ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Справа № 924/802/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

прокурор- Лис Н.В.;

позивач- не з'явився;

відповідач- не з'явився;

третя особа 1- не з'явився;

третя особа 2- не з'явився;

третя особа 3- не з'явився;

третя особа 4- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельни-цької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019р., повний текст якого складено 18.01.2019р., у справі №924/802/18 (суддя Муха М.Є .)

за позовом заступника керівника Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах дер-

жави, в особі -

Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Землестандарт» м.Київ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача:

1. ОСОБА_1 м.Кам'янець-Подільський

2. ОСОБА_2 м.Кам'янець-Подільський

3. ОСОБА_3 с.Лисогірка Кам'янець-Подільського району Хмельницької області

4. ОСОБА_4 м.Снятин Івано-Франківської області

про витребування з незаконного володіння чотирьох земельних ділянок,-

У серпні 2018 року заступник прокурора Хмельницької області та керівник Кам'янець-Поді-льської місцевої прокуратури (надалі в тексті - Прокурор) в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (надалі в тексті - Держгеокадастр) звернувся до господарського суду Хмельницької області із позовами до Товариства з обмеженою відповідаль-ністю «Землестандарт» (надалі в тексті - Товариство) про витребування земельних ділянок з неза-конного володіння з кадастровими номерами НОМЕР_10, НОМЕР_3, НОМЕР_1, НОМЕР_4, переданих для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'я-нець-Подільського району.(т.1, арк.справи 2-8, 40-46, 76-82).

Ухвалою від 20.09.2018р. відкрито провадження та об'єднано справи №924/805/18, №924/ 822/18, №924/771/18 в одне провадження у справі №924/802/18.(т.1, арк.справи 1).

Ухвалою від 06.12.2018р., зокрема, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не за-являють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ОСОБА_1; ОСОБА_2; ОСОБА_3 та ОСОБА_4.(т.2, арк.справи 114).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019р. у справі №924/802/18 у задоволенні позову Прокурора відмовлено. Рішення вмотивоване тим, що Прокурором та Позива-чем не доведено належними і допустимими доказами те, що спірні земельні ділянки вибули з дер-жавної власності на користь: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 поза во-лею держави в особі уповноваженого органу - ГУ Держгеокадастру в області та в подальшому не-законно відчужені Відповідачу. Зважаючи на викладене суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову про витребування спірних земельних ділянок у ТзОВ «Землестандарт».(т.2, арк.справи 148-162).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Прокурор подав скаргу до Північно-західного апе-ляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельни-цької області від 10.01.2019р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.(т.3, арк.справи 4-10).

Обґрунтовуючи скаргу Прокурор зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та процесуа-льного права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що Позивач як єди-ний уповноважений державою орган виконавчої влади на розпорядження землями сільськогоспо-дарського призначення державної форми власності будь-яких рішень про надання прав на спірні земельні ділянки не приймав, про що підтверджено в ході судового розгляду справи. Наголошує, що суд першої інстанції у рішенні зазначив про неможливість встановити які саме накази Позива-чем приймались (через однаковість їх обов'язкових реквізитів), хоча предметом дослідження у су-довому засіданні були лише справжні накази, та в порушення ст.ст.76,77 ГПК України суд ці нака-зи як докази поставив під сумнів, не вказавши в чому полягає їх неналежність або недопустимість. Фактично можливість повернення Позивачем як органом державної влади, що виконує повнова-ження власника, у державну власність незаконно відчужених земель суд безпідставно поставив у залежність від результатів проведення досудового розслідування кримінального провадження, що законодавством не передбачено.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2019р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Прокурора.(т.3, арк.справи 2).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 26.03.2019р. Прокурор підтримав свою апеляцій-ну скаргу в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування правової позиції.

Інші учасники справи не забезпечили явку своїх уповноважених представників у призначене на 26.03.2019р. судове засідання, хоч про час та місце розгляду скарги були повідомлені у встанов-леному порядку.(т.3, арк.справи 35-4548-51,60-61).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заява-ми про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних діля-нок площею 2 га кожна із зміною виду використання в межах категорії земель сільськогосподар-ського призначення державної власності для ведення фермерського господарства в землі для ве-дення особистого селянського господарства, що розташовані за межами населених пунктів Старо-ушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області.(т.2, арк.справи 101, 103, 105, 107).

