Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019Справа № 904/5315/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство "Парковка та Реклама"

про стягнення 4 302, 05 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача: від третьої особи:не з'явився не з'явився

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради (далі - Управління, позивач) з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (далі - ПрАТ "Телесистеми України", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 4 302,05 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди об'єктів комунальної власності міста № 10/40 від 06.10.2015 р. в частині своєчасної сплати орендних платежів до міського бюджету.

У позові Управління просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у сумі 3 597,59 грн., пеню у сумі 537,29 грн., інфляційні втрати у сумі 116,83 грн. та 3 % річних у сумі 50,34 грн., а всього - 4 302,05 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2018 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою до розгляду справи залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство "Парковка та Реклама" (далі - КП "Парковка та Реклама").

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 р. матеріали справи № 904/5315/18 були направлені за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.02.2019 р. вказану справу прийнято до розгляду, призначено судове засідання, сторонам надано можливість реалізувати свої процесуальні права та обов'язки.

У судове засідання представники сторін та третьої особи не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач у строк, визначений законом, надав суду відзив, у якому зазначив про безпідставність вимог позивача щодо сплати заборгованості, оскільки за умовами договору оренди № 10/40 від 06.10.2015 р. орендна плата повинна здійснюватись безпосередньо на рахунок обслуговуючого підприємства - КП "Парковка та Реклама" у розмірі 100 % із подальшим перерахуванням 70 % її розміру до міського бюджету, а тому вважав, що до суду звернулась не та особа і у задоволенні позову необхідно відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій проти викладених у відзиві обставин заперечив, як таких, що не спростовують наявність господарського зобов'язання орендаря.

Третя особа - КП "Парковка та Реклама" пояснень на позов не надала, її позиція суду невідома.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті спору, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.10.2015 р. між Управлінням (орендодавець) та ПрАТ "Телесистеми України" (орендар) був укладений договір оренди № 10/40. Відповідно до умов цього договору орендодавець передає орендарю, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - частину площі покрівлі загальною площею 114,38 кв.м. на будівлі, розташованій за адресою: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, 7а, для використання під розміщення антенного обладнання стільникового зв'язку (розділ 1).

Вступ орендаря у строкове платне користування об'єктом оренди настає одночасно з підписанням акта приймання-передачі, який треба оформити у 5-ти денний термін з КП «Парковка та реклама» (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.4 договору сторони погодили, що об'єкт оренди вважається повернутим орендарю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі КП «Парковка та реклама».

За користування об'єктом оренди орендар сплачує річну плату в розмірі 40 % від незалежної вартості об'єкта оренди, яка становить 1 947,63 грн. без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2015 рік. Орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2015 року визначається шляхом коригування її розміру за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди.

Орендна плата перераховується на розрахунковий рахунок КП «Парковка та реклама», щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного після сплачуваного, з подальшим перерахуванням 70 % коштів до міського бюджету. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції у поточному місяці. Розмір орендної плати може бути переглянуто у разі зміни методики її розрахунку та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 4.1 договору).

Оплаті підлягає весь період строкового користування орендарем об'єктом оренди від дня вступу у строкове платне користування до фактичного повернення орендодавцю за актом (п. 4.4 договору).

Розділом 6 договору визначений обов'язок орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату, визначену цим договором.

Договір оренди діє з 06.10.2015 р. по 06.09.2018 р. включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору оренди, Управління надало ПрАТ "Телесистеми України" у строкове платне користування частину площі покрівлі загальною площею 114,38 кв.м. на будівлі, розташованій за адресою: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, 7а, для розміщення антенного обладнання стільникового зв'язку, що підтверджується підписаним між КП "Парковка та Реклама" та ПрАТ "Телесистеми України" актом прийому-передачі від 06.10.2015 р.

У подальшому, 12.01.2018 р., тобто до настання строку закінчення дії договору оренди (06.09.2018 р.), відповідач повернув орендоване майно загальною площею 114,38 кв.м., що підтверджується підписаним сторонами договору актом прийому-передачі від 12.01.2018 р.

Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості користування майном виконав неналежним чином, а саме - 70 % вартості за користування частиною площі покрівлі за період з листопада 2017 р. по січень 2018 р. у сумі 3 597,59 грн., до міського бюджету не сплатив.

Отже, заборгованість у сумі 3 597,59 грн. позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відповідач, заперечуючи наявність заборгованості перед позивачем, вказує, що Управління не має права вимагати від орендаря її сплати, оскільки отримувачем таких коштів за договором оренди № 10/40 від 06.10.2015 р. є КП "Парковка та Реклама", яке і має здійснювати перерахування 70 % коштів від оренди безпосередньо до міського бюджету, тобто позивачу.

Перевіряючи доводи сторін та вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати - в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Рішенням Криворізької міської ради № 754 від 27.07.2016 р. було затверджено Положення про управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, яке відповідно до рішення міськвиконкому № 3330 від 26.12.2018 р. викладено у новій редакції (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 2.2.3.1 Положення Управління є самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, яке у межах повноважень, наданих міською радою вступає в договірні відносини з юридичними та фізичними особами, у тому числі у сфері оренди об'єктів комунальної власності територіальної громади, а також виступає позивачем і відповідачем у судових органах.

Отже, Управління (позивач) входить до системи виконавчого органу міської ради та є стороною договору оренди об'єктів комунальної власності міста № 10/40 від 06.10.2015 р., а тому від імені територіальної громади міста має право на звернення до суду із позовом, предметом спору якого є стягнення заборгованості з орендної плати, зокрема, за укладеним із ПрАТ "Телесистеми України" договором оренди № 10/40 від 06.10.2015 р.

Щодо доводів відповідача про безпідставність Управління напряму вимагати оплату 70 % коштів оренди від ПрАТ "Телесистеми України", у той час, як за умовами договору оренди (п. 4.1) ці кошти має сплатити до міського бюджету КП "Парковка та Реклама", суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 01.04.2009 р. Управлінням був виданий наказ № 4 «Про впорядкування орендно-договірних відносин», яким КП "Парковка та Реклама" визначено обслуговуючим комунальним підприємством комунального майна, яке перебуває на балансовому обліку управлінь комунальної власності міста та житлово-комунального господарства виконкому міськради.

Відповідно до цього наказу, третій особі - КП "Парковка та Реклама" доручено, зокрема, здійснювати розподіл отриманих коштів від орендної плати комунального майна - 70 % коштів до міського бюджету, а 30 % на рахунок комунального підприємства.

Також Положенням про порядок оформлення оренди об'єктів комунальної власності міста, затвердженим рішенням Криворізької міської ради № 726 від 23.11.2011 р. (п.п. 9.1, 9.1.1), передбачено, що розподіл плати за оренду здійснюється наступним чином: 70 % на користь міського бюджету (Управлінню), а 30 % комунальному підприємству, яке має договірні відносини із Управлінням.

Отже, зі змісту вказаних локальних нормативних актів вбачається, що Управління є отримувачем коштів від оренди (хоч і через третю особу), що мають надійти від орендаря на користь міського бюджету у 70 % розмірі на виконання договірних зобов'язань, до того ж Управління є стороною договору оренди, а значить має право вимагати від ПрАТ "Телесистеми України" сплати 70 % коштів орендної плати за договором оренди № 10/40 від 06.10.2015 р., що становить 3 597,59 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки порушення з боку ПрАТ "Телесистеми України" господарського зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати вартості послуг за користування частиною даху будинку комунальної власності у період з листопада 2017 р. по січень 2018 р. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 3 597,59 грн. є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне внесення орендної плати у сумі 537,29 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з п. 4.6 договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, стягується за весь первіод заборгованості з урахуванням пені згідно з чинним законодавством у розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, провівши власний розрахунок заявленої позивачем суми пені, вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у сумі 537,29 грн., тобто у сумі, яку просить позивач.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 116,83 грн. та 3 % річних у сумі 50,34 грн.,

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних також є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 116,83 грн. та 3 % річних у сумі 50,34 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство "Парковка та Реклама" про стягнення заборгованості у сумі 4 302,05 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7; ідентифікаційний код 22599262) на користь Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код 25522449) заборгованість з орендної плати у сумі 3 597 (три тисячі п'ятсот дев'яносто сім) грн. 59 коп., пеню у сумі 537 (п'ятсот тридцять сім) грн. 29 коп., інфляційну складову боргу у сумі 116 (сто шістнадцять) грн. 83 коп., 3 % річних у сумі 50 (п'ятдесят) грн. 34 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті 18 березня 2019 року.

Повний текст рішення складений 1 квітня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.