ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" березня 2019 р. Справа № 911/3513/16

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ» арбітражного керуючого Демчана О.І. за вих. № 02-01/26-105 від 22.03.2019 про застосування заходів забезпечення позову у справі

за заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ»

про банкрутство

без повідомлення учасників у справі про банкрутство

встановив:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа за заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ» про банкрутство.

Постановою господарського суду Київської області від 23.06.2017 визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ» (далі - банкрут, ТОВ «Нова Лінія-Північ») та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

04.03.2019 через канцелярію суду ТОВ «Нова Лінія-Північ» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана О.І., подано заяву за вих. № 02-01/26-104 від 04.03.2019 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями ТОВ «Нова Лінія-Північ» у зв'язку з доведенням до банкрутства на керівників та учасників боржника, а саме на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Нова Лінія-Північ» 3 508 431,23 грн.

Ухвалою суду від 11.03.2019, в порядку ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), вирішено звернутись до органів реєстрації місця перебування та місця проживання фізичних осіб із запитом щодо надання інформації відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

22.03.2019 через канцелярію суду ліквідатором ТОВ «Нова Лінія-Північ» арбітражним керуючим Демчаном О.І. подано заяву за вих. № 02-01/26-105 від 22.03.2019 про застосування заходів забезпечення позову, у якій останній просить суд застосувати заходи забезпечення позову - заяви про покладання субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями ТОВ «Нова Лінія-Північ» у зв'язку з доведенням до банкрутства на керівників та учасників боржника вих. № 02-01/26-104 від 04.03.2019 шляхом накладення арешту в межах суми 3508431,23 грн. на:

- нерухоме майно, а саме на житловий будинок, загальною площею (кв. м): 226,5, житловою площею (кв. м): 109,2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 що належить ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 31.01.1996 Славутицьким МВГУ МВС України в Київській області, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на підставі Договору дарування, №5392 від 28.11.2001, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Хусалімова Л.В.;

- нерухоме майно, а саме на квартиру, загальною площею (кв. м): 88,5, житловою площею (кв. м): 56,3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 31.01.1996 Славутицьким МВГУ МВС України в Київській області, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на підставі Договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2323, посвідченого 31.10.2017 приватним нотаріусом КМНО Бочарова С.В.;

- на частку 19192/100000 будівлі критого ринку, загальною площею (кв. м): 1879,9, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 31.01.1996 Славутицьким МВГУ МВС України в Київській області, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на підставі Договору про поділ нерухомого майна №2085 від 01.07.2010, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімова Л.В.;

- на квартиру (нежиле приміщення), загальною площею (кв. м): 70,5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 31.01.1996 Славутицьким МВГУ МВС України в Київській області, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на підставі Договору про поділ нерухомого майна №2085 від 01.07.2010, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімова Л.В.

В обгрунтування необхідності вжиття обраного заходу забезпечення позову заявник посилається на те, що у разі задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності ОСОБА_2 повинен буде сплатити банкруту значну суму грошових коштів у розмірі 3 508 431,23 грн. Враховуючи факт заняття ОСОБА_2 діяльністю, яка пов'язана з операціями з нерухомим майном, у заявника є підстави вважати, що вказане вище нерухоме майно буде фіктивно відчужено третім особам. Ліквідатор банкрута вважає, що вжиття судом заявлених заходів забезпечення заяви про покладення субсидіарної відповідальності значно знизить ризик утруднення виконання чи невиконання рішення суду за результатами розгляду вказаної заяви.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (частина 6 статті 12 ГПК України)

Згідно з абзацами 16, 14 частини 1 статті 1 Закону про банкрутство учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

У відповідності до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частин 1, 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд зауважує, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд також звертає увагу, що інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності з боку відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову), буде неможливо виконати, або утруднено його виконання. Застосування інституту забезпечення позову не може переслідувати будь яких інших цілей, зокрема, таких як, спонукання сторін до здійснення будь-яких інших дій.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І. шляхом накладення арешту на майно суд зазначає, що ліквідатором ТОВ «Нова Лінія-Північ» не долучено до заяви доказів, які б містили інформацію про вчинення ОСОБА_2 дій, що свідчать про наміри відчуження зареєстрованого за ним майна. Крім того, не подано також доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_2 відсутні грошові кошти на рахунках у банках, за рахунок яких можливо було б виконати судове рішення у разі можливого задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності.

Отже, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, ліквідатором ТОВ «Нова Лінія-Північ» арбітражним керуючим Демчаном О.І. не надано доказів та не наведено достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного заходу забезпечення позову (заяви про покладення субсидіарної відповідальності) ускладнить чи унеможливить виконання судове рішення за заявою. Заява про застосування заходів забезпечення грунтується на припущеннях ліквідатора банкрута.

Враховуючи викладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої ліквідатором ТОВ «Нова Лінія-Північ» арбітражним керуючим Демчаном О.І. заяви про застосування заходів забезпечення позову (заяви про покладення субсидіарної відповідальності) з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ» арбітражному керуючому Демчану О.І. в задоволенні заяви за вих. № 02-01/26-105 від 22.03.2019 про застосування заходів забезпечення позову.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін