Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/171/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 38716 грн.

представники сторін не з'явилися

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 38716 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

26.02.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 20.03.2019 (ухвала від 26.02.2019).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надіслав клопотання (від 19.03.2019 вх.№4706/19) про розгляд справи без участі повноважного представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак 20.03.2019 подав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі вх.№4798/19.

Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.

У судовому засіданні 20.03.2019 суд ухвалив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 21.12.2017 №006-479589НТ та страхового акта від 26.10.2018 № 69176/1, який складено внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 12.08.2018 за участю застрахованого транспортного засобу "Hyundai Accent" (державний номер НОМЕР_1) здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику та, як наслідок, відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримав право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, а саме до водія транспортного засобу "ВАЗ " (державний номер НОМЕР_2) ОСОБА_1 (власник автомобіля - ОСОБА_2), цивільно-правова відповідальність якого застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/7037200).

Позиція відповідача.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Обставини справи, дослідження доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

21.12.2017 між ОСОБА_3, як страхувальником та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №006-479589НТ, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника з володіння, користування, розпорядження транспортними засобом "Hyundai Accent" (державний номер НОМЕР_1), рік випуску 2016. Строк дії договору з 31.12.2017 до 30.12.2018.

12.08.2018 о 14:58 год у м. Києві на проспекті ОСОБА_4, 46 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Hyundai Accent" (державний номер НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_5 та автомобіля "ВАЗ ОСОБА_6" (державний номер НОМЕР_2), яким керував ОСОБА_1.

Постановою Оболонського районного суду від 31.10.2018 встановлено, що зазначена вище дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля "ВАЗ " (державний номер НОМЕР_2) ОСОБА_1.

Згідно приписів ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приймає постанову Оболонського районного суду як доказ, що саме внаслідок порушення ПДР України, водієм ОСОБА_1, який керував автомобілем "ВАЗ " (державний номер НОМЕР_2) пошкоджено автомобіль "Hyundai Accent" (державний номер НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_5.

На виконання умов договору добровільного страхування, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес", відповідно до розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхового акта № 69176/1 від 26.10.2018, наказів від 26.10.2018 №69176/1/1 та №169176/1/2, виплатило страхове відшкодування в розмірі 38716 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05 листопада 2018 року №5853 та карткою рахунку 68.5.31, копії яких приєднана до матеріалів справи.

Cтаном на 22.02.2019 страхове відшкодування від відповідача на рахунок позивача не надійшло, у зв"язку із чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування) (ч. 2 ст. 352 ГК України).

За договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 354 ГК України). Вказане положення кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України.

Частиною 1 ст. 355 ГК України передбачено, що об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

В силу положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено у ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Враховуючи те, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 38716 грн 00 к., а цивільно-правова відповідальність особи, яка визнана винною у заподіянні шкоди, застрахована у ПрАТ СК "Галицька", то в силу наведених положень закону до позивача перейшло право вимоги до відповідача. В межах ліміту відповідальності страховика за полісом обов'язкового страхування АК/7037200 до стягнення належить 38716 грн 00 к.

Висновок суду.

Оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог, беручи до уваги визнання позову відповідачем, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 38716 грн.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн.

За приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи задоволення позовних вимог та визнання відповідачем позову, позивачу згідно ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" належить повернути з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме 960 грн 50 к., про що постановити ухвалу. Судовий збір в розмірі 960 грн 50 к. суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.124, ст.129 Конституції України, керуючись статтями 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 38716 грн задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018 (код 22186790) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ""Брокбізнес", вул. Білоруська, 3, м. Київ, 04050 (код 20344871) - 38716 (тридцять вісім тисяч сімсот шістнадцять гривень) страхового відшкодування в порядку регресу та 960 (дев'ятсот шістдесят гривень) 50 к. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки, визначених розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.04.2019

Суддя Т.В. Максимів