ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 березня 2019 року Справа № 915/1803/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивачів: ОСОБА_1 - ордер МК №115403 від 04.12.2018,

представника відповідачів: ОСОБА_2 - ордер МК №150086 від 11.03.2019,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні

заяву представника позивача-1 ОСОБА_1 вхід.№2613/19 від 19.02.2019 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом: 1) ОСОБА_3

(54034, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1),

2) ОСОБА_4

(54038, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2),

3) ОСОБА_5

(54034, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3),

4) ОСОБА_6

(54029, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_4),

5) ОСОБА_7

АДРЕСА_8, РНОКПП НОМЕР_5),

до відповідачів: 1) ОСОБА_8

(54000, АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_6),

2) ОСОБА_9

(54046, АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_7),

3) ОСОБА_10

(54029, АДРЕСА_7, РНОКПП НОМЕР_8),

4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Перукарня Чаруня»

(54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.30-А; ідент.код 23404191),

про: переведення прав та обов'язків набувачів.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог б/н від 22.02.2019 (вх.№3682/19 від 11.03.2019):

- переведення права та обов'язки набувачів у наступних розмірах: ОСОБА_3 - 2,01% часток, з яких 1,21 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,8 часток - ОСОБА_10; ОСОБА_4 - 2,3 % часток, з яких 1,39 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,91 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_5 - 1,72 % часток, з яких 1,03 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,69 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_6 - 1,43% часток, з яких 0,86 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,57 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_7 - 1,72 % часток, з яких 1,03 частка, яка належала ОСОБА_8, 0,69 частки - ОСОБА_10;

- визнання недійсними: договору дарування частки в статутному капіталі від 29.01.2019, укладеного між ОСОБА_10 (дарувальник) та ОСОБА_9 (обдаровуваний), який посвідчено 29.01.2018 приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. та зареєстровано в реєстрі за №91; договору дарування частки в статутному капіталі від 07.05.2018, укладеного між ОСОБА_8 (дарувальник) та ОСОБА_9 (обдаровуваний), який посвідчено 07.05.2018 приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. та зареєстровано в реєстрі за №336;

- скасування рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перукарня "Чаруня", які оформлені протоколом №07/06-1 від 07.06.2018 та наступну реєстрацію змін до установчих документів товариства, проведену Центром надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на підставі вказаного протоколу зборів, -

в с т а н о в и в:

Позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулись до суду з позовом, в якому просили перевести на них права та обов'язки набувачів часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перукарня Чаруня" у наступних розмірах: ОСОБА_3 - 2,01% часток, з яких 1,21 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,8 часток - ОСОБА_10; ОСОБА_4 - 2,3 % часток, з яких 1,39 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,91 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_5 - 1,72 % часток, з яких 1,03 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,69 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_6 - 1,43% часток, з яких 0,86 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,57 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_7 - 1,72 % часток, з яких 1,03 частка, яка належала ОСОБА_8, 0,69 частки - ОСОБА_10

11.03.2019 від позивачів надійшла заява про збільшення позовних вимог б/н від 22.02.2019 (вх.№3682/19 від 11.03.2019), в якій позивачі просять суд:

- перевести на позивачі права та обов'язки набувачів часток учасників ТОВ "Перукарня Чаруня" у наступних розмірах: ОСОБА_3 - 2,01% часток, з яких 1,21 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,8 часток - ОСОБА_10; ОСОБА_4 - 2,3 % часток, з яких 1,39 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,91 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_5 - 1,72 % часток, з яких 1,03 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,69 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_6 - 1,43% часток, з яких 0,86 частка, яка належала ОСОБА_8, а 0,57 частки - ОСОБА_10; ОСОБА_7 - 1,72 % часток, з яких 1,03 частка, яка належала ОСОБА_8, 0,69 частки - ОСОБА_10;

- визнати недійсними: договір дарування частки в статутному капіталі від 29.01.2019, укладений між ОСОБА_10 (дарувальник) та ОСОБА_9 (обдаровуваний), який посвідчено 29.01.2018 приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. та зареєстровано в реєстрі за №91; договір дарування частки в статутному капіталі від 07.05.2018, укладений між ОСОБА_8 (дарувальник) та ОСОБА_9 (обдаровуваний), який посвідчено 07.05.2018 приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. та зареєстровано в реєстрі за №336;

- скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "Перукарня "Чаруня", які оформлені протоколом №07/06-1 від 07.06.2018 та наступну реєстрацію змін до установчих документів товариства, проведену Центром надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на підставі вказаного протоколу зборів.

Враховуючи, що відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання та фактичну пов'язаність всіх позовних вимог заявлених позивачами, подана позивачами заява була прийнята судом до розгляду.

19.02.2019 позивач-1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою вх. №2613/19 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позовні вимоги у даній справі шляхом заборони Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів (статуту) ТОВ "Перукарня Чаруня" (54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.30-А; ідент.код 23404191), які пов'язані зі зміною складу та часток учасників товариства, розміру статутного фонду, у тому числі відчуження часток та корпоративних прав, виключення учасників, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління підприємством тощо, до вирішення справи по суті.

Заява мотивована тим, що лише при проведенні загальних зборів 07.06.2018, позивачам стало відомо про те, що відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 передали належні їм частки в статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_9, а учасник товариства ОСОБА_12 свою частку подарувала ОСОБА_9 В день проведення загальних зборів, ОСОБА_9 передала іншим учасникам товариства копії заяв ОСОБА_8 від 18.10.2017 та ОСОБА_10 від 03.11.2017 про передачу частки учасника у статутному капіталі товариства. Весь час з дати написання заяв до дати проведення зборів ОСОБА_9, маючи намір стати єдиним основним бенефіціарієм товариства, який має більш ніж 51% частки у статутному капіталі, єдиним учасником, який має право приймати рішення, так як в неї більшість голосів, навмисно не повідомляла інших учасників про наявність вищевказаних заяв про передачу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 своїх часток. До того ж, з відзиву на позовну заяву позивачам 14.02.2019 стало відомо про наявність договорів дарування частки в статутному капіталі, укладених між ОСОБА_8, ОСОБА_10 з ОСОБА_9 Заявники зазначають, що такі дії відповідача ОСОБА_9 свідчать про намір стати одноособовим власником товариства та приміщення, яке йому належить, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення їх порушених прав та інтересів, за захистом яких вони звернулись до суду.

