів у товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» для задоволення вимог кредиторів, кошти від продажу майна у ліквідаційній процедурі підлягали спрямуванню на погашення вимог незабезпечених кредиторів, яким також є позивач.

Одночасно з позовом позивач подав такі клопотання:

- про залучення до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчого комітету Запорізької міської ради;

- про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Альматрикс» договору купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В. в реєстрі за № 695 та договору купівлі-продажу будівлі громадсько-торговельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В. в реєстрі за № 698;

- про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Сіател груп» договору купівлі-продажу будівлі громадсько-торговельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В. в реєстрі за № 698.

Суд своєю ухвалою від 21.09.2018 відкрив провадження у справі № 910/12218/18, підготовче засідання призначив на 18.10.2018, постановив здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор», а також витребував договір купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В. в реєстрі за № 695, договір купівлі-продажу будівлі громадсько-торговельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В. в реєстрі за № 698 (у товариства з обмеженою відповідальністю «Альматрикс») та договір купівлі-продажу будівлі громадсько-торговельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В. в реєстрі за № 698 (у товариства з обмеженою відповідальністю «Сіател груп»).

08.10.2018 до суду надійшов відзив товариства з обмеженою відповідальністю «Сіател груп» (відповідач-2) на позовну заяву, який був надісланий у встановлений судом строк - 05.10.2018. Водночас, всупереч вимогам ч. 5 ст. 165 ГПК України, копія відзиву та доданих до нього документів не була надіслана відповідачем-2 іншим учасникам справи, що, в свою чергу, не дає підстав вважати відзив належним чином поданим.

Копія відзиву та доданих до нього документів товариством з обмеженою відповідальністю «Сіател груп» надіслана іншим учасникам справи 07.11.2018, докази чого надані 08.11.2018.

З метою забезпечення принципу змагальності (ст. 13 ГПК України), суд продовжив товариству з обмеженою відповідальністю «Сіател груп» строк для подачі відзиву.

Відповідач-2 у поданому відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, зазначивши таке:

- майно придбано відповідачем-2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 698, у товариства з обмеженою відповідальністю «Альматрікс», договір, на підставі якого товариство з обмеженою відповідальністю «Альматрікс» придбало майно у товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор», є чинним, позивач не був учасником цих договорів, а тому його права жодним чином не порушені;

- на час укладення оскаржуваного договору Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний державний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не містив будь-яких арештів та/або заборон щодо будівлі громадсько-торговельного центру.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» (третя особа) подало поясненнях, які були ним надіслані 31.10.2018, тобто з порушенням встановленого судом строку (до 17.10.2018). Клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» суду не подало, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України, пояснення товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» залишені судом без розгляду.

Також не прийняті судом до розгляду подані 07.11.2018 позивачем докази (відомості про майно товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор», що є предметом застави) з підстав, передбачених ч. 8 ст. 80 ГПК України - позивач не обґрунтував неможливість подання цих доказів разом з поданням позовної заяви.

19.11.2018 до суду надійшло клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» про поновлення строку для подання пояснень, надавши відповідні пояснення. 22.11.2018 суд продовжив товариству з обмеженою відповідальністю «Амстор» строк для подачі пояснень та прийняв ці пояснення, постановивши відповідну ухвалу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» у поданих суду поясненнях зазначило, що оскаржуваний договір укладено до порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» (порушено 15.11.2016), що унеможливлює застосування до спірних правовідносин ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка передбачає можливість у межах справи про банкрутство визнати недійсними договори, що були вчинені боржником протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство.

Також у підготовчому засіданні 22.11.2018 суд постановив інші рішення:

1. Поновив товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго-Консалт» строк для подачі доказів та прийняв такі документи:

- копію клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» слідчому про арешт нерухомого майна в рамках кримінального провадження 0000109 від 03.02.2015, на підставі якого старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Данильченком О.О. подано клопотання до суду про арешт майна, задоволене ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015 у справі № 200/6669/15-к;

- копію повідомлення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) від листопада 2015 року № 2501/9/26-59-11-01-20;

- копію повідомлення відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві вих. №2499 від 09.12.2015, щодо необхідності подання державному ресторатору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу;

- копію листа ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві «Про надання інформації та копій документів» без номеру і дати за підписом в.о. начальника Антоновича В.В. (реєстрація в ГПУ 29.11.2017 за № 267465-17);

- копію листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 0.184-35956/0/15-18-вих від 10.09.2018.

2. Продовжив товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго-Консалт» строк для подачі відповіді на відзив.

3. Витребував у Генеральної прокуратури України (Управління з розслідувань особливо важливих справ Головного слідчого управління) належним чином засвідчені копії таких документів, що знаходяться в матеріалах об'єднаного кримінального провадження № 0011851 від 31.12.2014:

- договору купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 695;

- ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Фаркош Ю.А. від 30.01.2015 у справі № 757/2685/15-к про арешт нерухомого майна;

- ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетрська Решетнік М.О. від 02.04.2015 у справі № 200/6669/15-к про арешт нерухомого майна;

- клопотання представника ТОВ «Амстор» слідчому про арешт нерухомого майна в рамках кримінального провадження 0000109 від 03.02.2015р., на підставі якого старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Данильченком О.О. подано клопотання про арешт майна, яке задоволене ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015 у справі №200/6669/15-к.

4. Відмовив в частині клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Консалт» про витребування доказів, що надійшло 18.10.2018 (мотиви відмови і докази, у витребуванні яких судом відмовлено, наведені в окремій ухвалі суду від 22.11.2018).

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Сіател Груп» є власником будівлі громадсько-торговельного центру літера «Б», що розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20, літера «Б», загальною площею 6 275,3 кв.м. Це майно ТОВ «Сіател Груп» придбало 08.09.2015, уклавши з ТОВ «Альматрикс», як продавцем, відповідний договір купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру (далі - Договір), за умовами якого продавець продав, а покупець купив будівлю громадсько-торговельного центру літера «Б», що розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20, літера «Б», загальною площею 6275,3 кв.м. Договір посвідчений 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 698.

Майно, яке є предметом Договору, 08.09.2015 ТОВ «Альматрикс» передано ТОВ «Сіател Груп», про що свідчить акт приймання-передачі. Право власності на майно виникло у набувача - ТОВ «Сіател Груп», 08.09.2015, і відповідний запис приватним нотаріусом внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Будівля громадсько-торговельного центру в м. Запоріжжя, по вул. Бородінській, 20, літера «Б», загальною площею 6275,3 кв.м., належала ТОВ «Альматрикс» на праві власності на підставі договору купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, укладеного 08.09.2015 з ТОВ «Амстор», посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною та зареєстрованого в реєстрі за № 695.

На час укладення Договору були чинні рішення Печерського районного суду міста Києва та Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, якими було накладено арешт на будівлю, що є предметом Договору. Зокрема, ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/2685/15-к задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «Амстор», у тому числі і на будівлю громадсько-торговельного центру загальною площею 6 275,3 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20 Б, а ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/6669/15-к задоволено клопотання слідчого і накладено арешт із забороною розпоряджатися об'єктами, у тому числі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20-б.

15.11.2016 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Амстор» (справа № 904/9795/16).

31.05.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/9795/16 затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги ТОВ «Енерго-Консалт» у розмірі 2 756 грн включені до першої черги задоволення, а вимоги у розмірі 27 181 315,54 грн - до четвертої черги задоволення.

Вирішуючи спір суд виходить такого.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договору як юридичному факту властиві такі ознаки:

- в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;

- договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб'єктів. У зв'язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності договору як правочину наведені у ст. 203 ЦК України, однією з яких є насамперед є те, що зміст правочину не повинен суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Водночас свобода договору не є безмежною. Надаючи особам право здійснення своїх цивільних прав вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України), законодавець зобов'язує їх утриматись від дій, які б могли порушити права інших осіб, та не допускає дій, які б могли завдати шкоди іншій особі (ст. 13 ЦК України).

Отже при вирішенні спору щодо дійсності Договору підлягають в першу чергу встановленню обставини, які свідчать про те, що цим правочином порушені права або охоронювані інтереси позивача.

Положення ст. 4 ГПК України щодо права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, та ч. 2 ст. 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

У матеріальному сенсі позов - це право на задоволення своїх позовних вимог. У процесуальному сенсі позов - це звернена до суду вимога про захист своїх прав та інтересів. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.

Водночас право подання позовної заяви, як будь-яке суб'єктивне право, яким є міра свободи, тобто міра можливої поведінки правомочної особи у правовідносинах, має межі свого здійснення. Крім суб'єктивного уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту у визначений нею спосіб, факт порушення такого права (інтересу) повинен бути реальним, очевидним, тобто таким, що носить об'єктивний характер.

Правовідносини, які виникли як за Договором, укладеним між ТОВ «Сіател Груп» і ТОВ «Альматрикс», так і договором, сторонами за яким ТОВ «Альматрикс» і ТОВ «Амстор», стосуються зміни права власності на майно шляхом купівлі-продажу, тобто спрямовані на передачу майна у власність набувачеві.

З урахуванням обставин, наведених судом вище, умовою з'ясування обґрунтованості доводів позивача про невідповідність Договору вимогам законодавства, яке врегульовує правовий статус арештованого майна та порядок здійснення прав щодо нього, є насамперед доведеність позивачем порушення цим правочином його прав або охоронюваних інтересів.

Відповідно до ухвали від 31.05.2018 Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/9795/16, якою затверджено реєстр вимог кредиторів, вимоги ТОВ «Енерго-Консалт» до ТОВ «Амстор» у розмірі 27 181 315,54 грн складаються із заборгованості у розмірі 17 181 315,54 грн за договором позики № 21/03 від 21.03.2014, та заборгованості у розмірі 10 000 000 грн за договором поруки № 5/1 від 02.12.2014.

Позивач не є учасником правовідносин за Договором і обставини, які свідчать про те, що на час укладення Договору у позивача існували права на майно, яке є предметом Договору, або відчуження цього майна було спрямовано на порушення майнових інтересів позивача, суду не подано.

Доводи позивача про те, що укладення Договору унеможливило задоволення у ліквідаційній процедурі вимог незабезпечених кредиторів є безпідставними, оскільки продаж майна було здійснено задовго до порушення Господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі про банкрутство ТОВ «Амстор» (справа № 904/9795/16 порушена 15.11.2016, а продаж здійснено ухвалою 08.09.2015).

Таким чином позивачем не доведено факт порушення Договором його невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. Відсутність порушеного права є самодостатньою підставою для відмови у задоволені позову. У зв'язку з цим суд не здійснює оцінку доводів позивача про невідповідність Договору вимогам законодавства, яке врегульовує правовий статус арештованого майна та порядок здійснення прав щодо нього.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-консалт» до товариства з обмеженою відповідальністю «Альматрикс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Сіател груп».

Судові витрати покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-консалт».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 26.03.2019

Суддя С. А. Ковтун