ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019м. ДніпроСправа № 904/145/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрової В.І.

за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р.

за позовом Компанії "ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" (FUNAMA HOLDINGS LIMITED), м. Нікосія, Кіпр

до Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1, м. Дніпро

про визнання припиненими зобов'язань та відновлення становища, яке існувало до порушення

Представники:

від позивача: Жерьобкін О.М., дов. від 08.11.2018р.

від відповідача: Червона Т.М., дов. від 11.01.2019р. №52

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Компанія "ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" (FUNAMA HOLDINGS LIMITED) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", в якій просить:

- визнати припиненими зобов'язання перед Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., що укладені між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" (зі змінами та доповненнями).

- відновити становище, яке існувало до прийняття Наказів "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54:

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями) і виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" (за позабалансовими рахунками) право вимоги за договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у наказах "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54, щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач повністю погасив заборгованість ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. шляхом звернення стягнення на грошові кошти позивача згідно договору застави майнових прав №01-1240/Т/5 від 31.07.2014р. та договору застави майнових прав №01-1661/Т/5 від 31.07.2014р. відповідно. Надалі відповідач відступив права вимоги за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов"язань за цим договором, на користь позивача, про що було укладено договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014р. за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та договір про відступлення права вимоги №01-1240/Н-У від 01.08.2014р. Крім того, відповідач відступив права вимоги за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов"язань за цим договором, на користь позивача, про що було укладено договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014р. за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. та договір про відступлення права вимоги №01-1661/Н-У від 01.08.2014р. Однак позивачу надійшли від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліша В.М. повідомлення про нікчемність правочинів, згідно яких було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. Крім того, наказами "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54 уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліша В.М. поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" кредитну заборгованість за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., також поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" права вимоги за забезпечувальними договорами. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2017р. у справі №804/5308/17, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов кредитного договору №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитного договору №01-1661/Н від 29.01.2014р. Також визнано протиправними та скасовано вищезазначені накази. Однак відповідач своїми активними діями шляхом проведення відкритих торгів (аукціону) з реалізації активів (майна) ПАТ "АКТАБАНК" заперечує проти того, що заборгованість за кредитними договорами погашена та продовжує вжиття заходів згідно наказів.

Ухвалою суду від 15.01.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до розгляду справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1, призначено підготовче засідання на 14.02.2019р.

23.01.2019р. судом постановлено ухвалу про забезпечення позову.

12.02.2019р. відповідач подав відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки погашення заборгованості за кредитними договорами відбулось за нікчемними правочинами, а тому заборгованість ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" є непогашеною. У зв"язку з цим у відповідача поновлено право на предмет застави.

12.02.2019р. позивач подав відповідь на відзив, в якій проти доводів відповідача заперечує, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.02.2019р. відкладено підготовче засідання на 06.03.2019р.

Ухвалою суду від 06.03.2019р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 19.03.2019р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа у судові засідання не з'явилась, письмові пояснення не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

19.03.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2013р. між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "САН ФАСОН" (позичальник) укладено кредитний договір № 01-1240/Н, відповідно до п.1.1. якого банк на умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 5 000 000,00 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Кінцевий строк повернення повної суми кредиту - 22.03.2014р. (п.1.3. договору).

25.07.2014р. укладено додаткову угоду №16 до кредитного договору №01-1240/Н від 22.02.2013р., згідно якої ліміт кредитування встановлювався у розмірі 4 630 000,00 доларів США, а кінцевий строк повернення повної суми кредиту - 31.07.2014р., також доповнювались способи забезпечення зобов'язань щодо повернення кредитних коштів.

На забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором № 01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) укладено такі договори:

- договір застави товарів в обороті №01-1240/Т/1 від 22.02.2013р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ "САН ФАСОН", який 04.07.2014р. було розірвано згідно угоди про розірвання договору застави товарів в обороті №01-1240/Т/1 від 22.02.2013р.;

- договір поруки №01-1240/Н/2 від 22.02.2013р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК", ОСОБА_1 та ТОВ "САН ФАСОН";

- договір застави товарів в обороті №01-1240/Н/3 від 04.07.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ";

- договір застави основних засобів №01-1240/Н/4 від 04.07.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ";

- договір застави майнових прав №01-1240/Т/5 від 31.07.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та Компанією "ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" (FUNAMA HOLDINGS LIMITED).

До того ж, 04.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК", Товариством з обмеженою відповідальністю "САН ФАСОН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" укладено договір про переведення боргу за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та додаткову угоду №15 до кредитного договору №01-1240/Н від 22.02.2013р. Згідно з укладеними договорами Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" стало позичальником за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р.

Крім того, 29.01.2014р. між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "САН ФАСОН" (позичальник) укладено кредитний договір №01-1661/Н, відповідно до п.1.1. якого банк на умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1 550 000,00 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,65% річних та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Кінцевий строк повернення повної суми кредиту - 07.08.2014р. (п.1.3. договору).

25.07.2014р. укладено додаткову угоду №6 до кредитного договору №01-1661/Н від 29.01.2014р., згідно якої ліміт кредитування встановлювався у розмірі 581 335,35 доларів США, а кінцевий строк повернення повної суми кредиту - 31.07.2014р., також доповнювались способи забезпечення зобов'язань щодо повернення кредитних коштів.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями) укладено договори:

- договір застави товарів в обороті №01-1661/Н/1 від 29.01.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ "САН ФАСОН", який 04.07.2014р. було розірвано згідно угоди про розірвання договору застави товарів в обороті №01-1661/Н/1 від 29.01.2014р.;

- договір поруки №01-1661/Н/3 від 31.01.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК", ОСОБА_1 та ТОВ "САН ФАСОН";

- договір застави товарів в обороті №01-1240/Н/3 від 04.07.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ";

- договір застави основних засобів №01-1240/Н/4 від 04.07.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ";

- договір застави майнових прав №01-1661/Т/5 від 31.07.2014р., укладений між ПАТ "АКТАБАНК" та Компанією "ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" (FUNAMA HOLDINGS LIMITED).

04.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК", Товариством з обмеженою відповідальністю "САН ФАСОН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" укладено договір про переведення боргу за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. та додаткову угоду №5 до кредитного договору №01-1661/Н від 29.01.2014р. Згідно з укладеними договорами Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" стало позичальником за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р.

Як зазначає позивач, ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" не було виконано зобов'язань щодо повернення сум кредитів, у зв"язку з чим відповідач повністю погасив заборгованість ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. шляхом звернення стягнення на грошові кошти позивача згідно договору застави майнових прав №01-1240/Т/5 від 31.07.2014р. та договору застави майнових прав №01-1661/Т/5 від 31.07.2014р. відповідно.

Враховуючи те, що позивач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р., на підставі договору застави майнових прав №01-1240/Т/5 від 31.07.2014р., відповідач, на виконання вимог ст.512 Цивільного кодексу України, відступив права вимоги за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов'язання за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. на користь позивача, про що укладено договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014р. за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р., та договір про відступлення права вимоги №01-1240/Н-У від 01.08.2014р.

У свою чергу, оскільки позивач здійснив погашення заборгованості і за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., на підставі договору застави майнових прав №01-1661/Т/5 від 31.07.2014р., відповідач, на виконання вимог ст.512 Цивільного кодексу України, відступив права вимоги за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов'язання за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. на користь позивача, про що було укладено договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014р. за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., та договір про відступлення права вимоги №01-1661/Н-У від 01.08.2014р.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2015р. №576 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014р. прийнято рішення №90 про запровадження в Банку з 17.09.2014р. тимчасової адміністрації.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015р. № 19 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16.01.2015р. № 6 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКТАБАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.01.2018р. № 24 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" строком на один рік з 16 січня 2018 року до 15 січня 2019 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 31.05.2017р. №1217 "Про заміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК", з 07.06.2017р. призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "АКТАБАНК" Кулішу Віктору Миколайовичу (далі - "Уповноважена особа Фонду").

У відповідності до підпункту 8 частини 1 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд/Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону (далі -Закон).

Згідно ч.2 ст.38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд/Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня: впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щодо нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

На виконання вищезазначених вимог Закону відповідачем була проведена перевірки договорів при кредитуванні ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., за результатами якої було складено повідомлення про нікчемність правочинів, а саме: договору застави майнових прав №01-1240/Т/5 від 31.07.2014р. та договору застави майнових прав №01-1661/Т/5 від 31.07.2014р. згідно п.п.1, 2, 5, 6, 7 ч.3 ст.38 Закону.

Позивач зазначає, що на його адресу надійшли від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича повідомлення про нікчемність правочинів, згідно яких було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р.

Крім того, наказами "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" кредитна заборгованість за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., також поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" права вимоги за забезпечувальними договорами.

Вказане стало підставою для звернення позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для оскарження протиправних дій та рішень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"АКТАБАНК" Куліша В.М.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2017р. у справі №804/5308/17 визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів з вимогами про необхідність повного та належного виконання умов кредитного договору №01-1661/Н від 29.01.2014р. та кредитного договору №01-1240/Н від 22.02.2013р., що укладені між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ".

Також визнано протиправними та скасовано накази "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54, винесені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Кулішом Віктором Миколайовичем.

Під час розгляду справи №804/5308/17 Дніпропетровським окружним адміністративним судом встановлено, що позивач вчинив на користь ПАТ "АКТАБАНК" відповідні майнові дії, а саме: передав банку в заставу свої майнові права на отримання грошових коштів. Наслідком укладення договорів застави майнових прав стало те, що ПАТ "АКТАБАНК" отримало повне погашення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Тобто, внаслідок даних правочинів кошти та/або майно не вибували із володіння ПАТ "АКТАБАНК", а навпаки, внаслідок даних правочинів ПАТ "АКТАБАНК" у повному обсязі задовольнило свої вимоги.

Тобто, уклавши зазначені вище договори, банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами.

Звернення стягнення ПАТ "АКТАБАНК" на майнові права позивача призвело до збільшення розміру грошових активів ПАТ "АКТАБАНК" за рахунок зменшення обсягу зобов'язань банку. Таким чином, укладення вищевказаних договорів мало наслідком виключно покращення нормативів капіталу банку ПАТ "АКТАБАНК". Отже зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів, визначених п.2 ч.3 ст.38 Закону з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.

Згідно ст.546 Цивільного кодексу України забезпечується такими способами як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.

Укладення договорів застави майнових прав, що визнані відповідачем нікчемними правочинами, забезпечило виконання зобов'язань ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" перед ПАТ "АКТАБАНК". У свою чергу ПАТ "АКТАБАНК" не приймав на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог, а отже в даному випадку не розглядається і не може розглядатись зазначена підстава нікчемності правочинів.

Договори застави майнових прав не передбачають прийняття банком на себе зобов'язань по забезпеченню грошових вимог, а навпаки: банк набув майнові права та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Тобто правова сутність цих угод взагалі не стосується прийняття на себе зобов'язань банком щодо забезпечення виконання грошових вимог в порядку іншому ніж здійснення кредитних операцій. Отже п.5 ч.3 ст.38 Закону взагалі не може бути застосований до договорів про відступлення права вимоги, договорів застави майнових прав.

Так, згідно ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Отже, положеннями ст.228 Цивільного кодексу України визначено поняття нікчемного правочину і таким правочином є правочин, який порушує публічний порядок (ч.ч.1, 2 ст.228 Цивільного кодексу України). При цьому, визнання такого правочину недійсним у судовому порядку не вимагається (ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України). Крім цього, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і такий правочин є оспорюваним, який може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Таким чином, відсутні підстави для визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними та направлення з цього приводу повідомлень.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2017р. у справі №804/5308/17 встановлює обставини правомірності погашення заборгованості за кредитними договорами та підтверджує, що ПАТ "АКТАБАНК" не може мати будь-яких вимог до ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ".

Позивач зазначає, що 04.01.2019р. йому стало відомо, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розмістив на своєму офіційному веб-сайті паспорт відкритих торгів (аукціону) з продажу вимоги ПАТ "АКТАБАНК", відповідно до якого 28.01.2019р. будуть проведені відкриті торги (аукціон) із використання електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, з реалізації активів (майна) ПАТ АКТАБАНК", а саме:

- лоту №F28GL39828 (Майнові права за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р., укладеним з юридичною особою (Забезпечення: основні засоби - торгове та касове обладнання, ком. та офісна техніка, товари в обороті - дитячий одяг та аксесуари в асортименті (спільна застава за 2-ма кредитними договорами №01-1240/Н від 22.02.2013р.; №01-1661/Н від 29.01.2014р.), порука однієї фізичної особи; Майнові права за кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014, укладеним з юридичною особою (Забезпечення: основні засоби - торгове та касове обладнання, ком. та офісна техніка, товари в обороті - дитячий одяг та аксесуари в асортименті (спільна застава за 2-ма кредитними договорами №01-1240/Н від 22.02.2013; 01-1661/Н від 29.01.2014), поруки однієї фізичної особи та однієї юридичної особи).

Позивач зазначає, що ПАТ "АКТАБАНК" відмовляється визнавати припиненими зобов'язання за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., які забезпечувалися договорами застави, що й стало причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, з огляду на таке.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема з договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

За ст.572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1 ст.574 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Згідно ч.1 ст.589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні положення містяться в Законі України "Про заставу".

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У свою чергу, згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Аналогічна норма міститься в Законі України "Про заставу" (ст.28).

З урахуванням того, що ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" у строк, визначений кредитними договорами, не було виконано зобов'язань щодо повернення сум кредитів, відповідач повністю погасив заборгованість ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. шляхом звернення стягнення на грошові кошти позивача згідно договору застави майнових прав №01-1240/Т/5 від 31.07.2014р. та договору застави майнових прав №01-1661/Т/5 від 31.07.2014р. відповідно.

Таким чином, погашення заборгованості ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ", як позичальника, за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. призвело до припинення зобов"язань перед відповідачем за цими договорами згідно ст.599 Цивільного кодексу України, що має наслідком і припинення зобов"язань за всіма договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов"язань за кредитними договорами.

Враховуючи викладене, суд вважає позовну вимогу про визнання припиненими зобов'язання за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями) і виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" (за позабалансовими рахунками) право вимоги за договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями), і зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у наказах "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54, щодо застосування наслідків нікчемності правочинів, суд зазначає таке.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015р. №19 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16.01.2015р. № 6 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКТАБАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.01.2018р. № 24 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" строком на один рік з 16 січня 2018 року до 15 січня 2019 року включно.

Згідно ст.48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

У свою чергу, майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016р. № 388, передбачено, що на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що ПАТ "АКТАБАНК" здійснює відчуження всіх активів, які містяться на його балансовому обліку, у тому числі права вимоги за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями), право вимоги за договором застави майнових прав №01-1240/Т/5 від 31.07.2014р. і договором застави майнових прав №01-1661/Т/5 від 31.07.2014р., оскільки наказами "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54 поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" кредитну заборгованість ТОВ "БІЗНЕС СОЮЗ" за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями), а також поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" права вимоги за забезпечувальними договорами.

Оскільки судом було визнано припиненими зобов'язання за вищевказаними кредитними договорами, то цілком правомірним є відновлення становища позивача, яке існувало до прийняття Наказів "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54.

Однак приймаючи до уваги невизнання ПАТ "АКТАБАНК" даної обставини, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст.16 Цивільного кодексу України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч.3 ст.16 Цивільного кодексу України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем вимоги мають ознаки аналогії способу захисту, що передбачений п.3 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України.

Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст.8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст.16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту цілком ефективним та обґрунтованим, оскільки у повній мірі захищає його оспорювані права.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.145 рішення від 15.11.1996р. у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Крім того, суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005р. (заява №38722/02).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями) і виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" (за позабалансовими рахунками) право вимоги за договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями), і зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у наказах "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54, щодо застосування наслідків нікчемності правочинів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 763,00грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 960,50грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати припиненими зобов'язання перед Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р., що укладені між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" (зі змінами та доповненнями).

Відновити становище, яке існувало до прийняття Наказів "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54:

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53, ідентифікаційний код в ) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями) і виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" (за позабалансовими рахунками) право вимоги за договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №01-1240/Н від 22.02.2013р. (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором №01-1661/Н від 29.01.2014р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53, ідентифікаційний код в ) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у наказах "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 08.08.2017р. №89 та від 28.07.2017р. №54, щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53, ідентифікаційний код в ) на користь Компанії "ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" (FUNAMA HOLDINGS LIMITED) (1097, Кіпр, м. Нікосія, вул. Діагору, 4, Керміа Білдінг, офіс 601, реєстраційний номер компанії 202578) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 763,00грн. (п"ять тисяч сімсот шістдесят три), судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 960,50грн. (дев"ятсот шістдесят грн. 50коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.03.2019р.

Суддя В.І. Петрова