УХВАЛА

25 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 926/1305/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Чернівецької міської ради

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 (у складі колегії суддів: Матущак О.І. (головуючий), Мирутенко О.Л., Хабіб М.І.)

у справі № 926/1305/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жесар"

до Чернівецької міської ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради

про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору оренди землі поновленим і додаткового договору до договору оренди землі укладеним,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 Чернівецька міська рада (далі - Рада) звернулася безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі № 926/1305/18.

Касаційну скаргу Ради оформлено з дотриманням вимог статей 288, 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Ради на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

За приписами абзацу 4 частини 2 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в абзаці 4 частини 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Ради на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 апеляційну скаргу Ради на рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.01.2019 у справі № 926/1305/18 повернуто на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 ГПК.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, секретаря Ради - В. Продана.

Рада звернулася до суду із касаційною скаргою, у якій просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Скаржник зазначає, що при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції застосовано надмірний формалізм, у зв'язку з чим порушено право скаржника на доступ до суду.

Касаційна скарга Ради взагалі не містить доводів, зважаючи на які, касаційний суд міг би визнати, що його рішення за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Вивчивши і проаналізувавши матеріали поданої касаційної скарги, колегія суддів також не вбачає, що розгляд цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а відтак передбачені абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК підстави для розгляду касаційної скарги відсутні.

Отже, у відкритті касаційного провадження у справі № 926/1305/18 за касаційною скаргою Ради на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 слід відмовити.

Водночас касаційним судом взято до уваги, що Рада скористалася своїм правом на повторне звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.01.2019 у справі №926/1305/18 і ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків цієї скарги.

Керуючись статтями 234, 235, абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 926/1305/18 за касаційною скаргою Чернівецької міської ради на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 12 аркушах (у тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 01.03.2019 № 296 на суму 1 921,00 грн) надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий