ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" березня 2019 р. Справа№ 911/2751/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.02.2019

про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"

у справі № 911/2751/18 (суддя Заєць Д. Г.)

за позовом Дочірнього підприємства «Граніт Україна» Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромімпекс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Граніт Україна» Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромімпекс» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» про стягнення заборгованості за Договором субпідряду №ДСА/Р/П/С/З-1493 від 11.11.2015 в розмірі 1755652, грн..

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2751/18 за правилами загального позовного провадження.

До Господарського суду Київської області від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой», надійшла позовна заява з самостійними вимогами про визнання Договору субпідряду №ДСА/Р/П/С/З-1493 від 11.11.2014 недійсним.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2019 позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» про визнання Договору субпідряду №ДСА/Р/П/С/З-1493 від 11.11.2014 недійсним та додані до неї документи повернуто.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 21.02.2019 по справі № 911/2751/18. Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями, справу № 911/2751/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, проаналізувавши норми чинного господарського процесуального законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянтом не додоно доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачу та відповідачу.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" не дотримані вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Крім того, пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15).

При цьому, частиною першою ст. 4 названого Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону про держбюджет-2019, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 становить 1921,00 грн.

Беручи до уваги вищезазначене, апелянт, оскаржуючи ухвалу Господарського суду Київської області від 21.02.2019 в апеляційному порядку має сплатити 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1921, 00 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

Разом з тим, в тексті апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" вказує, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому стані та не має змоги сплатити судовий збір при зверненні до суду апеляційної інстанції.

Крім того, в тексті апеляційної скарги містяться посилання на ст. 8 Закону України "Про судовий збір" щодо можливості судом відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати або відстрочити таку сплату на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

До заявника не застосовуються вищевказані підстави та умови, передбачені ст.ст. 6, 8 Закону України "Про судовий збір", для розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.02.2019 у справі № 911/2751/18 - залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надсилання копії апеляційної скарги позивачу та відповідачу, шляхом сплати суми судового збору у розмірі 1 921,00 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала по справі № 911/2751/18 набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко