ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.03.2019м. ДніпроСправа № 904/10560/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Малиці К.В.

за участю представників сторін:

від кредитора: представник ПАТ "КБ "Преміум" адвокат Матухно І.А. ордер №2102/041 від 07.12.2018р.

від кредитора: представник гр. ОСОБА_2 адвокат Сиром'ятников Е.О. ордер №1476/014 від 03.01.2019р.

від боржника: представник розпорядника майном Пархоменко Т.В. - адвокат Сокол О.Ю. ордер №000040 від 21.03.2019р.

розглянувши справу

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ Україна", с. Давидківці, Хмельницький район, Хмельницька область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ", м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 60-62,

про визнання банкрутом

Полєв Д.М.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ Україна", с. Давидківці, Хмельницький район, Хмельницька область звернулось до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ", м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 60-62, .

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ", м. Дніпро порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.18р., введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Пархоменко Тетяну Вікторівну, свідоцтво №387 від 28.02.13р.(49044, м. Дніпро, б-р. Катеринославський, 2, ТДК "Босфор", офіс 610, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвалою суду від 13.12.2018р. затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ", м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 60-62, та призначено підсумкове судове засідання на 15.01.2019р.

04.01.2019р. до суду надійшла заява гр. ОСОБА_2 б/н від 03.01.2019р. про визнання недійсними договору про переведення боргу №1 від 20.01.2016р., укладеного між ТОВ "Ерса Союз", STOUT AGRO&OIL LP (первісний кредитор) та боржником (новий кредитор); договору №2 від 20.01.2016р. про переведення боргу, укладеного між укладеного між ТОВ "Ерса Союз", STOUT AGRO&OIL LP (первісний кредитор) та боржником (новий кредитор).

Також, 04.01.2019р. до суду надійшло клопотання гр. ОСОБА_2 про витребування доказів, а саме матеріалів справи № 904/7560/17 за позовом Приватного малого підприємства "Бізнес Трейдінг" до боржника - ТОВ "Фруктовий світ", яка розглядалась господарським судом Дніпропетровської області; витребування у розпорядника майном та боржника баланси боржника за період 2015-2018 роки.

Ухвалою суду від 15.01.2019р. задоволено клопотання ОСОБА_2 б/н від 03.01.2019р. про витребування доказів та зобов'язано розпорядника майном та боржника надати відзив на заяву гр. ОСОБА_2 про визнання договорів переведення боргу недійсним; копію договорів №1, №2 від 20.01.2016р. укладених між ТОВ "Ерса Союз", STOUT AGRO&OIL LP та боржником про переведення боргу; фінансову звітність за період 2015-2018 р.

28.01.2019р. судом направлено запит про надання для ознайомлення матеріалів справи № 904/7560/17 за позовом ПМП "Бізнес Трейдінг" до ТОВ "Фруктовий світ" про стягнення 75 028916, 27 грн. заборгованості.

05.02.2018р. до суду надійшло клопотання розпорядника майном № 02-08/02-02 від 04.02.2019р. про долучення до матеріалів справи фінансової звітності боржника за період 2015 - 2018 роки та відзив № 02-08/01-02 від 30.01.2019р. на заяву кредитора гр.ОСОБА_2 про визнання договорів № 1 та № 2 від 20.01.2016р. про переведення боргу недійсними, в якому просить відмовити у задоволені даної заяви у повному обсязі.

Також, 05.02.2019р. до суду від ПМП "Бізнес Трейдінг" надано відзив № 2-2 від 01.02.2019р. на заяву кредитора - гр. ОСОБА_2 про визнання договорів № 1 та № 2 від 20.01.2016 р. про переведення боргу недійсними, в якому просить відмовити у задоволені даної заяви у повному обсязі.

19.02.2019р. матеріали справи № 904/7560/17 за позовом ПМП "Бізнес Трейдінг" до ТОВ "Фруктовий світ" про стягнення 75028916, 27 грн. заборгованості за договорами поставки було передано судді Полєву Д.М. для ознайомлення.

19.02.2019р. до суду надійшло клопотання боржника б/н б/д про долучення до матеріалів справи фінансової звітності боржника.

В судовому засіданні 19.02.2019р. судом оглянуто справу №904/7560/17 за позовом Приватного малого підприємства "Бізнес-Трейдінг", м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ", м. Дніпро, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерса Союз", м. Київ про стягнення 75 028 916,27грн. та зроблено необхідні копії, які долучено до матеріалів даної справи.

25.03.2019р. до суду надійшло клопотання розпорядника майна ТОВ "Фруктовий світ" № 02-08/02-03 від 25.03.2019р. про долучення до матеріалів справи копії договору № 1 та № 2 від 20.01.2016 року укладених між ТОВ "ЕРСА СОЮЗ" STOUT AGRO&OIL LP та боржником - ТОВ "Фруктовий світ" про переведення боргу.

В судовому засіданні 26.03.2019р. оголошено перерву до 15:30.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Так, в межах справи про банкрутство № 904/10560/17 до суду від гр. ОСОБА_2 подано заяву про визнання Договорів переведення боргу № 1 та № 2, укладених між STOUT AGRO&OIL LP, ТОВ "ЕРСА СОЮЗ" та ТОВ "Фруктовий світ" недійсними.

Заявник, обґрунтовуючи подану заяву про визнання договорів недійсним, зазначає, що оспорюванні договори вчинено з боку кредитора - ТОВ "Фруктовий світ" лише з метою ухилення виконання ним своїх інших зобов'язань, та погіршення умов інших кредиторів в межах справи про банкрутство № 904/10560/17, та вони не мали на меті настання реальної мети з боку сторін даного правочину - STOUT AGRO&OIL LP, ТОВ "ЕРСА СОЮЗ" та ТОВ "Фруктовий світ". У розрізі зазначених тверджень, Заявник посилається на норми Цивільного кодексу України, зокрема статті 215, 234, та 203.

На думку заявника, оспорюванні договори суперечить статті 203 Цивільного кодексу України, та посилається на положення ЦК щодо недійсності правочину та його фіктивності (статті 215 та 234 ЦК України).

На обґрунтування своєї позиції заявник зазначає, що укладаючи оспорюванні договори боржник взяв на себе додаткові зобов'язання маючи при цьому непогашену заборгованість перед гр. ОСОБА_2; оспорюванні договори безвідплатні, тобто, боржник не отримав за прийняття на себе боргу жодної компенсації; сума прийнятих на себе боргових зобов'язань перевищує балансові активи підприємства; відсутність рішення органу управління боржника на укладання таких договорів; заінтересованість осіб ТОВ "Фруктовий світ" та ПМП "Бізнес Трейдінг".

У своєму відзиві розпорядник майна проти задоволення заяви гр. ОСОБА_2 заперечує та вказує на те, що відповідно до статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майнові дії боржника, та, зокрема, договори які ним укладені, можуть бути визнані недійсними в межах справи про банкрутство господарським судом лише за умови, що такі договори були укладені протягом року до моменту порушення провадження у справі про банкрутство відносно боржника.

Також, розпорядник майном наголошує на тому, що заявником не було зазначено конкретних обґрунтувань порушень сторонами оспорюваного правочину норм матеріального права, зокрема положень ст.ст. 203, 215 ЦК України, та конкретних обставин фіктивності зазначених договорів, а тому, вважає, що подана гр. ОСОБА_2 заява має розглядатись в межах статті 20 Закону про банкрутство.

ПМП "Бізнес Трейдінг" у своєму відзиві заперечує проти задоволення заяви про визнання договорів недійсними та зазначає, що для визнання договору таким, що вчинено фіктивно, закон вимагає наявність наступних умов: вина осіб, що проявляється у формі умислу, який спрямований на вчинення фіктивного договору; такий умисел повинен виникнути у сторін до моменту укладення договору; метою укладення такого договору є відсутність правових наслідків, обумовлених договором. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає підстав стверджувати, що зобов'язання вчинялося фіктивно. У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву.

Кредитор ПМП "Бізнес Трейдінг" зазначає, що укладені між ТОВ "ЕРСА СОЮЗ", STOUT AGRO & OIL LP та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ" договори про переведення боргу № 1 та № 2, жодним чином не підпадають під ознаки фіктивності, межі яких чітко визначено правозастосовною практику Верховного Суду та нормами цивільного законодавства, оскільки, після укладення зазначених договорів, як де-юре так і де-факто було змінено цивільні права та обов'язки щодо кожної з його Сторін, що в повній мірі спростовує доводи Заявника у цій частині.

Розглянувши заяву кредитора гр. ОСОБА_2 про визнання Договору № 1 та Договору № 2 від 20.01.2016р. про переведення боргу, укладених між ТОВ "ЕРСА СОЮЗ", STOUT AGRO & OIL LP та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ", суд вважає, що зазначена заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Як було встановлено судом при дослідженні оспорюваних договорів та матеріалів справи № 904/7560/17, 20.01.2016 року між ТОВ "ЕРСА СОЮЗ", STOUT AGRO & OIL LP та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ" укладено договір про переведення боргу № 1, відповідно до умов якого STOUT AGRO & OIL LP переводить, а ТОВ "Фруктовий Світ" бере на себе борг у вигляді грошового зобов'язання в сумі 568 346, 61 доларів США (п'ятсот шістдесят вісім тисяч триста сорок шість доларів США 61 цент), а також усі інші зобов'язання, що виникли на підставі Контракту №ES-CRN131015/TIS від 13.10.2015, укладеним між первісним боржником і кредитором, право вимоги якого, в подальшому перейшло до ПМП "Бізнес Трейдінг".

20.01.2016 року між ТОВ "ЕРСА СОЮЗ", STOUT AGRO & OIL LP та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фруктовий Світ» укладено договір про переведення боргу № 2, відповідно до умов якого STOUT AGRO & OIL LP переводить, а ТОВ "Фруктовий Світ" бере на себе борг у вигляді грошового зобов'язання в сумі 1683402, 84 доларів США (один мільйон шістсот вісімдесят три тисячі чотириста два доларів США 84 цент), а також усі інші зобов'язання, що виникли на підставі Контракту № ES-CRN220915/TS від 22.09.2015, укладеним між первісним боржником і кредитором, право вимоги якого, в подальшому перейшло до ПМП "Бізнес Трейдінг".

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частина 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кореспондується з положеннями п. 7) ч. 1 ст. 12 ГПК України (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін. Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина ст. 16 ГПК України), та розглядаються у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (ч. ч. 10, 11 ст. 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (ч. 8 ст. 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Статтею 20 Закону про банкрутство передбачено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Суд зазначає, що ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає розгляд заяви (поданої в порядку цієї статті) в межах провадження у справі про банкрутство (проте, не у позовному провадженні). При цьому, вимоги такої заяви стосуються саме особи боржника та можуть бути задоволені у разі встановлення наявності передбачених ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстав.

Водночас, звернення до господарського суду з позовною заявою передбачає її розгляд у позовному провадженні (а не в межах справи про банкрутство) і, в такому разі, положення ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосуванню не підлягають. Вимоги позову, в цьому випадку, ґрунтуються на допущених при укладенні оспорюваного Договору загальних вимог ЦК України. При цьому, позивач може визначити відповідачем не тільки боржника, а й іншу особу.

Поряд з цим, суд відзначає, що ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає особливі наслідки задоволення вимог, заявлених в порядку цієї статті, зокрема, у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених ч. 1 цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії. Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

Суд зауважує, що ОСОБА_2, як позивач, у поданій заяві підкреслював, що звертається саме з заявою на підставі загальних норм Цивільного кодексу України щодо визнання договорів недійсними (а не із заявою в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") і та не вказував про наявність передбачених ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстав для визнання спірних договорів недійсними.

За таких підстав, розгляд поданої гр. ОСОБА_2 заяви має здійснюватись в окремому позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство ТОВ "Фруктовий світ", а тому заява ОСОБА_2 про визнання Договорів № 1 та № 2 від 20.01.2016р. підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76, 86, 234, 235 ГПК України, ст.ст. 1, 2, 4, 10, 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву гр. ОСОБА_2 про визнання Договору № 1 та Договору № 2 про переведення боргу укладених між STOUT AGRO&OIL LP, ТОВ «ЕРСА СОЮЗ» та ТОВ "Фруктовий світ" недійсними - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку і строки, передбаченні статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 01.04.2019р.

Суддя Д.М. Полєв