УХВАЛА

м. Київ

27.03.2019Справа № 910/11514/18

За позовомФонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк»
до1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 3. ОСОБА_3 4. ОСОБА_4 5. ОСОБА_5 6. ОСОБА_6 7. ОСОБА_7 8. ОСОБА_8 9. ОСОБА_9 10. ОСОБА_10 11. ОСОБА_11
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаПублічне акціонерне товариство «Прайм-Банк»
простягнення 67 483 400, 62 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:Гайко В.В., Мостепанюк В.І.;
від відповідача 1:ОСОБА_14;
від відповідача 2:ОСОБА_15;
від відповідача 3:ОСОБА_14;
від відповідача 4:не з'явився;
від відповідача 5:ОСОБА_14;
від відповідача 6:не з'явився;
від відповідача 7:ОСОБА_14;
від відповідача 8:не з'явився;
від відповідача 9:ОСОБА_16;
від відповідача 10:ОСОБА_17;
від відповідача 11:ОСОБА_14;
від третьої особи:не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення 67 483 400, 62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» встановлено недостатність майна такого банку для покриття вимог кредиторів на суму 67 483 400,62 грн., у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів, як пов'язаних з банком осіб, збитків у вказаному розмірі, що були завдані внаслідок неправомірних дій таких осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Прайм-Банк» в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Підготовче судове засідання неодноразово відкладалось з незалежних від суду причин.

Так, підготовче судове засідання, яке відбулось 18.02.2019, було відкладено на 27.03.2019.

19.02.2019 через канцелярію суду від представника відповідача 10 надійшло клопотання, в якому заявник просить суд залишити позов без розгляду з огляду на те, що дана позовна заява подана без додержання вимог ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог.

Присутні в судовому засіданні представники позивача заперечили проти клопотання відповідача 10 про залишення позовної заяви без розгляду.

Представники відповідачів 1, 2, 3, 5, 7, 9, та 11 в судове засідання з'явились, підтримали клопотання відповідача 10 про залишення позовної заяви без розгляду.

Присутня в судовому засіданні представник відповідача 10 підтримала раніше подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просила суд задовольнити його.

Представники відповідачів 4, 6, 8 та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 27.03.2019 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача 10 про залишення позову без розгляду виходячи з наступного.

Обгрунтовуючи клопотання про залишення позову без розгляду, відповідач 10 посилається на п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Таким чином, залишення позову без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України можливе при умові подання позовної заяви з недоліками, викладеними у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, яких позивач не усунув у встановлений строк.

Відповідно до частини першої статті 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Суд відзначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» було залишено без руху з огляду на відсутність доказів сплати судового збору за подання такої позовної заяви.

Як встановлено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 позивач усунув зазначені недоліків позовної заяви у строк встановлений судом, у зв'язку з чим провадження у даній справі було відкрито та призначено підготовче засідання, при цьому не було встановлено недоліків позовної заяви, зокрема, щодо порушення правил об'єднання позовних вимог, а відтак безпідставним є залишення позову без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з порушенням правила об'єднання позовних вимог.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №910/16706/17.

В той же час, суд відзначає про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що з даним позовом Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк».

Відповідно до статті 3 та пункту 8 частини 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом. Аналіз функцій Фонду, викладених в статтях 4, 37 вказаного Закону, свідчить, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов'язкові для банків рішення, а з іншого, здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом частин 1, 3, 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а виконавча дирекція Фонду у цей же строк призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Аналогічні приписи стосовно делегування Фондом своїх повноважень містить частина 3 статті 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка врегульовує організацію роботи уповноваженої особи Фонду в процедурі ліквідації банку та передбачає, що всі або частина повноважень Фонду, визначених цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду, крім організації реалізації майна банку, що ліквідується. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд чітко зазначає межі повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», діючи як орган управління банку, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень мають право, зокрема заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду, зокрема діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (частина 4 вказаної статті).

