ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Справа№ 911/1472/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Денисюк І.Г.

за участю представників

позивача: Євтєхов Є.А.;

відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця Чижика Сергія

Володимировича

на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2019 (повне

рішення складено 25.01.2019)

у справі №911/1472/18 (суддя Лутак Т.В.)

за позовом Фізичної особи -підприємця Чижика Сергія Володимировича

до Фатівської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення і визнання

поновленим договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Чижик Сергій Володимирович (далі за текстом - позивач) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради (далі за текстом - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення Фастівської міської ради №28/28-IX-VII від 03.03.2016 "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу" зі змінами, внесеними рішенням Фастівської міської ради №5/20-XVIII-VII від 06.10.2016 "Про внесення змін до рішення Фастівської міської ради №28/28-IX-VII від 03.03.2016 "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу", а також про визнання поновленим договору оренди землі від 01.03.2011 строком на 5 років до 01.03.2021, зі сплатою орендної плати в розмірі 27 203,80 грн. на рік (2 266,98 грн. в місяць).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має переважне право на поновлення договору оренди землі від 01.03.2011, а відповідач безпідставно відмовляється від такого поновлення та прийняв рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою, яке не відповідає вимогам ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі".

В процесі судового розгляду позивач уточнив свої вимоги та просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача №28/28-IX-VII від 03.03.2016 "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу" зі змінами, внесеними рішенням №5/20-XVIII-VII від 06.10.2016 "Про внесення змін до рішення Фастівської міської ради №28/28-IX-VII від 03.03.2016 "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу";

- визнати поновленим договір оренди землі від 01.03.2011, укладений між сторонами (зареєстрований у відділі Держкомзему у місті Фастові Київської області 01.03.2011 за №00040), вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах в редакції зазначеній позивачем.

Відповідач позов не визнав, зазначаючи про те, що між сторонами не було досягнуто домовленості відносно строку дії договору оренди та розміру земельної ділянки, що є істотними умовами даного виду договору, а тому позивач втратив своє переважне право на поновлення договору оренди землі від 01.03.2011. Також відповідач вважає, що оскаржуване позивачем рішення №5/20-XVIII-VII від 06.10.2016 з подальшими змінами відповідає вимогам чинного законодавства та є законним.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.01.2019 у справі №911/1668/18 в задоволенні позову відмовлено, оскільки оскаржуване позивачем рішення відповідача відповідає вимогам ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі". Окрім того, суд зазначив про те, що сторони у процесі переговорів не досягли згоди щодо істотних умов договору оренди та відповідач заперечив щодо поновлення договору оренди на новий строк, а відтак переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) припинилося і правові підстави для продовження строку дії договору оренди відсутні. При цьому суд зазначив, що фактичне продовження користування майном після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, як самостійна підстава, у даному випадку не надає права на поновлення договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2019 у справі №911/1472/18 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного по суті заявлених вимог рішення. Зокрема, позивач звертав увагу суду апеляційної інстанції на наступне:

- судом встановлено, що договір укладено терміном до 13.12.2015, однак враховуючи дату його реєстрації (01.03.2011), термін дії договору спливав 01.03.2016;

- висновок суду про недосягнення сторонами згоди щодо істотних умов в частині площі земельної ділянки є помилковим;

- судом не було враховано, що договір оренди є поновленим, оскільки позивач продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди, а відповідач не направив протягом одного місяця після закінчення строку дії договору листа-заперечення у поновленні договору. Окрім того, у оскаржуваному рішенні відповідача мова йде про розірвання договору, а розірвати можна лише діючий договір;

- поза увагою суду залишено те, що на спірній земельній ділянці розташований магазин, який перебуває у власності позивача, у зв'язку з чим позивачем було вчинено дії щодо оформлення оренди земельної ділянки та продовження дії договору оренди;

- в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про неможливість розміщення майданчику для відпочинку на іншій земельній ділянці, або доказів завдання збитків, спричинення негативних екологічних наслідків для відповідної територіальної громади, суспільства у разі розміщення майданчика на іншій ділянці.

