ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

29 березня 2019 року м.Тернопіль Справа №921/207/19

Суддя Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали без номеру від 22.03.2019 (вх.№246 від 26.03.2019), подані Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «ЗАТИШНА ОСЕЛЯ 11», м.Тернопіль

до відповідача: Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

про визнання недійсним рішення №868 від 14.11.2018,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗАТИШНА ОСЕЛЯ 11», м.Тернопіль звернувся 23.03.2019 (згідно накладної на поштове відправлення №048) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, м.Тернопіль, про визнання недійсним рішення №868 від 14.11.2018 «Про усунення порушень у сфері благоустрою», яким вирішено демонтувати обмежувач руху (шлагбаум), встановлений між будинками №5 та №11 по вул.Київська, 5 у м.Тернополі.

Позов мотивовано незаконністю рішення, а також з посиланням на порушення прав позивача в частині прав ОСББ на управління прибудинковою територією, у звязку з чим вважає, що рішення виконкому Тернопільської міської ради підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Також зазначає, що фактично міська рада втручається у відносини права власності, що суперечить Законам України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» .

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають розгляду в господарських судах,виходячи з такого.

Частиною третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

В даному випадку позов обґрунтовується незаконністю рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №868 від 14.11.2018, яким вирішено демонтувати обмежувач руху (шлагбаум), встановлений між будинками №5 та №11 по вул.Київська, 5 у м.Тернополі.

Дане рішення прийнято у звязку із зверненням муніципальної поліції на підставі Законів України «Про місце самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів», Земельного кодексу України та Правил благоустрою м.Тернополя.

Отже, рішення прийнято з метою створення сприятливих умов для проживання населення міста, дотримання Правил благоустрою міста, тобто стосується суспільних відносин в сфері громадського благоустрою і в жодному випадку не повязано із здійсненням господарської діяльності відповідачем чи здійснення правомочностей права власності позивача на користування прибудинковою територією.

Відповідно до ч.1 ст. Закону України «Про благоустрій населених пунктів» №2807-IV від 06.09.2005 (далі - Закон №2807-IV) встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з п.«г» ч.1 ст.13 Закону № 2807-IV до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів (п.2 ч.2 ст.17 Закону №2807-IV).

За приписами ч.ч.1, 2 ст.20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Так, відповідно до частини 2 цієї статті Закону до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить:

1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;

2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях;

3) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та обєктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних обєктів тощо;

Частиною 4 ст. 20 вказаного Закону передбачено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ст. 34 зазначеного Закону нормативно-правовим актом, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту, є Правила благоустрою території населеного пункту, які розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Зазначені Правила регулюють права і обов'язки учасників правовідносин в галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті, в тому числі, містять загальнообов'язкові на території міста норми, за порушення яких передбачена відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення і обов'язкові до виконання усіма юридичними та фізичними особами на території міста.

На виконання наведених вище норм Закону, рішенням Тернопільської міської ради від 19.05.2011 №6/8/20 затвердженні Правила благоустрою території міста Тернополя, котрі розроблені з метою забезпечення в місті сталого розвитку гармонійного поєднання економічного, соціального та екологічного напрямків.

Отже, Закон України «Про благоустрій населених пунктів» наділяє повноваженням Тернопільську міську раду та її виконавчі органи здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою міста Тернополя; в розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення та дії з демонтажу є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту (демонтаж - роботи щодо відновлення території благоустрою).

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Критеріями розмежування справ господарського судочинства від інших справ є суб'єктний склад учасників процесу (обовязковими учасниками правовідносин мають бути субєкти господарювання) та характер спірних правовідносин (виникають у сфері відносин врегульованих Господарським кодексом України, іншими актами господарського законодавства).

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Натомість, за приписами статей 2, 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, в спорах юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб'єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

В даному випадку, приймаючи оскаржуване рішення 14 листопада 2018 року «Про усунення порушень у сфері благоустрою», Виконавчий комітет Тернопільської міської ради діяв в межах, визначених статтею 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» функцій, а також з метою здійснення повноважень, визначених Правилами благоустрою м.Тернополя, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині дотримання усіма юридичними та фізичними особами загальнообов'язкових на території міста Тернополя норм.

Враховуючи те, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради, в силу закону наділений контролюючими повноваженнями та виконує владні управлінські функції у сфері благоустрою міста Тернополя, то рішення у сфері порушення Правил, прийняті останнім як суб'єктом владних повноважень, тому звернення до суду з метою оскарження відповідного рішення зумовлено існуванням між сторонами спору публічно-правового характеру, відтак суддя доходить висновку, що даний спір за позовними вимогами ОСББ підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Подання позову за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана з урахуванням правил предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст.20 ГПК України.

Однак, норми п.10 ст.20 ГПК України виключають можливість оскарження рішення, прийнятого суб'єктом владних повноважень в процесі виконання ним владних управлінських функцій.

Враховуючи вищенаведене, позовна заява ОСББ «ЗАТИШНА ОСЕЛЯ 11» не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а тому суддя відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу.

Керуючись ст.ст.2, 4, 20, п.1 ч.1, ч.6 ст.175, 232, 234, 235, п.7 ч.1 ст.255 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 11», м.Тернопіль у відкритті провадження за позовною заявою без номеру від 22.03.2019 (вх.№246 від 26.03.2019) до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, м.Тернопіль, про визнання недійсним рішення №868 від 14.11.2018 «Про усунення порушень у сфері благоустрою».

2. Позовні матеріали (всього на 26-ти арк., в тому числі поштовий конверт №048) повернути Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 11», АДРЕСА_1, 46023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257, пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 29.03.2019.

Суддя Н.О. Андрусик