У відповідь на зазначені заяви, Держгеокадастр листами від 11.07.2017р. повідомив заявни-ків, що згідно інформації Міськрайонного управління Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі та м.Кам'янці-Подільському - земельні ділянки, з приводу яких вони зверталися перебува-ють у власності (користуванні) третіх осіб, тому для задоволення заяв немає законних підстав.(т.2, арк.справи 100, 102, 104, 106).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження від 02.08.2017р. Держгеока-дастр-орендодавець та громадянин ОСОБА_6-орендар уклали угоду про дострокове розірван-ня договору від 02.08.2017р. оренди землі, в зв'язку з добровільною відмовою від права користувач-ня земельною ділянкою площею 84,8527 га за кадастровим номером НОМЕР_2 (на підставі заяви про припинення), відповідно до п.1,2 якого, сторони за взаємною згодою домовились достроково розірвати договір оренди землі від 17.06.2015р., право оренди зареєстровано в Держав-ному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №10105475 від 17.06.2015р. Повернення об'єкта оренди здійснюється у день набуття чинності даної угоди, а саме з моменту її державної реєстрації. Дана угода підписана сторонами та скріплена відтисками їх печаток.(т.2, арк.справи 88-89).

Матеріалами справи стверджено, що наказами від 17.10.2017р. Держгеокадастр, зокрема, надав у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 земельні ділянки пло-щею по 2 га (кадастрові номери НОМЕР_3 - наказ №22-20621-СГ, НОМЕР_1 - наказ №22-20585-СГ, НОМЕР_4 - наказ №22-20628-СГ, НОМЕР_5 - наказ №22-20560-СГ) для ведення особистого селянського господарства із земель сільсько-господарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області.(т.2, арк. справи 14-17).

Матеріали справи також містять накази Держгеокадастру від 17.10.2017р.: №22-20621-СГ про надання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6; №22-20628-СГ про надання у власність ОСОБА_8 земельної ділянки з кадастро-вим номером НОМЕР_7; №22-20585-СГ про надання у власність ОСОБА_9 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_8; №22-20560-СГ про надання у власність ОСОБА_10 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_9.(т.1, арк. справи 22, 60, 95,129).

Крім того, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстрували право власності на земельні ділянки, кожна площею по 2 га кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_1; НОМЕР_4; НОМЕР_5, що вбачається із витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.(т.2, арк. справи 61-68).

Матеріалами справи також стверджено, що 28.07.2018р. громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та 30.07.2018р. громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_4, від імені яких на підставі довіре-ності, посвідченої 09.07.2018р. в порядку передоручення, ОСОБА_11 діючи як продавець та ТзОВ «Землестандарт»-покупець уклали договори купівлі-продажу земельних діля-нок, за умовами яких продавці передають у власність покупця (продає), а покупець приймає у влас-ність (купує) земельні ділянки, кожна площею по 2 га, у межах згідно з планом, за земельними угід-дями рілля, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам'янець-Подільський район, Ста-роушицька селищна рада, кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_1; НОМЕР_4; НОМЕР_5, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та сплачує за неї обумовлену в цьому договорах грошову суму.(п.1 Дого-ворів купівлі-продажу).(т.1, арк.справи 231-214, 216-217, 219-220, 222-223; т.2, арк.справи 26-27, 29-30, 32-33, 35-36).

Відповідно до п.2 Договорів купівлі-продажу, право власності продавців на відчужувані зе-мельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у липні 2018р. державним реєстратором Кметь В.Л. Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» на підставі наказів №22-20621-СГ, №22-20585-СГ, №22-20628-СГ, №22-20560-СГ, виданих 17.10. 2017р. Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області.

За домовленістю сторін, продаж земельної ділянки здійснюється за 50 000 гривень без ура-хування ПДВ, які покупець сплатив представнику продавців до підписання договорів.(п.4 Догово-рів).

У відповідності до п.5 Договорів купівлі-продажу, продавець стверджує, що, на момент укла-дання договорів - земельна ділянка нікому іншому не продана, іншим способом не відчужена; під заставою, забороною (арештом), в тому числі податковою, не перебуває, судового спору щодо неї, а також прав на неї у третіх осіб, відповідно до ст.659 Цивільного кодексу України, як у межах так і за межами України, немає; особи, які б мали право користування земельною ділянкою, відсутні; як внесок до статутного (складеного) капіталу юридичних осіб не внесена; прихованих недоліків не має, внаслідок відчуження зазначеної земельної ділянки, не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб.

Сторони домовилися, що під передачею земельних ділянок слід вважати підписання дого-ворів.(п.9 Договорів купівлі-продажу).

Відповідно до пунктів 13 Договорів, згідно ст.125 Земельного Кодексу України, право влас-ності на земельну ділянку у покупця посвідчується цим договором і виникає з моменту державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому зако-коном порядку.

Договори підписані уповноваженими представниками сторін, скріплено печаткою покупця, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в ре-єстрі за №606.

На підставі Договорів купівлі-продажу, ТзОВ «Землестандарт» зареєструвало право власнос-ті на земельні ділянки площею по 2 га кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_1; НОМЕР_4; НОМЕР_5, що вбачається із витягів із Держав-ного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.(т.1, арк.справи 215, 218, 221, 224; т.2, арк.справи 28, 31, 34, 37).

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000195, копії яких містяться в матеріалах даної справи: дату реєстрації провадження 13.09.2017р.; фабулу - у червні 2017 року службові особи ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, відділу Держгеокадастру у Кам'я-нець-Подільському районі, зловживаючи службовим становищем, в порушення чинного законодав-ства, з метою неправомірного отримання невстановленими особами у приватну власність земель-них ділянок, внесли недостовірні дані до офіційних документів щодо не перебування зазначених земельних ділянок у власності чи користуванні, надали згоду на розроблення проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок у приватну власність, здійснили реєстрацію у Державному земельному кадастрі близько 300 земельних ділянок з числа вказаних земель; у липні 2018 року службові особи КП «Бюро нерухомості «Поділля», зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах окремих осіб, всупереч інтересам служби і в порушення діючого законодавства, за відсут-ності оригіналів наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про затвердження документ-тації з землеустрою та передачу земельних ділянок державної власності площею 80 га, що розтало-вані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області з кадастровими номерами (вказано номери, що включають спірні землі), які в дійсності не видавались, на підставі поданих копій підроблених наказів про начеб-то передачу зазначених земельних ділянок у приватну власність, провели реєстрацію права власності на зем-лю.(т.1, арк.справи 197-201).

Як зазначалось вище, рішенням від 10.01.2019р. у справі №924/802/18 господарський суд Хмельницької області відмовив у задоволенні позову Прокурора.(т.2, арк.справи 148-162).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню, проте мотивуваль-ну частині рішення суду першої інстанції належить змінити з огляду на наступне:

Предметом даного спору є витребування з незаконного володіння чотирьох земельних діля-нок

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.(ст.84 ЗК України).

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти - юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав і обо-в'язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов'язки; набуття земельних прав та обов'язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов'язує виникнення, зміну і припинення земель-них відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в текс-ті - ЦК України).

Крім того, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.(ст.15 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів су-дом передбачені у ст.16 ЦК України. Одним з таких способів, як зазначено у п.3 ч.2 вказаної статті, є припинення дії, яка порушує право. Аналогічні приписи містить частина 2 ст.20 ГК України.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.(ст.321 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуван-ня та розпоряджання своїм майном.(ст.391 ЦК України).

Власник може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права, не пов'я-заних з неправомірним позбавленням володіння (негаторний позов). Підприємство чи організація, яка не є власником майна, але володіє ним на праві повного господарського відання, оперативного управління чи з інших підстав (наприклад, на підставі адміністративного акта), має такі ж права на захист свого права, як і сам власник.

У даному випадку з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеока-дастру у Хмельницькій області про витребування землі звернувся Прокурор, зазначаючи, що дер-жавним реєстратором КП «Бюро нерухомості «Поділля» зареєстровано право власності: ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_3 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20621-СГ; ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20585-СГ; ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_4 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10. 2017р. №22-20628-СГ; ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га з кадас-тровим номером НОМЕР_10 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20560-СГ. В подальшому, ви-щевказані земельні ділянки, на підставі договорів купівлі-продажу - продані ТзОВ «Землестандарт». Однак, Держгеокадастром не видава-лись накази про передачу земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки на підставі наказів ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області з такими ж рек-візитами, Позивачем передано у власність земельні ділянки з іншими кадастровими номерами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі об-ґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здій-снювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком зас-тосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право зверта-тися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набу-ває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держа-ви в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазна-чений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього пов-новажень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набу-ває статусу позивача.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що за змістом ч.2 ст.2 ЦК України - одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних пра-вах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь про-курора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Фран-ції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27). Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Росій-ської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, пункт 35) ЄСПЛ зазначає, що сторона-ми цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачі-паються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси дер-жави.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003р. №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функ-цій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інте-ресів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та не-обхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового проваджен-ня, зміст п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів дер-жави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва проку-рором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад право-суддя.(п.3 ч.2 ст.129 Конституції України).

Прокурор, відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», здійснює представ-ництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів дер-жави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтере-сів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення поло-жень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокура-турою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999р. №3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси дер-жави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, про-грам, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як на-ціонального багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських това-риств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтере-си не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступ-ник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає ор-ган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути пред-метом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

У даній справі Прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави», які на його думку поля-гають у порушенні законності у сфері земельних відносин.

Водночас Конституція України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу.(ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

У першому випадку передбачається наявність органу, який може здійснювати захист інтере-сів держави самостійно, у другому - відсутність такого органу. При цьому, підстави представництва інте-ресів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

Також, у першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. Тобто захищати інте-реси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень. А щоб інтереси дер-жави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому про-вадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб'-єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і ба-жає захищати інтереси держави. Така ж правова позиція відображена у постановах Верховного Су-ду від 02.10.2018р. у справі №4/166 «Б» та від 20.09.2018р. у справі №924/1237/17.

При цьому, нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповнова-женого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відпо-відні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином - виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рі-шень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. Неналежність захисту мо-же бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обс-тавин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Правова позиція щодо можливості прокурора виступати у судових спорах в якості позивача лише у виключних випадках також відображена у постановах Верховного Суду від 01.08.2018р. № 918/95/17 та від 20.09.2018р. №924/1237/17.

Посилання Прокурора на те, що невжиття Держгеокадастром заходів щодо повернення зе-мельних ділянок зумовило необхідність звернення Прокурора до суду із таким позовом колегія суд-дів вважає передчасним, а твердження, що Прокурор звернувся до суду для захисту суспільного інтересу, який полягає у порушенні права українського народу на землю (т.1, арк.справи 237-242; т.2, арк.справи 8-12) - необґрутованим.

Так, відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 14.01.2015р. №15, Держав-на служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним ор-ганом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом міністрів Ук-раїни через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфе-рі топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установлено-му порядку територіальні органи.

Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Кон-ституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прий-нятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

При цьому, повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, які нале-жать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, нале-жать до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, у цьому випадку до повноважень ГУ Держгео-кадастру у Хмельницькій області.

Таким чином, Прокурор фактично звернувся у цій справі із позовом на захист прав та інте-ресів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке наділено повноваженнями щодо розпоряд-ження спірними земельними ділянками, є самостійною юридичною особою з відповідною процесу-альною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Разом з тим, судом враховується, що положення вказаних нормативно-правових актів не можуть визначати конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого ор-гану у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави.

З огляду на те, що звернення до суду є правом, а не обов'язком, колегія суддів вважає по-милковим висновок суду першої інстанції, який пославшись на вищезазначені положення законо-давства і судової практики - дійшов висновку про підставність представництва Прокурора у даній справі. При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що передбачені законом виключні підстави звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави у даному випадку відсутні, оскільки Прокурор не підтвердив правових підстав для представництва та відповідно, не набув процесуа-льного статусу органу, якому законом (ст.53 ГПК України та ст.23 Закону України «Про прокурату-ру») надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (спеціальної процесуальної правоздатності).

Обставини дотримання прокурором встановленої ч.ч.3, 4 ст.23 Закону України «Про проку-ратуру» процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, з'ясовано апеляційним судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у правовід-носинах землекористування, оскільки відповідно до приписів ст.ст. 53, 174 ГПК України - недотри-мання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. Разом з тим, на переконання колегії суддів відповідний уповноважений орган держави - Держгеокадастр, вико-нуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту ін-тересів держави (постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 06.02. 2019р. у справі №927/246/18).

Вирішуючи спір у даній справі, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, однак всупереч вимогам чинного законодавства повважав правомір-ним звернення Прокурора та розглянув позов по суті.

Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Прокурора чи Управління не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Прокурора про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо безпідставності позову, однак, існують підстави для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.277 ГПК України через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції вста-новленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського проце-суального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарсько-го суду Хмельницької області від 10.01.2019р. у справі №924/802/18 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019р. у справі №924/802/18 змінити шляхом зміни мотивувальної частини в редакції даної постанови.

3. В іншій частині рішення господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019р. зали-шити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

5. Матеріали справи №924/802/18 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.