22.03.2019 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, призначене на 25.03.2019.

В судовому засіданні 25.03.2019 представник позивача відкликав вищевказане клопотання у зв'язку з його неактуальністю.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2019 у справі №911/1472/18 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов'язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

01.03.2011 між відповідачем, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, укладено договір оренди землі (далі за текстом - Договір оренди), за умовами якого (п.п.1-3, 8) орендодавець на підставі рішення Фастівської міської ради №18/52-IV-VI від 14.12.2010 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_1, під існуючим магазином "ІНФОРМАЦІЯ_1", ФОП Чижику Сергію Володимировичу" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для здійснення комерційної діяльності, яка знаходиться у АДРЕСА_1. В оренду надається земельна ділянка площею 0,1470 га, у тому числі землі, які використовуються для здійснення комерційної діяльності 0,1470 га. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - існуюче приміщення магазину. Договір оренди укладено на п'ять років (до 13.12.2015). Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію.

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (на підставі існуючої) у п'ятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п.п.18, 20 Договору оренди).

Згідно з п.п.37, 38 Договору оренди його дія припиняється, зокрема, у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 Договору оренди).

З матеріалів справи вбачається, що Договір оренди було зареєстровано у відділі Держкомзему у місті Фастові Київської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 01.03.2011 за № 00040.

На виконання умов Договору оренди відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування вищезгадану земельну ділянку, про що сторонами складено та підписано відповідний акт приймання-передачі.

Спір між сторонами у даній справі виник внаслідок недосягнення згоди щодо пролонгації Договору оренди за наявності у позивача переважного права на укладення договору на новий строк, а також прийняття відповідачем рішення про припинення права користування позивача спірною земельною ділянкою.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а ст. 13 названого Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що для застосування положень ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч.8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі №6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц.

З наведеного вбачається, що підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не пов'язані одна з одною.

Як уже зазначалося вище, за умовами п.8 Договору оренди останній укладено на п'ять років до 13.12.2015 і після закінчення цього строку позивач має право поновлення його на новий строк у разі, якщо він не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомить відповідача про намір продовжити його дію.

В матеріалах справи наявне листування сторін за 2015-2016 роки з приводу пролонгації Договору оренди.

Так, 20.10.2015 позивач звернувся до відповідача з листом, у якому просив продовжити Договір оренди терміном на 49 років.

Тобто, позивач повідомив відповідача у передбачений п.8 Договору оренди строк про намір продовжити дію договору. В той же час, в порушення ч.3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивачем не було додано до листа проект додаткової угоди, а також позивач просив продовжити дію договору на інший термін (49 років), ніж встановлено у Договорі оренди.

Відповідач у листі № Ч35.2259.4 від 17.11.2015 повідомив позивача про необхідність подати до відділу з питань раціонального використання земель Фастівської міськради пакет документів.

Згідно з листом від 03.12.2015 позивач подав витребуванні відповідачем документи, в тому числі і проект договору на продовження оренди земельної ділянки. Однак в матеріалах справи названий проект договору відсутній.

Відповідач, розглянувши надані позивачем документи, в листі №Ч35.2259.4 від 24.12.2015 повідомив позивача, що проект рішення "Про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, ФОП Чижику С.В." був включений в порядок денний сесії Фастівської міської ради, яка відбулася 16.12.2015, однак він не набрав необхідної кількості голосів та не був підтриманий депутатською більшістю. Окрім того, депутатами міської ради рекомендовано позивачу повторно звернутися для розгляду даного питання в частині зменшення площі земельної ділянки для обслуговування існуючої споруди (магазину).

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач у місячний термін розглянув наданий позивачем лист (повідомлення) про поновлення договору оренди землі терміном на 49 років, перевірив його на відповідність вимогам законодавства та запросив у позивача певні документи, що узгоджується з положеннями ч.5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Після отримання від позивача додаткових документів, відповідач у місячний термін розглянув їх та звернення позивача щодо поновлення Договору оренди терміном на 49 років, але не підтримав та не узгодив таке звернення позивача і запропонував зменшити площу орендованої земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна (приміщення магазину), що належить позивачу.

Позивач повторно звернувся до відповідача з листом вих.№1 від 04.01.2016 про продовження Договору оренди терміном на 5 років, до якого додав проект поновленого договору оренди. При цьому пропозиція відповідача по зменшенню орендованої площі земельної ділянки не була врахована позивачем.

Відповідач листом від 01.02.2016 повідомив позивача про те, що питання поновлення Договору оренди на зазначену в зверненні земельну ділянку площею 0,1470 га двічі розглядалося на засіданнях сесії Фастівської міської ради по суті і не набрало більшості голосів для прийняття позитивного рішення, а тому відповідач буде ініціювати розгляд питання про припинення права користування земельною ділянкою площею згідно з Договором оренди. Окрім того, враховуючи необхідність оформлення земельної ділянки під існуючою нежитловою будівлею (приміщенням магазину), позивачу рекомендовано звернутися для оформлення земельної ділянки в оренду площею, необхідною для обслуговування будівлі торгівлі.

Позивач звернувся до відповідача з листом вих.№03 від 16.02.2016, у якому повторно просив продовжити Договір оренди спірної земельної ділянки на 5 років.

03.03.2016 відповідачем прийнято рішення №28/28-IX-VII "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу", згідно з яким вирішено припинити право користування поизвачем земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,1470 га (кадастровий номер НОМЕР_1) в АДРЕСА_1 та зарахувати земельну ділянку до земель Фастівської міської ради, а також припинити дію Договору оренди вказаної земельної ділянки у зв'язку із закінченням терміну його дії. Доручено відділу з питань раціонального використання земель Фастівської міської ради укласти угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки № 00040 від 01.03.2011 та акт приймання-передачі земельної ділянки, а позивачу - замовити схему відведення земельної ділянки в оренду під існуючим приміщенням магазину площею, необхідною для її обслуговування згідно з ДБН 360/92 для отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Листом №П-1121 від 09.03.2016 (у місячний термін з дати листа позивача вих.№03 від 16.02.2016) відповідач повідомив позивача про прийняте ним рішення №28/28-IX-VII від 03.03.2016 та про необхідність позивачу оформити земельну ділянку під існуючою нежитловою будівлею (приміщенням магазину).

Окрім того, 06.10.2016 відповідачем прийнято рішення №5/1-XVIII-VII "Про використання частини орендованої ФОП Чижиком С.В. земельної ділянки в АДРЕСА_1 для суспільних потреб", згідно з яким вирішено: використати частину земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування будівель торгівлі площею 0,018 га, яка знаходиться в користуванні позивача згідно договору оренди землі №00040 від 01.03.2011, для задоволення суспільних потреб територіальної громади міста Фастова, а саме для облаштування майданчика відпочинку на площі Завокзальній міста Фастова, у зв'язку з чим припинити дію Договору оренди землі №00040 від 01.03.2011. Після затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,1470 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та розірвання Договору оренди землі №00040 від 01.03.2011, земельну ділянку площею 0,018 га передати Фастівському ККП для облаштування майданчика відпочинку.

Також 06.10.2016 відповідачем прийнято рішення №5/20-XVIII-VII "Про внесення змін до рішення Фастівської міської ради №28/28-IX-VII від 03.03.2016 "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу", відповідно до якого рішення №28/28-IX-VII від 03.03.2016 викладено в новій редакції, що передбачає припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,1470 га (кадастровий номер НОМЕР_1) в АДРЕСА_1, у зв'язку з необхідністю надання частини орендованої земельної ділянки площею 0,018 га для суспільних потреб та виділення її в окрему земельну ділянку, а також припинення дії договору оренди землі № 00040 від 01.03.2011, про що має бути укладена угодf про розірвання договору та акт приймання-передачі земельної ділянки. Позивачу необхідно здійснити державну реєстрацію припинення права користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 0,1470 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва і обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1, а виконавчому комітету Фастівської міської ради - замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки, яка перебувала в оренді позивача за Договором оренди, у зв'язку із необхідністю виділення частини орендованої земельної ділянки площею 0,018 га в окрему земельну ділянку та надання її для суспільних потреб. Позивачу надано дозвіл на укладення договору оренди землі площею 0,1290 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (під існуючою нежитловою будівлею) в АДРЕСА_1 після затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

14.07.2017 відповідач звернувся до позивача з листом №06-33/3072, у якому повідомив останнього про прийняті рішення №5/1-XVIII-VII від 06.10.2016 і №5/20-XVIII-VII від 06.10.2016, а також про замовлення виконавчим комітетом Фастівської міської ради розробки технічної документації щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Фастів площею 0,1470 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на дві земельні ділянки площею 0,018 га та 0,1290 га. До вказаного листа додано позивачу для ознайомлення завірені копії рішень №5/1-XVIII-VII та №5/20-XVIII-VII від 06.10.2016.

Листом № 06-31/3701 від 18.08.2017 відповідач повідомив позивача про те, що при візуальному обстеженні на місці на земельній ділянці площею 0,0180 га в АДРЕСА_1 виявлено, що до нежитлової будівлі влаштовано навіс із металоконструкцій та розміщено столи, де здійснюється торгівля продуктами харчування, у зв'язку з чим відповідач просив звільнити названу земельну ділянку від металевих столів та припинити здійснення там ярмаркової торгівлі.

З наявних у справі матеріалів та пояснень сторін вбачається, що у процесі переговорів cторони не досягли згоди щодо істотних умов Договору оренди, зокрема, строку дії договору та розміру земельної ділянки (об'єкту оренди), відповідач заперечував щодо поновлення договору оренди на новий строк, а тому переважне право позивача на укладення Договору оренди на новий строк (поновлення договору оренди землі) припинилося і правові підстави для продовження строку дії договору оренди відсутні, що не спростовано позивачем в апеляційній скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі на помилковість висновку місцевого господарського суду про те, що Договір оренди укладено терміном на п'ять років до 13.12.2015, тоді як з огляду на дату його реєстрації (01.03.2011), термін дії договору спливав 01.03.2016, є непереконливим, оскільки строк дії договору визначався за згодою сторін і жодних заперечень проти того, що договір укладено на строк саме до 13.12.2015 та/або пропозицій щодо внесення змін до Договору оренди в цій частині від позивача чи від відповідача не надходило. Вказівки на те, що перебіг строку дії договору підлягає коригуванню в залежності від дати його реєстрації, умови Договору оренди також не містять.

Як вірно зазначив у своєму рішенні місцевий господарський суд, відповідач неодноразово пропонував позивачу оформити право оренди земельною ділянкою під існуючою нежитловою будівлею (приміщенням магазину), тоді як відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №129583141 від 03.07.2018 та №130238126 від 10.07.2018 об'єкт нерухомого майна - магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить позивачу у частці 51/100, а у частці 49/100 належить Чижику Олександру Сергійовичу відповідно до договору дарування від 24.02.2012.

В апеляційній скарзі зазначено про те, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки наявності на спірній земельній ділянці належного позивачу на праві власності магазину, у зв'язку з чим позивачем і було вчинено дії щодо оформлення оренди земельної ділянки та продовження дії Договору оренди.

Однак право позивача на оренду землі під магазином не заперечується відповідачем. В даному випадку мова йде про зменшення площі орендованої земельної ділянки, необхідної для обслуговування магазину.

Твердження позивача в апеляційній скарзі наголошував на тому, що Договір оренди є поновленим, оскільки позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення Договору оренди відхиляються судом, з огляду на те, що у даному випадку фактичне продовження користування майном після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, як самостійна підстава, не надає права на поновлення договору, що було враховано судом першої інстанції.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що відповідач, зазначаючи у своєму рішенні №5/20-XVIII-VII від 06.10.2016 про припинення дії Договору оренди шляхом укладення угоди про розірвання, визнав поновлення даного договору на новий строк, є непереконливими та не можуть свідчити про поновлення договору або про незаконність вказаного рішення, оскільки згідно з наданими суду поясненнями з грудня 2016 року між сторонами тривають судові спори з приводу спірної земельної ділянки та Договору оренди. До того ж, вимога щодо зазначення вищезгаданих відомостей міститься у ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі".

Зважаючи на вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимоги позивача про визнання поновленим Договору оренди (зареєстрованого у відділі Держкомзему у місті Фастові Київської області 01.03.2011 за №00040), вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах в редакції позивача.

Відносно вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення відповідача №28/28-IX-VII від 03.03.2016 "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу" зі змінами, внесеними рішенням №5/20-XVIII-VII від 06.10.2016 "Про внесення змін до рішення Фастівської міської ради №28/28-IX-VII від 03.03.2016 "Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 ФОП Чижику Сергію Володимировичу", судом було з'ясовано наступне.

Як зазначалося вище, 06.10.2016 відповідачем прийнято два рішення (№5/1-XVIII-VII та №5/20-XVIII-VII), які стосуються спірної земельної ділянки та необхідності використання частини цієї земельної ділянки для суспільних потреб. В тексті названих рішень зазначено суспільні потреби, для задоволення яких вилучається частина земельної ділянки (облаштування майданчику відпочинку), що відповідає положенням ч.1 ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі" та ч. 1 ст. 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності". Окрім того, в рішеннях визначено: площу та місцезнаходження земельної ділянки; договір оренди землі, що підлягає розірванню; суспільні потреби, для задоволення яких здійснюється розірвання договорів оренди землі; особа, якій після розірвання договору оренди передається земельна ділянка для задоволення суспільних потреб, з визначенням умов такої передачі.

Наведеним спростовуються доводи позивача про невідповідність оскаржуваного ним рішення відповідача вимогам ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі", у зв'язку з чим в цій частині вимог позов задоволенню також не підлягає.

Відносно доводів позивача про відсутність доказів завдання збитків, спричинення негативних екологічних наслідків для відповідної територіальної громади, суспільства у разі розміщення майданчика на іншій ділянці, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні виписка з протоколу засідання комісії по розгляду питань будівництва, реконструкції та перепланування від 12.02.2016, яким погоджено ескізний проект на реконструкцію площі Завокзальна в м. Фастів, викопіювання з генерального плану АДРЕСА_1 та ескізні проекти площі Завокзальна в м. Фастів, де планується облаштування майданчика відпочинку. З названих документів вбачається, що відповідачем проведено великий та значний обсяг робіт в цьому напрямку та ще з лютого 2016 року вчиняються дії щодо вилучення частини земельної ділянки в АДРЕСА_1 для задоволення суспільних потреб територіальної громади міста Фастова, що у разі недосягнення мети за результатами цих дій призведе до спричинення збитків для територіальної громади.

В той же час вилучення частини спірної земельної ділянки не спричинить збитків для позивача, оскільки відповідач здійснює виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надає позивачу дозвіл на укладення договору оренди землі площею 0,1290 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (під існуючою нежитловою будівлею).

Решта доводів апеляційної скарги не спростовує висновків місцевого господарського суду. При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення суду відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає і судові витрати, пов'язані з поданням апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Чижика Сергія Володимировича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2019 у справі №911/1472/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1472/18 повернути Господарському суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 28.03.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

А.І. Тищенко