РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019Справа № 910/13382/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Ваховській К.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соммельє"

про відшкодування шкоди в розмірі 88 357,20 грн.

Представники сторін:

від позивача: Озерна М.О.;

від відповідача: ОСОБА_3 (директор)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ГРАВЕ Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соммельє" про відшкодування шкоди в розмірі 88 357,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як особа, винна у заподіянні збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний здійснити відшкодування шкоду у розмірі, яка не була відшкодована страховиком відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Мельник В.І.) від 09.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/13382/18 та призначено підготовче засідання на 12.11.2018.

05.11.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В підготовче засідання 12.11.2018 представник відповідача з'явився, надав свої усні пояснення. Представник позивача в підготовче засідання не з'явився.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкладено підготовче засідання на 10.12.2018.

26.11.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

В підготовче судове засідання 10.12.2018 з'явилися представники сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2019.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 08.02.2019 у зв'язку із лікарняним судді Мельника В.І. матеріали судової справи № 910/13382/18 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями справу №910/13382/18 передано на розгляд судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 прийнято справу № 910/13382/18 до свого провадження, розгляд справи по суті у справі № 910/13382/18 призначено на 04.03.2019.

В судове засідання 04.03.2019 з'явився уповноважений представник позивача.

04.03.2019 Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, оголосив перерву в судовому засіданні до 25.03.2019.

25.03.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 25.03.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 25.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

04.11.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" (страховик) та Товариством з обмеженню відповідальністю «Техніка для бізнесу» (страхувальник) укладено Договір 101023419 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО» (далі також - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, у тому числі причепом до нього, та всіма видами транспортних засобів спеціального призначення, вказаними у договорі, а саме, «Iveco Daily», С2, д.р.н. НОМЕР_2, 2011 року виписку.

14.12.2015 по вул. Сирецькій, 31, у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля «Iveco Daily», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, вантажного фургона «ГАЗ», 3302, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, та автомобіля «Mersedes-Benz», Sprinter 315 CDI, під керуванням ОСОБА_6, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 83632930.

В результаті вказаної ДТП було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль «Iveco Daily», д.р.н. НОМЕР_2.

ДТП сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_5 п. 15.7 Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2016 у справі №758/14881/15-п ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до Звіту № 510 про оцінку автомобіля «Iveco Daily», д.р.н. НОМЕР_2, виконаного ФОП Кузьменком М.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 137 150,79 грн, а матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля - 83 692,07 грн.

Згідно з рахунком-фактурою № РА000000062 від 10.02.2016, виставленим ПАТ «Київська виробнича компанія «Рапід», вартість ремонту автомобіля «Iveco Daily», д.р.н. НОМЕР_2, становить 137 857,20 грн.

За наслідками розгляду заяв страхувальника про виплату страхового відшкодування від 01.02.2016 та 24.02.2016 страховиком складено Страховий акт № СНТ/101023419/1 та Страховий акт № СНТ/101023419/1 (доплата), за якими розмір страхового відшкодування складає 115 560,75 грн та 22 296,45 грн відповідно.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" на виконання своїх зобов'язань за Договором страхування здійснено виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 137 857,20 грн., яку перераховано на рахунок ПАТ «Київська виробнича компанія «Рапід», що підтверджується платіжними дорученнями № 59238 від 12.02.2016 на суму 115 560,75 грн та № 59718 від 01.03.2016 на суму 22 296,45 грн.

Відповідно до наявних у справі відомостей, цивільно-правова відповідальність власника транспортного «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, на момент настання страхової події була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/004329911 (франшиза - 500,00 грн., ліміт за шкоду по майну - 50 000,00 грн.).

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» у зв'язку з указаним страховим випадком було перераховано позивачу 49 500,00 грн страхового відшкодування.

03.08.2018 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" звернулося до відповідача з претензією про відшкодування шкоди, яка не відшкодована ПрАТ «СК «Провідна», у розмірі 88 357,20 грн, у задоволенні якої відповідач відмовив згідно з відповіддю № 0808/1 від 08.08.2018.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що обов'язок по відшкодуванню шкоди у розмірі 88 357,20 грн, не покритої ПрАТ «СК «Провідна», покладається на відповідача як особу, з якою на момент ДТП перебував у трудових відносинах винуватець ДТП - ОСОБА_5, та якій належить транспортний засіб «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає таке: = огляд пошкодженого автомобіля проводився «Iveco Daily», д.р.н. НОМЕР_2, проводився без виклику відповідача та ОСОБА_5; у Звіті № 510 від 22.12.2015 зазначено цілий ряд пошкоджень, які не були і не могли бути наслідком даної ДТП; Звіт № 510 від 22.12.2015 не може вважатись таким, що визначає розмір реальної шкоди застрахованого автомобіля, оскільки здійснювався за розцінками сервісного центру ПАТ «Київська виробнича компанія «Рапід».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком згідно з статтею 8 Закону України "Про страхування" є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування" до обов'язків страховика, зокрема, належить при настанні страхового випадку у передбачений договором строк виплата страхового відшкодування.

Статтею 9 Закону України "Про страхування", зокрема, передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За частиною 1 статті 228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб в порядку регресу.

Згідно із статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Підставою виплати страхового відшкодування є страховий випадок, тобто ДТП, внаслідок якої відбулося пошкодження майна, із володінням та користуванням яким пов'язані майнові інтереси страхувальника, що є об'єктом майнового страхування за укладеним із страховиком договором.

За таких обставин у момент виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до власника транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, а саме, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соммельє".

При цьому Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю "Соммельє" на момент настання страхової події була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/004329911, відповідно до умов якого франшиза складає 500,00 грн., ліміт за шкоду по майну - 50 000,00 грн.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було виплачено позивачу 49 500,00 грн страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому, з аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст.1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Так, ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу України.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у справі № 910/14685/17 від 05.05.2018.

В контексті наведеного Суд звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Соммельє" не заперечило та не спростувало той факт, що його працівник ОСОБА_5 є винним у ДТП та завдав майнової шкоди страхувальнику позивача при використанні транспортного засобу під час виконання своїх трудових обов'язків.

Покласти відповідальність на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливо лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя та четверта статті 1187 Цивільного кодексу України).

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували неправомірність використання ОСОБА_5 автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, під час ДТП.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З правового аналізу статей 993, 1194 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" Суд доходить висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Соммельє" застрахувало свою цивільно-правову відповідальність, а тому в силу вимог статті 1194 ЦК України на нього покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність як на власника джерела підвищеної небезпеки - учасника ДТП, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, встановивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Соммельє" не спростувало той факт, що його працівник ОСОБА_5 є винним у ДТП та завдав майнової шкоди страхувальнику позивача, доходить висновку, що відповідач є особою, відповідальною за заподіяну шкоду як роботодавець ОСОБА_5 та як власник джерела підвищеної небезпеки - субсидіарно, в розмірі, не покритому лімітом відповідальності за полісом АЕ/004329911 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме у сумі 88 357,20 грн., яка становить різницю між виплаченою позивачем сумою страхового відшкодування та сумою, яка була відшкодована позивачу Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна".

При цьому, аргументи відповідача, покладені в основу заперечень проти позовних вимог, Судом відхиляються як необґрунтовані та безпідставні, з огляду на таке.

Так, пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, передбачено можливість виклику заінтересованих осіб для технічного огляду транспортного засобу лише у разі потреби, тому проведення огляду застрахованого транспортного засобу без виклику відповідача чи ОСОБА_5 не порушенням позивачем вимог законодавства.

Окрім того, доводи відповідача про те, що у Звіті № 510 від 22.12.2015 зазначено цілий ряд пошкоджень, які не були і не могли бути наслідком даної ДТП, є лише його власними припущеннями, не підтвердженими жодним чином.

Суд зазначає, що відповідачем також не доведено, що проведення оцінки автомобіля «Iveco Daily», д.р.н. НОМЕР_2, у Звіті № 510 від 22.12.2015 на основі розцінок ПАТ «Київська виробнича компанія «Рапід» є порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

Отже, обставин, які б викликали сумніви щодо змісту, достовірності чи повноти проведеного експертного дослідження, Судом не встановлено.

Відтак, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України та встановлені обставини, Суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соммельє" (04071, м. Київ, вул. Електриків, б. 15, ідентифікаційний код 35877773) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 65, ідентифікаційний код 19243047) страхове відшкодування у розмірі 88 357 (вісімдесят вісім тисяч триста п'ятдесят сім) грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01.04.2019

Суддя Т.Ю. Трофименко