Таким чином, з моменту запровадження в банку тимчасової адміністрації (ліквідації) Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій та може діяти особисто або шляхом делегування своїх повноважень (всіх або частини) відповідній уповноваженій особі. При цьому банк зберігає свою правосуб'єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб'єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, внаслідок делегування Фондом своїх повноважень ліквідатора конкретного банка визначеній ним уповноваженій особі саме остання одноосібно набуває повноважень органу управління банку та з метою їх реалізації має право у тому числі заявляти та підписувати від імені банку позови до суду. Натомість Фонд безпосередньо у цьому випадку (делегування повноважень), хоча і залишається носієм законодавчо закріплених за ним повноважень органу управління банку, тобто відповідних повноважень не втрачає, проте на період делегування втрачає правомочності з їх реалізації, якими на цей період наділяється виключно уповноважена особа Фонду. В іншому випадку одночасна реалізація вказаних повноважень як Фондом безпосередньо, так і уповноваженою особою Фонду, означатиме існування одночасно двох окремих органів управління юридичної особи з тотожним змістом повноважень та функцій, у тому числі представництва юридичної особи, що суперечить змісту вищенаведених положень статей 34, 37, 47 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищенаведене, Фонд безпосередньо може реалізовувати законодавчо визначені повноваження органу управління конкретного банку тільки у випадку, якщо такі повноваження не були ним делеговані уповноваженій особі або раніше делеговані повноваження уповноваженої особи були відкликані (повернуті) Фондом.

Судом встановлено, що позов у даній справі від імені та в інтересах ПАТ «Прайм-Банк» поданий безпосередньо Фондом і позовна заява підписана представником Фонду Гайко В.В. на підставі довіреності №27-17240/18 від 27.08.2018.

Відповідно до постанови Правління Національного Банку України №9 від 13.01.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №2 від 14.01.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Прайм-Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації Кадирова Владислава Володимировича строком на 1 рік з 16.01.2015 по 13.01.2016 включно. У подальшому процедура ліквідації була неодноразово продовжена.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2957 від 05.11.2018 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Прайм-Банк» строком на один рік з 14 січня 2019 року до 13 січня 2020 року включно, продовжено повноваження ліквідатора Волкова Олександра Юрійовича строком на один рік з 14 січня 2019 року до 13 січня 2020 року включно.

Також, відомості щодо уповноваженої особи Волкова Олександра Юрійовича, як керівника ПАТ «Прайм-Банк» з 13.03.2018, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та згідно з положеннями статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Доказів відкликання Фондом делегованих уповноваженій особі повноважень органу управління банку на момент заявлення позову в даній справі до суду не подано. Отже, внаслідок делегування повноважень органу управління ПАТ «Прайм-Банк» уповноваженій особі Фонду, сам Фонд, як юридична особа, на період делегування позбавлений можливості реалізації таких повноважень, а отже не має права звертатися особисто до суду з позовом від імені ПАТ «Прайм-Банк».

Отже, позовна заява у даній справі від імені ПАТ «Прайм-Банк» підписана неуповноваженою особою (Фондом).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного суду від 17.10.2018 у справі № 916/2024/17.

Окрім того, суд відзначає, що відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів.

Кошти, стягнуті з пов'язаних із банком осіб як відшкодування шкоди, а також з небанківських фінансових установ, зазначених в абзаці першому цієї частини, включаються до ліквідаційної маси банку.

У разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду. Такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких вони заявлені, у порядку забезпечення позову.

Ліквідація неплатоспроможного банку не є підставою для закінчення судового розгляду на підставі поданого Фондом позову до пов'язаної з банком особи та не є підставою для звільнення від відповідальності пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду.

Отже, ліквідатор (у цьому випадку Фонд, у тому числі керівник ліквідаційної процедури - його уповноважена особа) з дня свого призначення отримав можливість самостійного прийняття рішень щодо використання майнових активів банку та розпорядження ними, управління банком та керівництва його господарською діяльністю, тобто законодавчо закріплені повноваження ліквідатора прирівняні до обов'язків, які виконує власник, та прав, наданих власнику банку.

Це підтверджується повноваженнями Фонду чи його уповноваженої особи, передбаченими частиною 5 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі недостатності майна банку звертатися до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку.

При цьому слід зазначити, що одночасна реалізація вказаних повноважень як Фондом безпосередньо, так і уповноваженою особою Фонду, означатиме існування одночасно двох окремих органів управління юридичної особи з тотожним змістом повноважень та функцій, у тому числі представництва юридичної особи, що суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовна заява у даній справі від імені ПАТ «Прайм-Банк» підписана неуповноваженою особою, а відтак позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення 67 483 400, 62 грн. підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п. 2, 8 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання відповідача 10 про залишення позову без розгляду відмовити.

2. Позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена: 29.03.2019.

Суддя В.П. Босий