ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р.                      Справа № 911/2698/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом           Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс”, м. Вишневе

до                               Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100”,

Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка

про           стягнення 21907,18 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100”,

Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка

до                     Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс”,

м. Вишневе

про           стягнення 22448,82 грн.

За участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс” (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100” про стягнення 21907,18 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.12.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 12.12.2018 р.

12.12.2018 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.12.2018 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 30.01.2019 р.

28.12.2018 р. на поштову адресу суду надійшов відзив відповідача.

28.12.2018 р. від відповідача на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 22448,82 грн. та відзив на позов Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс”.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.01.2019 р. прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100” до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс” про стягнення 22448,82 грн. до спільного розгляду з первісним позовом, об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

24.01.2019 р. на поштову адресу суду від позивача за первісним позовом надійшли відповідь на відзив та відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.01.2019 р. закрито підготовче провадження та перейдено до розгляду справи по суті, розгляд справи відкладено на 27.02.2019 р.

У судовому засіданні 27.02.2019 р. присутній представник позивача за первісним позовом повністю підтримав позовні вимоги Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс” про стягнення 21907,18 грн. та заперечив щодо задоволення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100”.

В свою чергу, присутній представник відповідача за первісним позовом заперечив щодо задоволення позовних вимог Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс” та просив задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100” про стягнення 22448,82 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Як зазначає позивач у позовній заяві (первісний позов), 22.09.2017 р. між Об’єднанням співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс” (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс 2100” (Виконавець) укладено договір № 2209/2017 на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого, холодного водопостачання, пожежного водопостачання, електромереж та послуги диспетчера (Договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов’язки виконання робіт по технічному та аварійному обслуговуванню внутрішньо-будинкових систем центрального опалення, гарячого, холодного та пожежного водопостачання, каналізації, дощової каналізації, електромереж в обсягах відповідно до наказу Держкомунгоспу України № 150 від 10.08.2004 р., в багатоквартирних будинках № 9, № 11, № 13, розташованих по вулиці Південна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, загальною площею 19037 м2, кількість квартир 341.

Водночас, ані належним чином завірену копію, ані оригінал договору ні позивачем, ні відповідачем надано суду не було.

Як зазначає позивач за первісним позовом, на виконання вищевказаного договору, у 2017 році за наданими рахунками ТОВ “Теплоенергосервіс-2100” з боку ОСББ “Південна Плюс” було здійснено попередню оплату робіт по технічному та аварійному обслуговуванню в сумі 12000,84 грн., а також матеріалів (обладнання) необхідних для ремонту систем опалення в сумі 9906,34 грн.

На підтвердження наведеного позивачем надано копії платіжних доручень № 58 від 10.10.2017 р. та № 80 від 08.11.2017 р. з призначенням платежу «За т/о внутрішніх систем згідно рахунку № 033/2017 від 03.11.2017 р.» та «За матеріали згідно рахунку № 023/2017 від 09.10.2017 р.» (копії містяться в матеріалах справи).

Однак оплачене обладнання, як стверджує позивач за первісним позовом, не передавалось, актів виконаних робіт, які б включали зазначене обладнання та перелік виконаних робіт, сторонами договору підписано не було.

Крім того, позивач за первісним позовом зазначає, що останній звертався до ТОВ “Теплоенергосервіс-2100” (лист № 70 від 04.12.2017 р.) з проханням надати розгорнутий акт виконаних робіт за договором № 2209/2017, однак відповіді на зазначений лист відповідачем надано не було, що не спростовано відповідачем.

Також, позивач зазначає, що він неодноразово звертався до ТОВ “Теплоенергосервіс-2100” з вимогою повернути кошти, як такі, що перераховані без достатньої правової підстави (копії листів № 117 від 19.11.2018 р. та № 76 від 01.02.2018 р. містяться в матеріалах справи). На підтвердження направлення відповідачу листа № 117 від 19.11.2018 р. позивачем надано фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист від 21.11.2018 р.

У зв’язку з неповерненням відповідачем зазначених вище коштів в сумі 21907,18 грн. ОСББ “Південна Плюс” звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на приписи статті 1212 ЦК України.

Дослідивши наявні у справі докази та позиції сторін, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення первісного позову у даній справі з огляду на таке.

Приписами ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини четвертої ст. 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов’язків щодо доказів.

Частиною першою статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з аргументів, викладених в позовній заяві, позивач вказує саме на те, що кошти в сумі 21907,18 грн. було перераховано на виконання договору № 2209/2017 від 22.09.2017 р.

