ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Черкаси справа № 925/131/19
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:
від позивача представник не з`явився,
від відповідача Манжара Д.С. - адвокат,
Хвостик О.І. адвокат,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу
за позовом Військової частини НОМЕР_1 , с. Данилівка, Васильківський район, Київська область
до Фізичної особи-підприємця Зуба Петра Олександровича, м. Золотоноша, Черкаська область,
про стягнення 64252,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року до Господарського суду Черкаської області з Господарського суду Київської області за територіальною підсудністю надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходженням якої є: АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), до фізичної особи-підприємця Зуба Петра Олександровича, місцезнаходженням якого є: АДРЕСА_2 (код НОМЕР_3 ), про стягнення 64252 грн 80 коп. штрафних санкцій з підстав порушення відповідачем умов договору про закупівлю товару за державні кошти №67 від 09.07.2018.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору про закупівлю товару за державні кошти, а саме не поставив позивачу товар, передбачений умовами вказаного договору.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року заяву-заперечення представника відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження залишено без задоволення.
У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що позивачем не були виконані умови договору про закупівлю товару за державні кошти щодо надання останнім відповідачу офіційного повідомлення про готовність прийняття товару. Таким чином, у відповідача не виникло зобов`язання щодо поставки товару позивачу.
Позивач участі свого представника у засіданні суду не забезпечив, про час і місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.03.2019 проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.
09 липня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник позивач у справі) та фізичною особою ОСОБА_1 (Постачальник - відповідач у справі) було укладено договір про закупівлю товару за державні кошти №67 (далі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується у 2018 році поставити замовникові товар, визначений у пункті 1.2 та у Специфікації товару (Додаток №1 до Договору). Замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар (п. 1.1 Договору).
Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками. Копія Договору знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до п.п. 1.2. Договору найменування товару: плити залізобетонні ПАГ -14 (ДК021:00-4 «Конструкційні матеріали»).
Кількість товару зазначена у специфікації товару (Додаток №1 до Договору).
Відповідно до п. 1.4. Договору сторони погодили, що постачальник здійснює постачання товару за цим Договором після відправлення замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов Договору, яким Замовник визначає обсяги закупівлі товару.
Ціна товару та сума Договору погоджена сторонами в п. 3 Договору. Так, згідно з п.п. 3.1. Договору сума цього Договору становить 310400 грн (триста десять тисяч чотириста грн 00 коп.), у тому числі ПДВ (20%) у розмірі 00 грн.
Відповідно до п.п. 5.1. Договору товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору.
Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання.
Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.
Згідно з п.п. 7.2 Договору за порушення строків (термінів) постачання Товару або заміну його на якісний понад строки, визначені у пунтках 2.2, 2.3, 5.1, 5.5 Договору, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 % вартості Товару, з якого допущено прострочення постачання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. У разі відмови від постачання товару сплачується штраф у розмірі 10 % вартості непоставленого товару.
30.07.2018 сторони уклали Додаткову угоду №71 до Договору, відповідно до умов якої термін постачання товару визначено включно до 31.08.2018 за письмовим повідомленням замовника.
Як стверджує позивач на виконання умов Договору ним за вих. № 611/1 від 09.07.2018 було повідомлено постачальника (відповідача) про готовність прийняти товар та вказано адресу, на яку необхідно було здійснити поставку товару.
Таким чином, за твердженням позивача, у відповідача виникло зобов`язання щодо поставки товару на умовах Договору. Однак свої зобов`язання щодо поставки товару відповідач до 31.08.2018 не виконав.
Відповідно до п. 6.2.3 Договору у разі невиконання зобов`язань постачальником, замовник має право достроково розірвати Договір, повідомивши про це постачальника у двадцятиденний строк.
Тому, позивач, керуючись цим пунктом Договору сторін, направив повідомлення відповідачу за вих. №350/208/533/255/пс від 17.09.2018 про намір розірвати договір в односторонньому порядку за невиконання умов Договору.
07.10.2018 Договір було розірвано в односторонньому порядку, про що позивач повідомив відповідача (лист №314 від 18.10.2018).
На підставі пунктів 7.1 та 7.2 Договору позивач нарахував штрафні санкції в розмірі 64252,80 грн, з яких 11484,80 грн пеня за прострочення поставки товару, 21728,00 грн штраф у розмірі 7% від вартості товару за прострочення понад 30 днів, 31040,00 грн штраф у розмірі 10% за відмову постачання товару.
Про нарахування штрафних санкцій позивач повідомив відповідача у повідомленні про розірвання договору.
Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором сторін стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення штрафних санкцій з боржника.
Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами Договір, укладений сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до умов Договору про закупівлю товару за державні кошти №67 від 09.07.2018 відповідач зобов`язався поставити товар позивачу в строки, що визначені умовами Договору.
Відповідно до п. 1.4. Договору сторони погодили, що постачальник здійснює постачання товару за цим Договором після відправлення замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов Договору, яким Замовник визначає обсяги закупівлі товару.
Відповідно до п.п. 5.1. Договору товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання.
Як стверджує позивач, ним було повідомлено відповідача про готовність прийняти товар та вказано адресу, на яку необхідно здійснити поставку, про що 09.07.2018 за вих. №611/1 позивачем було надіслано відповідачу повідомлення. На підтвердження цього позивачем до позовної заяви додано копію повідомлення за вих. № 611/1 від 09.07.2018 за підписом командира військової частини НОМЕР_4 полковника О.О.Василенка.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження того, що вказане повідомлення було надіслане або вручене відповідачу суду не надано.
Таким чином, судом встановлено, що вимоги пункту 1.4. Договору щодо надсилання повідомлення відповідачу про готовність до виконання умов Договору, яким замовник визначає обсяги закупівлі товару, позивачем не було виконано.
Виходячи з умов Договору, у відповідача не виникло зобов`язання щодо поставки товару, а отже, штрафні санкції позивачем за невиконання умов Договору сторін нараховані неправомірно.
Отже, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій відсутні.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.
Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 25.03.2019.

Суддя О.В. Чевгуз