ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" березня 2019 р. Cправа № 902/97/19

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбор 2017" (вул. Сім"ї Сосніних, буд. 7А, оф.4, м. Київ, 03148)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллбері" (вул. Пугачова, буд. 1/1, с. Мізяків, Калинівський р-н, Вінницька обл., 22437)

про стягнення 45 592,32 грн.

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Резніченко Ю.О.

за участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

11.02.2019 р. до Господарського суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбор 2017" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллбері" про стягнення 44 115,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арбор 2017" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оллбері" було укладено договір на транспортне обслуговування № 31102018 від 31.10.2018 р. Внаслідок неналежного виконання Відповідачем даного договору в останнього виникла заборгованість, що і стала підставою звернення Позивача з позовом до суду.

Ухвалою суду від 13.02.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/97/19 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено у ній розгляд справи по суті на 06.03.2019 р.

Ухвалою суду від 06.03.2019 р. повідомлено учасників справи про судове засідання, яке відбудеться 25.03.2019 р.

18.03.2019 р. від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (№ 1303-19 від 13.03.2019 р.), в якому останній повідомив суд, що зобов'язання Відповідача з проведення відповідної оплати не настало через невиконання Позивачем умов Договору, а саме п. 8.4 з надання оригіналів документів. При цьому, Відповідачем було повністю здійснено розрахунки в частині суми основного боргу 05.03.2019 р. Стосовно вимоги щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат зазначив, що вони є похідними від вимоги про стягнення основної суми заборгованості, а отже за відсутності підстав до стягнення такої суми - відсутні й підстави для стягнення відповідних нарахувань.

Ухвалою суду від 21.03.2019 р. було виправлено описки, допущені в резолютивній частині ухвали суду від 06.03.2019 р.

В судове засідання призначене на 25.03.2019 р., з'явився представник Відповідача. Представник Позивача не з'явився, при цьому суд зауважує, що 18.03.2019 р. від останнього надійшло клопотання (вх. № канц. 02-1-34/2461/19 про розгляд справи 25.03.2019 р. без його участі.

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник Відповідача в ході розгляду справи проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

Суд зауважує, що 18.03.2019 р. від представника Позивача надійшло клопотання (вх. № канц. 02-1-34/2463/19 від 18.03.2019 р.), в якому останній повідомив суд, що Відповідачем було здійснено погашення всієї суми основного боргу в розмірі 39 000,00 грн., що стверджується платіжним дорученням від 14.02.2019 р. № 611 на суму 3000,00 грн, платіжним дорученням від 01.03.2019 р. № 636 на суму 10 000,00 грн, платіжним дорученням від 05.03.2019 р. № 642 на суму 26 000,00 грн. При цьому, зазначив, що решту позовних вимог збільшує в зв'язку із збільшенням періоду прострочки, а саме просить суд стягнути з відповідача: пеню у сумі 5182, 08 грн, 3% річних у сумі 431,84 грн, інфляційні у сумі 978, 40 грн.

За наслідками розгляду даного клопотання ухвалою суду від 25.03.2019 р. було закрито провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 39 000, 00 грн., на підставі п.2.ч.1 ст. 231 ГПК України та прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

31.10.2018 р. між ТОВ «Арбор 2017» та ТОВ «Оллбері» було укладено договір на транспортне обслуговування №31102018.

Відповідно до п.1 Договору - Замовник замовляє, а Перевізник надає послуги з організації виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародних сполученнях. Умовами Договору визначено, що ціна на перевезення узгоджується Сторонами в Замовленнях. Ціна Договору складається з вартості всіх здійснених в межах цього Договору перевезень.

Матеріалами справи стверджується, що Замовником надано Перевізнику Замовлення на перевезення до Договору на транспортне обслуговування від 31.10.2018 року. Замовник зобов'язався надати вантаж для перевезення на підставі узгодженого замовлення та своєчасно оплатити послуги Перевізника. Замовленням сторони визначили: маршрут перевезення м.Малин, Житомирська обл., Україна - Flanders best nv Peperstraat 16, 8920 Langemark, Бельгія; вантаж - малина свіжозаморожена; вага вантажу - 20160,00 кг; вартість перевезення - 2250,00 Євро по комерційному курсу Приватбанку; строк оплати - 7 банківських днів з дня отримання Замовником документів згідно п.4.4 Договору.

З матеріалів справи слідує, що перевезення за Договором було виконано Перевізником належним чином - вантаж передано вантажоодержувачем 09.11.2018 р., про що на міжнародній товарно-транспортній накладній №677770 від 31.10.2018 р. свідчить штамп та підпис вантажоодержувача про прийняття вантажу без жодних претензійних приміток про недостачі або пошкодження вантажу, порушення строків, тощо.

09.11.2018 р. між Замовником та Виконавцем було обопільно підписано акт надання послуг №09-1/11 на загальну суму 71 550,00 грн. При цьому зі сторони керівника Замовника не було застережень та претензій, а відтак послуги вважаються наданими належним чином.

Відповідно до умов договору розрахунки за цим Договором здійснюються на умовах визначених у Договорі та на умовах визначених в Замовленнях на перевезення складених до цього договору. Днем здійснення платежу вважається день перерахування (списання) грошових сум з розрахункового рахунку Замовника (п.п.4.1., 4.2. Договору).

Відповідно до п. 5.5. Договору - за несвоєчасні розрахунки Клієнт сплачує Перевізникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, до повного виконання своїх грошових зобов'язань.

З врахуванням умов Договору та умов викладених у Замовленні на перевезення до Договору на транспортне обслуговування - граничний термін розрахунку за послуги перевезення наступив 20.11.2018 р.

Позивач в позові та в поясненнях зазначає, що в порушення Договору та Замовлення, Замовник своєчасно не здійснив оплату за послуги перевезення, суму заборгованості сплатив частково, що стверджується копіями платіжних доручень які містяться в матеріалах справи, внаслідок чого станом на дату подання позову до суду утворилася заборгованість у сумі 39 000,00 грн., що і стало підставою звернення з позовом до суду та нарахування штрафних санкцій.

Суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 909 Цивільного кодексу України - за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зокрема згідно із п.5.5. Договору, - за несвоєчасні розрахунки Клієнт сплачує Перевізникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, до повного виконання своїх грошових зобов'язань.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сплату суми основного боргу повністю було здійснена Відповідачем, після подання позову до суду, таким чином, з огляду на вищезазначене, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) є правомірними та обґрунтованим, оскільки відповідають умовам укладеного Договору, Замовлення та чинного законодавства України.

При цьому, судом критично оцінюється твердження представника Відповідача викладене у відзиві на позовну заяву, що зобов'язання Відповідача з проведення відповідної оплати не настало через невиконання Позивачем умов Договору, а саме п. 8.4 з надання оригіналів документів.

Наявними матеріалами справи підтверджується, і це не було спростовано належними та допустимими доказами зі сторони Відповідача, між сторонами було підписано та скріплено печатками акт прийому-передачі виконаних робіт № 09-1/11 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 09.11.2018 р. Замовник (Відповідач) його підписав без будь-яких зауважень та застережень та скріпив печаткою, не відмовившись від Договору та Замовлення, а тому є таким, що погодився на сплату визначеної суми Таким чином, послуги вважаються наданими належним чином та строк оплати яких настав відповідно до погоджених між сторонами умов.

Здійснивши за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон" калькулятора обрахунку пені, 3 % річних та інфляційних втрат у визначених позивачем періодах судом не виявлено помилок.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню судом частково, оскільки ухвалою суду від 25.03.2019 р. було закрито провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 39 000, 00 грн., на підставі п.2.ч.1 ст. 231 ГПК України, тому до стягнення за рішенням суду підлягає 5182,08 грн пені; 431,84 грн 3 % річних; 978,40 грн. інфляційних втрат.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України з покладенням витрат по сплаті судового збору і в частині вимоги суми основного боргу, оскільки спір до суду доведено з вини Відповідача.

Щодо заявлених позивачем вимог в прохальній частині позову про стягнення інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Натомість, Позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесення інших витрат, пов'язаних з розглядом справи (рахунків, платіжних документів про їх оплату, тощо).

В судовому засіданні 25.03.2019 р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллбері" (вул. Пугачова, буд. 1/1, с. Мізяків, Калинівський р-н, Вінницька обл., 22437, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбор 2017" (вул. Сім"ї Сосніних, буд. 7А, оф.4, м. Київ, 03148, ) 5182,08 грн пені; 431,84 грн 3 % річних; 978,40 грн. інфляційних втрат та 1921,00 грн витрат зі слати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 28 березня 2019 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Сім"ї Сосніних, буд. 7А, оф.4, м. Київ, 03148)

3 - відповідачу (вул. Пугачова, буд. 1/1, с. Мізяків, Калинівський р-н, Вінницька обл.,22437)