Разом з тим, як зазначалось, копію вказаного договору ані позивачем, ані відповідачем суду надано не було, проте, його існування неодноразово підтверджувалось представниками сторін в обґрунтуванні вимог первісного та зустрічного позовів, та усно в судових засіданнях.

Таким чином, підстав вважати спірні кошти в сумі 21907,18 грн., як такі, що перераховані позивачем без достатніх правових підстав в розумінні приписів статті 1212 ЦК України у даному випадку немає, виходячи з наступного:

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Так, згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об’єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі - гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулось в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов’язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Якщо зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Оскільки між сторонами у справі існували (на дату здійснення позивачем відповідних платежів) договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як безпідставно набуті відповідачем, набуті останнім за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулось.

Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26.06.2018 р. у справі № 910/9072/17 провадження № 12-125гс18.

Згідно з приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов’язання.

З матеріалів справи слідує, що відповідач набув спірні грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить чинному законодавству, з метою створення та реалізації зобов’язань сторін щодо виконання робіт по технічному та аварійному обслуговуванню згідно договору, наявність якого не заперечується сторонами, як і той факт, що такий договір діяв на час перерахування позивачем спірних коштів на рахунок відповідача.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність правових підстав, встановлених частиною першою статті 1212 ЦК України, на яку посилається позивач, для стягнення з відповідача за первісним позовом 21907,18 грн. як безпідставно отриманих останнім коштів, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на останнього.

Предметом зустрічного позову є вимога ТОВ “Теплоенергосервіс-2100 до ОСББ “Південна Плюс” про стягнення 22448,82 грн. боргу за вищезазначеним договором від 22.09.2017 р. № 2209/2017 на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого, холодного водопостачання, пожежного водопостачання, електромереж та послуги диспетчера.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом позивач (відповідач за первісним позовом) зазначає, що на день пред’явлення первісного позову відповідачем (позивачем за первісним позовом), на виконання умов вищевказаного договору, сплачено за надані в жовтні 2017 року послуги, проте послуги надані в період – неповний місяць вересня та листопад 2017 року, в порушення умов договору, не були оплачені, у зв’язку з чим в подальшому відповідні послуги за вказаним договором не надавались.

Рішенням господарського суду Київської області від 08.06.2018 р. у справі № 911/365/18, встановлено, що ТОВ “Теплоенергосервіс-2100” не надано належних та допустимих доказів факту надання послуг за договором від 22.09.2017 р. № 2209/2017 на аварійне та технічне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого, холодного водопостачання, пожежного водопостачання, електромереж та послуги диспетчера. Поряд із зазначеним, як вбачається зі змісту вказаного рішення, предметом розгляду було виконання умов договору в період з грудня 2017 р. по січень 2018 р. Дане рішення в апеляційній та касаційній інстанціях оскаржено не було та, відповідно, набрало законної сили.

Окрім наведеного, судом встановлено наступне:

Згідно Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 “Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій” виконавець послуг - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Спеціалізована організація - юридична особа, що відповідно до законодавства має повноваження надавати (виконувати) ті чи інші послуги (роботи).

Згідно п. 1.2.2 Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 “Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій” (далі наказ № 76) до документації, яка ведеться виконавцями послуг, входять: - кошториси, описи робіт на поточний і капітальний ремонт; - акти технічних оглядів; - журнали заявок жителів; - протоколи вимірювань опору електромереж (за наявності); - протоколи вимірювань вентиляції.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Наказу № 76 технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності. Профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Графіки профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та їх результати записуються в відповідних журналах. Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Виявлені у процесі загального та позапланового огляду несправності та причини, що їх викликали, а також технічний стан елементів жилого будинку записуються в журналі обліку результатів огляду. Журнал обліку результатів огляду жилих будинків заводиться виконавцем послуг на будинок чи групу будинків, залежно від кількості поверхів, рівня благоустрою та інших характеристик. Відомості, що заносяться до журналу, є вихідними даними для визначення технічного стану елементів будинку та його обладнання. Виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій, а також негайно інформувати про те, що трапилося, власника будинку чи уповноважену ним особу.

Згідно п. 2.2.3. Наказу № 76 на підставі актів оглядів необхідно в місячний термін: а) скласти перелік (за результатами весняного огляду) заходів і встановити обсяги робіт, необхідних для підготовки будинку і його інженерного обладнання до експлуатації в наступний осінньо-зимовий період; б) уточнити обсяги робіт із поточного ремонту (за результатами весняного огляду на поточний рік і осіннього огляду - на наступний рік), а також виявити несправності й ушкодження, усунення яких потребує капітального ремонту; в) перевірити готовність (за результатами осіннього огляду) кожного будинку до експлуатації в осінньо-зимових умовах.

Відповідно до п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.5, 2.3.6 Наказу № 76 склад робіт з технічного обслуговування жилих будинків і терміни їх виконання відображаються в плані-графіку, що складається виконавцем послуг на тиждень, місяць і рік. Для централізованого управління і контролю за технічним станом жилого фонду створюються об'єднані диспетчерські служби (далі - ОДС) або районні диспетчерські служби (далі - РДС) на мікрорайони або групи будинків. Для кожної ОДС установлюється перелік об'єктів диспетчеризації і контрольованих параметрів інженерного обладнання. ОДС повинні вести в спеціальних журналах облік заявок на оперативне усунення несправностей і ушкоджень інженерного обладнання в квартирах, будівельних конструкціях та інших елементах будинків, протипожежного обладнання і контролювати терміни та якість виконання. Заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов'язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку.

Згідно п. 2.3.7., 2.8.1, 2.8.3, 2.8.4, 2.8.7 Наказу № 76 технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Метою підготовки житлового фонду до сезонної експлуатації є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог щодо експлуатації приміщень жилих будинків і режимів функціонування інженерного обладнання. Підготовці до зими (проведення гідравлічних випробувань, ремонт, перевірка і налагодження) підлягає весь комплекс пристроїв, що забезпечують безперебійне постачання тепла в квартири (котельні, внутрішньобудинкові мережі, групові і місцеві теплові пункти в будинках, системи опалення, вентиляції). Котельні, теплові пункти і вузли повинні бути забезпечені засобами автоматизації, обліку, запірною регулювальною апаратурою, схемами розведення систем опалення, гарячого водопостачання (далі - ГВП), холодного водопостачання (далі - ХВП), припливно-витяжною вентиляцією та іншими конструкціями, які реєструють роботу обладнання при різних експлуатаційних режимах (наповненні, підживленні, спуску води із систем опалення тощо), технічними паспортами на обладнання, журналами щодо запису параметрів та дефектів, які виникають під час роботи обладнання. У період підготовки житлового фонду до роботи в зимових умовах організовується підготовка (відновлення) схем внутрішньобудинкових систем холодного і гарячого водопостачання, каналізації, центрального опалення і вентиляції, газу із зазначенням розміщення запірної арматури і вимикачів (для слюсарів і електриків з ліквідації аварій і несправностей внутрішньобудинкових інженерних систем).

Враховуючи вищевикладене, аварійне та технічне обслуговування будинку є важливим елементом безпечної для людей експлуатації будинку. Основним принципом є профілактика аварійного обслуговування, яка досягається шляхом технічного нагляду (планових та позапланових оглядів). Всі дії, пов'язані з плановими та позаплановими оглядами будинку фіксуються у відповідних акт огляду, журналах. Також ТОВ “Теплоенергосервіс-2100” зобов'язувалось надавати послуги з диспетчеризації, які також фіксуються у відповідних журналах.

Згідно з частиною першою ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною четвертою ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, у порушення вищевказаних норм процесуального законодавства, позивачем за зустрічним позовом не надано ані копії або оригіналу договору від 22.09.2017 р. № 2209/2017, ані доказів виконання, як стверджує позивач, за таким договором своїх зобов’язань з надання послуг з аварійного та технічного обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого, холодного водопостачання, пожежного водопостачання, електромереж та послуг диспетчера.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем за зустрічним позовом не доведено факту надання послуг за договором від 22.09.2017 р. № 2209/2017 та наявність заборгованості щодо оплати таких послуг, а також з урахуванням встановлених рішенням господарського суду Київської області від 08.06.2018 р. у справі № 911/365/18 обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності передбачених законодавством підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ТОВ “Теплоенергосервіс-2100” про стягнення з ОСББ “Південна Плюс” 22448,82 грн. боргу за договором № 2209/2017.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду зустрічного позову покладається судом на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 129, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. У задоволенні первісного позову Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100” про стягнення 21907,18 грн. відмовити.

2. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплоенергосервіс-2100” до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Південна Плюс” про стягнення 22448,82 грн. відмовити.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Дата підписання 29.03.2019 р.

Суддя                                 А.В. Лопатін