СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" квітня 2019 р. Справа № 922/1014/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.;

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Євро-сервіс+" (вх.№622Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області 24.09.2018 у справі №922/1014/18

за заявою ТОВ "Євро-сервіс+", м.Харків,

про банкрутство,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області 24.09.2018 у справі №922/1014/18 (суддя Швидкін А.О.) відмовлено ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" у задоволенні заяви про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності на нежитлову будівлю (вх.№22326 від 01.08.2018). Відмовлено ТОВ "Євро - сервіс +" у задоволенні заяви про скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (вх.№23521 від 15.08.2018).

Ліквідатор ТОВ "Євро-сервіс+" з вказаною ухвалою не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати повністю ухвалу господарського суду Харківської області від 24.09.2018 у справі №922/1014/18, якою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" (вх.№22326) про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності, та відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Євро - сервіс +" (вх.№23521) про скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності; прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги, викладені у заяві ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" (вх.№22326) про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності, та у заяві ТОВ "Євро - сервіс +" (вх.№23521) про скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Одночасно ліквідатор боржника просила відновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 24.09.2018 у справі №922/1014/18. В обґрунтування клопотання ліквідатор стверджує, що оскаржувана ухвала від 24.09.2018 була винесена судом до прийняття господарським судом Харківської області постанови від 24.09.2018 у справі №922/1014/18, якою призначено ліквідатором ТОВ "Євро-сервіс+" Ющенко Віталіну Михайлівну, а тому вона не була залучена до участі у розгляді заяв ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" (вх.№22326) та ТОВ "Євро-сервіс+" (вх.№23521), тобто не була учасником судового розгляду та дізналась про повний текст ухвали господарського суду Харківської області від 24.09.2018 у даній справі тільки 20.02.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи у Східному апеляційному господарському суді та невідкладно, у найкоротший термін, звернулась з апеляційною скаргою, у зв'язку з чим просить суд відновити ліквідатору боржника строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 24.09.2018 у справі №922/1014/18.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 апеляційну скаргу ліквідатора боржника залишено без руху у зв'язку з тим, що наведені ліквідатором доводи, викладені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не підтверджуються матеріалами справи. Ліквідатором боржника не зазначено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, оскільки ліквідатор була обізнана про існування оскаржуваної ухвали суду від 24.09.2018 принаймні з 29.11.2018, мала можливість ознайомитись з матеріалами справи та з повним тестом оскаржуваної ухвали суду, у зв'язку з чим, суд визнав неповажними зазначені ліквідатором причини пропуску строку на подання апеляційної скарги.

26.03.2019 (21.03.2019 - поштою, тобто у межах встановленого в ухвалі від 04.03.2019 строку) ліквідатор звернулась до суду із повторним клопотанням (вх.№3078) про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому не погоджується з доводами та аргументами, наведеними судом в ухвалі від 04.03.2019 про залишення апеляційної скарги без руху, які мали місце при дії Господарського процесуального кодексу України у попередній редакції, оскільки відновлення строку на апеляційне оскарження ставилось у залежність від дати, коли апелянт міг дізнатися про оскаржуване ним судове рішення. Посилаючись на частину 1 ст.254 та ст.261, при цьому цитуючи зміст ст.256 Господарського процесуального кодексу України, ліквідатор зазначає, що є учасником справи про банкрутство ТОВ «Євро-сервіс+», який не брав участь у судовому розгляді під час прийняття судом оскаржуваної ухвали, проте ця ухвала порушує права та інтереси ліквідатора боржника як учасника справи про банкрутство, що отримав статус учасника справи про банкрутство після прийняття цієї ухвали. На думку ліквідатора, нова редакція Господарського процесуального кодексу України на відміну від попередньої, ставить у залежність відновлення строку на апеляційне оскарження не з того моменту, коли апелянт міг дізнатися про винесення оскаржуваної ухвали, а саме, з моменту вручення апелянту повного тексту. Оприлюднення у єдиному державному реєстрі електронної версії оскаржуваної ухвали не може вважатися її повним текстом, оскільки оприлюднений повний текст ухвали містить частину закритих відомостей, а значить, на думку ліквідатора, не може вважатися повним. Саме вручення повного тексту є підставою для відліку строку на апеляційне оскарження, і, як вважає ліквідатор, відлік строку на апеляційне оскарження ухвали суду розпочався саме 21.02.2019, коли апелянт ознайомився з повним текстом оскаржуваного ним рішення, яке поштою місцевим господарським судом апелянту не направлялось. Крім того, ліквідатор зазначає, що Ющенко В.М. перебувала у відрядженні у місті Києві з 25.09.2018 по 20.02.2019, а, отже, об'єктивно не могла ознайомитись з матеріалами справи, які знаходились у господарських судах м.Харкова.

До клопотання ліквідатором надано копію ухвали господарського суду Харківської області від 24.09.2018 у справі №922/1014/18,копію посвідчення про відрядження, копію наказу №250918/01 від 25.09.2018.

Розглянувши повторне клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine, рішення від 26.04.2007) та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява " 50966/99, від 14.10.2003).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами і визначеними цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачено для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Відповідно до частини 1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25.06.2018 у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010, у постанові від 31.08.2018 у справі №908/1678/15-г.

Як встановлено судом, 24.09.2018 за результатами розгляду заяв боржника ТОВ «Євро-сервіс+» та кредитора ТОВ «Юридична фірма «Родзинський та партнери» господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу за участі директора ТОВ "Євро - сервіс +" - Телитченко Д.А. як повноважного представника боржника.

У той же день постановою господарського суду Харківської області від 24.09.2018 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-сервіс+" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором ТОВ "Євро-сервіс+" арбітражного керуючого Ющенко Віталіну Михайлівну.

16.10.2018 через господарський суд Харківської області ТОВ «Юридична фірма «Родзинський та партнери» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.09.2018 у даній справі, копія якої у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України надіслана апелянтом на адресу ліквідатора Ющенко В.М. (а.с.118, том 8).

29.11.2018 ліквідатор Ющенко В.М. звернулась до Східного апеляційного господарського суду з клопотанням (вх.№1727) про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи №922/1014/18 та зробити фото документів (а.с.222, том 8), а також з клопотанням (вх.№1728), в якому просить видати копію ухвали господарського суду Харківської області від 24.09.2.018 у справі №922/1014/18 у зв'язку з її неотриманням (а.с.223, том 8).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 поновлено ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу суду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" (вх.№694Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області 24.09.2018 у справі №922/1014/18. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 10.01.2019 о 12:00 год.

Зазначена ухвала також направлялась судом на адресу ліквідатора Ющенко В.М.

Надаючи оцінку аргументам Ющенко В.М. про те, що її призначено ліквідатором після прийняття оскаржуваної ухвали, і вона не брала участь у розгляді справи та прийнятті судом оскаржуваної ухвали, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. За приписами частини 2 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Зі змісту вказаних норм, з якими кореспондуються положення частини 3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, убачається, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами (у тому числі, у господарському процесі) розглядаються як дії самої юридичної особи.

Той факт, що від імені юридичної особи виступають конкретні фізичні особи, не змінює самостійного характеру волі, поведінки і відповідальності юридичної особи за свої дії у відповідних правовідносинах. Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №57/314-6/526-2012.

Отже, при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали суду має значення лише з'ясування обставини - чи була в змозі юридична особа (а як свідчать матеріали справи директор ТОВ «Євро-сервіс+» була присутня у судовому засіданні при прийнятті оскаржуваної ухвали) своєчасно довідатися про існування такого рішення та оскаржити його протягом розумного строку.

Відповідно, вказана обставина не може пов'язуватися з моментом часу, коли про рішення довідався той чи інший керівник (ліквідатор) юридичної особи, ураховуючи, що у даному випадку особою, про права якої йдеться, є ТОВ "Євро-сервіс+», а не керівник (ліквідатор) підприємства, який за певних обставин може неодноразово змінюватися.

Таким чином, як зазначає ліквідатор, оскаржувана ухвала порушує права та інтереси ліквідатора боржника ТОВ «Євро-сервіс+», а тому ТОВ "Євро-сервіс+" як юридична особа не було позбавлене можливості своєчасного оскарження ухвали від 24.09.2018 у даній справі, оскільки ухвала суду направлялася на адресу боржника.

Крім того, як свідчать матеріали справи, 29.11.2018 ліквідатор зверталась з клопотанням про отримання копії оскаржуваної ухвали, при цьому ліквідатор не зазначає, які об'єктивні причини завадили їй отримати повний текст ухвали суду від 24.09.2018 та оскаржити ухвалу суду у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Щодо твердження апелянта про те, що Ющенко В.М. перебувала у відрядженні у місті Києві з 25.09.2018 по 20.02.2019, а тому не могла ознайомитись з матеріалами справи колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки у відповідності до вимог частини 1, 3 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор під час реалізації своїх прав та обов'язків зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Колегія суддів зазначає, що знаходження Ющенко В.М. протягом тривалого часу у відрядженні в іншому місті не звільняє її як ліквідатора боржника від виконання нею обов'язків, встановлених Законом про банкрутство, та покладених на Ющенко В.М. постановою господарського суду Харківської області від 24.09.2018.

Відповідно до вимог Закону про банкрутство у справі про банкрутство процесуальні дії учасників справи та суду мають вчинятись чітко у строки, встановлені вказаним законом. Порушення строків призводить до безпідставного затягування розгляду справи про банкрутство та порушення прав кредиторів на своєчасне задоволення кредиторських вимог, збільшення витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням процедур, зростанню витрат щодо грошової винагороди арбітражного керуючого у справі та інше. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.03.2018 у справі №910/24368/14.

Доводи ліквідатора про те, що оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень не може вважатися оприлюдненням повного тексту судових рішень суперечать предмету та меті Закону України «Про доступ до судових рішень».

Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006).

Відповідно до частини 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Згідно з частиною 1 ст.4 вказаного Закону судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до Порядку ведення Єдиного Державного реєстру судових рішень, затвердженого, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 №740 електронна копія судового рішення - складений у суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Отже, електронна копія судового рішення, розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ідентична судовому рішенню у паперовій формі, тобто його повному тексту.

Виходячи з приписів Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), колегія суддів не знаходить підстав для відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги, оскільки наведені апелянтом аргументи не можуть бути визнані поважними причинами пропуску відповідного строку, оскільки апелянтом не доведено існування обставин, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними перешкодами та труднощами для вчинення процесуальної дії - подання апеляційної скарги від імені ТОВ «Євро-сервіс+» у межах встановленого законом строку.

Відповідно до приписів частини 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктом 4 частини 1 ст.261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку.

З огляду на обставини даної справи, колегія суддів зазначає, що відповідні норми Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням практики Верховного Суду, надають апеляційному господарському суду право відмовити скаржнику у відновленні строку на апеляційне оскарження за відсутності поважних причин такого пропуску.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити ліквідатору боржника у поновленні строку на подання апеляційної скарги.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ліквідатора боржника на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.09.2018 у справі №922/1014/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачено ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток заявнику: апеляційна скарга з додатками на 50 аркушах, у тому числі оригінал квитанції №1 від 25.02.2019 про сплату 5286,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова