ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

25.03.2019

Справа № 910/2821/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Метінвест-Ресурс” (87510,

Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Ширшова, будинок 6А,

кімната 10)

до                              Товариства з обмеженою відповідальністю “Київекспроммет” (04201,

місто Київ, вулиця Петра Дехтяренка, будинок 35)

про                              стягнення 1 135 599, 12 грн.,

Суддя Літвінова М.Є.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Метінвест-Ресурс” (далі – позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Київекспроммет” (далі – відповідач) про стягнення 1 135 599, 12 грн., з яких 1 065 207, 85 грн. основного боргу та 70 391, 27 грн. пені.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір поставки, на виконання умов якого позивач здійснив попередню оплату, проте всупереч взятих на себе зобов’язань відповідач товар позивачу у повному обсязі не поставив, сплачені грошові кошти не повернув, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2019 відмовлено у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 відкрито провадження у справі № 910/2821/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.04.2019 року.

22.03.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Розглянувши подану позивачем заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції суд вирішив відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Частинами 1, 2, 5, 7 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов’язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п’ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов’язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п’ять днів до відповідного судового засідання.

Відповідно до пункту 17.6 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в межах приміщення суду здійснюється за допомогою технічних засобів, що функціонують у судах на день набрання чинності цією редакцією Кодексу, за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

З вищезазначених норм права вбачається, що винесення ухвали про розгляд справи в режимі відеоконференції є правом суду, яке реалізується за наявності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі, в якій дана сторона бере участь.

Отже, зі змісту наведеної норми права слідує, що необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається виключно судом, що розглядає господарську справу. При цьому, випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в законі не визначені.

Необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від них причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов'язковою.

Судом враховано обмежені технічні можливості Господарського суду міста Києва щодо забезпечення проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки на даний час в суді наявно лише два зали судового засідання, обладнані технічними засобами для проведення судового засідання в режимі відеоконференції з щільним графіком проведення судових засідань у цих залах та значною завантаженістю, оскільки ухвали про проведення судових засідань в режимі відеоконференції надходять з усіх регіонів України.

Суд зазначає, що вимогами чинного законодавства не передбачено можливості зміни дати та часу призначеного судового засідання у зв'язку поданням стороною клопотання про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Враховуючи те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Метінвест-Ресурс”про участь в судовому засіданні, призначеному на 01.04.2019 р. в режимі відеоконференції відповідає вимогам Закону, однак відсутня технічна можливість для забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні означеної заяви.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 197, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1.          Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Метінвест-Ресурс” про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції залишити без задоволення.

2.          Ухвала набирає законної сили 25.03.2019 року та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя                                                                                          М.Є. Літвінова