РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2019 року справа № 927/940/18
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства Торговий дім Фонтекс-Агро вул. Малиновського, буд. 30-А, м. Чернігів, 14020

до Дочірнього підприємства Коропський сирзавод Товариства з обмеженою відповідальністю СИЛ, вул. Дачна, буд.25, смт. Короп, Чернігівська область, 16200

про стягнення 699430 грн. 01 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат, свідоцтво №00349 від 24.05.2018, довіреність від 14.01.2019;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Приватним підприємством Торговий дім Фонтекс-Агро подано позов до Дочірнього підприємства Коропський сирзавод Товариства з обмеженою відповідальністю СИЛ про стягнення заборгованості у сумі 475164 грн. 19 коп., що утворився внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки паливно-мастильних матеріалів №172 від 04.04.2016, пені у сумі 172348 грн. 56 коп., 3% річних у сумі 15452 грн. 67 коп. та інфляційних збитків у сумі 36464 грн. 59 коп.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018 відкрите загальне позовне провадження у справі №927/940/18, підготовче засідання призначено на 22.01.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2019 відкладено підготовче засідання на 05.02.2019.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Демидової М.О., розгляд справи №927/940/18, призначеної на 05.02.2019, не відбувся, про що учасники судового процесу були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.02.2019 справу №927/940/18 призначено до розгляду на 19.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2019 у справі №927/940/18 закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.03.2019.

У судове засідання 19.03.2019 прибув повноважний представник позивача у справі.

Відповідач свого повноважного представника у засідання суду не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином шляхом надсилання за його юридичною адресою ухвали господарського суду, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №846 від 20.02.2019, відзив у встановлений судом строк відповідачем не надано.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Дослідивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників сторін, суд встановив такі фактичні обставини

04.04.2016 сторонами у справі укладений договір поставки паливно-мастильних матеріалів №172 (далі за текстом - договір) (а.с. 10-14), у відповідності з умовами пункту 1.1 якого постачальник (позивач у справі) зобов'язався поставити, а покупець (відповідач у справі) зобов?язався прийняти й оплатити поставлені паливно-мастильні матеріали, у тому числі масла автомобільні (надалі- ПММ).

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ, визначаються у специфікацій, яка є додатком № 1 до договору.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що право власності на ПММ вказані у специфікації, виникає у покупця з моменту отримання ПММ покупцем відповідно до умов договору. Ризик випадкового знищення (псування) ПММ до моменту їх отримання покупцем несе постачальник.

У пункті 2.1.1 договору визначено, що поставка товару здійснюється засобами постачальника протягом 2-х днів з моменту отримання специфікації від покупця або у інший термін, обумовлений між постачальником та покупцем.

Відповідно до п. 2.2 договору товар постачається покупцю частинами (товарними партіями).

Партія товару вважається погодженою до передачі покупцеві з моменту підписання та надання покупцеві видаткової накладної та товарно-транспортної накладної (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.8 договору право власності на товар переходить до покупця з моменту відвантаження (зливу) постачальником товару до резервуарів покупця з оформленням та підписанням сторонами відповідної видаткової накладної.

Як встановлено у п. 3.2 договору ціна, кількість та асортимент кожної окремої партії товару попередньо узгоджується сторонами з наступним її відображенням (закріпленням) у рахунку- фактурі.

Розрахунки між сторонами здійснюються в Українській національній валюті гривнях. Вид розрахунків безготівковий. Форма розрахунків платіжним дорученням. (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 - 3.5 договору оплата товару здійснюється покупцем з відстрочкою платежу, згідно із якою покупець зобовязаний на протязі 10 календарних днів з моменту отримання, оплатити отриману партію товару. За окремою домовленістю оплата товару здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати, отримання якої постачальником є умовою для здійснення останнім поставки товару відповідно до договору.

Сторонами укладено додаткову угоду №3 від 02.01.2018 до договору поставки паливно-мастильних матеріалів №172 від 04.04.2016, відповідно до умов якої сторони продовжили термін дії договору поставки паливно-мастильних матеріалів №172 від 04.04.2016, термін якого закінчується 31.12.2018 (а.с. 15).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 483174 грн. 48 коп., що підтверджено видатковими накладними № ДРН0006580 від 19.10.2017 на суму 137383 грн. 68 коп., № ДРН0007086 від 06.11.2017 на суму 113293 грн. 20 коп., № ДРН005721 від 11.11.2017 на суму 122185 грн. 80 коп., №ДРН0007545 від 22.11.2017 на суму 110311 грн. 80 коп. (а.с. 18-21).

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростовано.

Відповідач у порушення умов договору поставлений товар оплатив частково відповідно до платіжного доручення №778 від 21.11.2017 на суму 100000 грн. 00 коп. (а.с. 17), з яких частина суму у розмірі 8010 грн. 29 коп. була зарахована у рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною №ДРН0006580 від 19.10.2017 на суму 137383 грн. 68 коп., інша частина у розмірі 91989 грн. 71 коп. зарахована у рахунок погашення заборгованості за попередніми поставками товару.

Решта вищевказаних видаткових накладних, за якими позивачем поставлено відповідачу товар, сплачені не були, заборгованість склала 475164 грн. 19 коп.

Заборгованість у розмірі 475164 грн. 19 коп. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Відповідно до п. 4.2 договору покупець зобов?язаний за прострочення оплати сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків.

З посиланням на п. 4.2 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 30.10.2017 по 17.12.2018 на суму 172348 грн. 56 коп., що позивач обґрунтовує наявним у позовній заяві розрахунком. (а.с. 4).

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 30.10.2017 по 17.12.2018 на суму 4402 грн. 24 коп., з 17.11.2017 по 17.12.2018 на суму 3687 грн. 46 коп., з 22.11.2017 по 17.12.2018 на суму 3926 грн. 68 коп., з 04.12.2017 по 17.12.2018 на суму 3436 грн. 29 коп., що загалом складає 15452 грн. 67 коп., а також інфляційні нарахування за листопад 2017 року - вересень 2018 року та за грудень 2017 року вересень 2018 року у загальному розмірі 36464 грн. 59 коп., що позивач обґрунтовує наявними у матеріалах справи розрахунками (а.с. 4).

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань з оплати одержаного за договором договір поставки паливно-мастильних матеріалів №172 від 04.04.2017 товару.

Договір поставки паливно-мастильних матеріалів від 04.04.2017 №172, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором товару за вищезазначеними накладними на загальну суму 483174 грн. 48 коп.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару, що підтверджено платіжним дорученням № 778 від 21.11.2017 на суму 100000 грн. 00 коп., з яких сума у розмірі 91989 грн. 71 коп., зарахована у рахунок погашення заборгованості за попередніми поставками товару. Грошові кошти у сумі 8010 грн. 29 коп. були зараховані у рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною №ДРН0006580 від 19.10.2017 на суму 137383 грн. 68 коп. Таким чином заборгованість за видатковою накладною №ДРН0006580 від 19.10.2017 склала (137383,68 -8010,28) 129373 грн. 39 коп.). Решта вищезазначених видаткових накладних сплачені не були, сума заборгованості за усіма спірними накладними склала 475164 грн. 19 коп., що відповідачем у справі не спростовано.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 475164 грн. 19 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором на підставі пункту 4.2 позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обовязку з оплати поставленого товару з 30.10.2017 по 17.12.2018 у розмірі 172348 грн. 56 коп.

Розрахунок суми пені є обґрунтованим, а вимога про її стягнення є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 30.10.2017 по 17.12.2018 на суму 4402 грн. 24 коп., з 17.11.2017 по 17.12.2018 на суму 3687 грн. 46 коп., з 22.11.2017 по 17.12.2018 на суму 3926 грн. 68 коп., з 04.12.2017 по 17.12.2018 на суму 3436 грн. 29 коп., що загалом складає 15452 грн. 67 коп., а також інфляційні нарахування за листопад 2017 - вересень 2018 та за грудень 2017 вересень 2018 у загальному розмірі 36464 грн. 59 коп.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 30.10.2017 по 17.12.2018 на суму 4402 грн. 24 коп., з 17.11.2017 по 17.12.2018 на суму 3687 грн. 46 коп., з 22.11.2017 по 17.12.2018 на суму 3926 грн. 68 коп., з 04.12.2017 по 17.12.2018 на суму 3436 грн. 29 коп., що загалом складає 15452 грн. 67 коп., а також інфляційні нарахування за листопад 2017 року - вересень 2018 року та за грудень 2017 року вересень 2018 року у загальному розмірі 36464 грн. 59 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем у позовні заяві зазначено про попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат у розмірі 15000 грн. 00 коп., проте відповідних доказів понесених витрат на послуги адвоката, станом на 19.03.2019, позивачем надано не було. За таких обставин судом питання про розподіл цих витрат не вирішується.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Коропський сирзавод Товариства з обмеженою відповідальністю СИЛ, вул. Дачна, буд.25, смт. Короп, Чернігівська область, 16200, код 30894726 на користь Приватного підприємства Торговий дім Фонтекс-Агро вул. Малиновського, буд. 30-А, м. Чернігів, 14020, код 38510009, заборгованість у сумі 475164 грн. 19 коп., 3% річних у сумі 15452 грн. 67 коп., інфляційних нарахувань у сумі 36464 грн. 59 коп., пені у сумі 172348 грн. 56 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 10491 грн. 46 коп.

В судовому засіданні 19.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення підписано 29.03.2019.

Суддя Демидова М.О.