Ухвалою суду від 20.02.2019 розгляд заяви призначено у судовому засіданні 12.03.2019.

Представник відповідачів у письмових запереченнях б/н від 12.03.2019 просить суд відмовити позивачам у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову посилаючись на те, що заява обґрунтована лише суб'єктивною думкою, припущеннями позивачів, неналежними та недопустимими доказами. Представник позивачів ОСОБА_1 не навела жодного обґрунтування та не послалася на конкретні обставини, з якими пов'язувалося б утруднення чи неможливість виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог; заявником не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини можуть ускладнити виконання рішення в даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення зі справи та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може бути істотно ускладнено чи унеможливлено та не порушить збалансованості інтересів сторін у даній справі; обраний заявником спосіб забезпечення позову не має належного зв'язку з предметом позову щодо переведення прав та обов'язків набувача, обсягом позовних вимог, що свідчить про відсутність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема такий спосіб неспроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; заявником не доведено посилання на неможливість ефективного захисту або поновлення прав та інтересів позивачів, не визначено, які саме права та інтереси підлягають захисту, взагалі не вказано, які негативні наслідки можуть настати, які потребують застосування заходів забезпечення позову.

У підготовчому засіданні 12.03.2019 та 22.03.2019 судом оголошувались перерви.

При розгляді заяви судом взято до уваги наступне.

Відповідно до норм ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для забезпечення позову надав оцінку обґрунтованості доводів позивачів щодо необхідності вжиття запропонованих ними заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивачів щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.9 Постанови №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого. Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким забороняється вчинення дій щодо предмета спору. Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (п.9).

До того ж, судом враховується, що відповідно до ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п.45 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні питання про забезпечення позову господарські суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог б/н від 22.02.2019, позивачі просять суд скасувати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перукарня "Чаруня", які оформлені протоколом №07/06-1 від 07.06.2018 та наступну реєстрацію змін до установчих документів товариства, проведену Центром надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на підставі вказаного протоколу зборів.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.03.2019, до складу засновників (учасників) ТОВ "Перукарня Чаруня" вже внесені зміни на підставі оскаржуваного позивачами рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перукарня "Чаруня", які оформлені протоколом №07/06-1 від 07.06.2018, відповідно до якого частка ОСОБА_9 у статутному капіталі товариства становить 55,95%.

Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що без вжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, в подальшому, до набрання законної сили рішенням у даній справі, відповідач має можливість вчинити дії спрямовані на зміну складу та частки учасників товариства, розміру статутного фонду, виключення учасників, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління підприємством тощо. Тобто, у разі невжиття запропонованих позивачем заходів, існує імовірність ускладнення виконання судового рішення у даній справі, предметом якої є, зокрема, законність прийняття загальними зборами рішень, оформлених протоколом №07/06-1 від 07.06.2018. При цьому, наявний зв'язок між запропонованим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, і запропонований позивачем захід не є тотожнім задоволенню заявлених позовних вимог.

За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги заявника щодо вжиття саме такого заходу забезпечення позову як заборона органу, що здійснює державну реєстрацію змін до установчих документів (статуту), вчиняти реєстраційні дії, пов'язані зі зміною складу та часток учасників товариства, розміру статутного фонду, у тому числі відчуження часток та корпоративних прав, виключення учасників, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління підприємством тощо, до набрання законної сили рішенням у справі №915/1803/18, цілком обґрунтовані, оскільки саме такий захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та запобігти в майбутньому порушенню прав та охоронюваних законом інтересів учасників судового процесу.

При цьому, застосування запропонованих заявником заходів не призведе до неможливості господарському товариству здійснювати свою діяльність та не порушить прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду. Тобто, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, у даному випадку не буде порушена.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне забезпечити позов у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст.ст.136, 137, 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника позивача-1 ОСОБА_1 вх. №2613/19 від 19.02.2019 про вжиття заходів забезпечення позову, задовольнити.

2. Заборонити Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів (статуту) ТОВ «Перукарня Чаруня» (54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.30-А; ідент.код 23404191), які пов'язані зі зміною складу та часток учасників товариства, розміру статутного фонду, у тому числі відчуження часток та корпоративних прав, виключення учасників, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління підприємством тощо, до набрання законної сили рішенням у справі №915/1803/18.

4. Ухвала є обов'язковою та набирає законної сили з 25.03.2019 року.

5. Дана ухвала є виконавчим документом та дійсна для пред'явлення державному виконавцю на протязі 3-х років.

За даною ухвалою:

Стягувачі: ОСОБА_3

(54034, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1),

- ОСОБА_4

(54038, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2),

- ОСОБА_5

(54034, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3),

- ОСОБА_6

(54029, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_4),

- ОСОБА_7

АДРЕСА_8, РНОКПП НОМЕР_5).

Боржники: ОСОБА_8

(54000, АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_6),

- ОСОБА_9

(54046, АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_7),

- ОСОБА_10

(54029, АДРЕСА_7, РНОКПП НОМЕР_8),

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Перукарня Чаруня»

(54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.30-А; ідент.код 23404191).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписано суддею 25 березня 2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва