ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2806/18

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі філії Будівельно-монтажна фірма Укргазпромбуд, Полтавська обл., м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю Швейне об'єднання Робочий стіль, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 336210,00 грн.

За участі секретаря судового засідання: Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 1-341 від 29.12.2018 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 22.06.2018 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Укртрансгаз в особі Філії Будівельно-монтажна фірма Укргазпромбуд (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Швейне об'єднання Робочий стіль (відповідач) про зобов'язання відповідача вчинити дії по виконанню умов договору від 07.09.2017 р. № /090/2 про закупівлю, шляхом поставлення позивачу на умовах вказаного договору форменого одягу, а саме: костюм чоловічий зимовий 06-01 (Тип А) (З Ми Ву Нм Тн), в кількості 130 шт. загальною вартістю 244140,00 грн., якість якого відповідає умовам договору та вимогам тендерної документації, опублікованої в електронній системі закупівель згідно оголошення № UA-2017-07-24-000079-с та стягнення 336210,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобовязань за договором від 07.09.2017 р. № /090/2 про закупівлю щодо здійснення відповідачем поставки товару на підставі направленої заявки № 3101ВИХ-18-35 і яка до цього часу не виконана, що відповідно до п. 7.4 договору є підставою для стягнення пені. При цьому, позивач зазначає, що рішенням господарського суду Київської області від 05.06.2018 р. у справі № 911/669/18 було встановлено, що датою початку нарахування штрафних санкцій є 17.02.2018 р. Враховуючи те, що вказаним рішенням було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 17.02.2018 р. по 20.03.2018 р., то нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань відповідачем, на думку позивача, можливе за період з 21.03.2017 р. по 17.08.2018 р. Враховуючи зазначене, за прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобовязань з поставки товарів за період з 21.03.2018 р. по 17.08.2018 р. відповідачу нарахована пеня в сумі 366210,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.01.2019 р. відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 31.01.2019 р.

13.02.2019 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву у справі, в якому відповідач просить надати додатковий час для подання відзиву на позовну заяву у справі № 911/2806/18 до дати проведення чергового судового засідання у зазначеній справі - 19.02.2019 р.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву у справі № 911/2806/18, оскільки встановлено що такий строк відповідачем не пропущено.

13.02.2019 р. до господарського суду Київської області надійшов відзив від 12.02.2019 р., в якому відповідач просить у позові відмовити у повному обсязі. Відповідач заперечує проти задоволення позову, вказуючи на те, що зобовязання відповідача із поставки товару розпочинаються з дати отримання ним заявки, а не направлення її позивачем. Стосовно доводів позивача, що 15.01.2018 р. відповідачу була направлена заявка № 3101ВИХ-18-35 на поставку товару відповідач зазначає, що зазначену заявку відповідач не отримував, і жодного доказу на підтвердження того, що відповідач отримав заявку матеріали справи не містять, що свідчить про відсутність у відповідача обов'язку з поставки товару на підставі заявки № 3101ВИХ18-35. Також, за твердженням відповідача, направлення позивачем відповідачу претензії № 3101ВИХ-18-196 від 26.02.2018 р. не є підставою для виникнення у відповідача обов'язку з поставки товару згідно договору № /090/2 про закупівлю від 07.09.2017 р. з огляду на те, що у відповідності до змісту пунктів 5.1 та 5.5 договору про закупівлю, обов'язок по поставці товару виникає лише на підставі письмової заявки покупця. Посилання позивача у позовній заяві на рішення господарського суду Київської області від 05.06.2018 р. у справі № 911/669/18, як на доказ, який встановлює дату початку нарахування штрафних санкцій, на думку відповідача, є неправомірним, оскільки на дату подання позовної заяви зазначене рішення, по-перше, не набуло чинності, по-друге, рішення господарського суду Київської області від 05.06.2018 р. у справі № 911/669/18 було скасоване постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. у справі № 911/669/18.

19.02.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, в якому позивач зазначає, що після подання позову у даній справі постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. рішення у справі 911/669/18 було скасоване. При цьому, вказаною постановою суд апеляційної інстанції встановив відсутність зобовязань відповідача з поставки товару в звязку з неотриманням останнім заявки від 15.01.2018 р. № 3101ВИХ-18-35. У звязку з вищевикладеним, на думку позивача, виникла необхідність у наданні та дослідженні в даній справі додаткових доказів, які підтверджують факт обізнаності відповідача щодо необхідності поставки товару за договором № /090/2 від 07.09.2017 р., а саме: копії позовної заяви № 310ВИХ-18-292 від 21.03.2018 р.; копії опису вкладень та чеку про надіслання позовної заяви з додатками відповідачу; копія листа позивача від 05.03.2018 р. № 3101ВИХ18-234; копія листа відповідача від 20.03.2018 р. № 14-1/18.

Згідно з ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Позивачем не обґрунтовано неможливість подання вказаних доказів разом з поданням позовної заяви до суду, у звязку з чим вони не прийняті судом до розгляду.

25.02.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та зазначає, що ні договором, ні законодавством не передбачено покладення на позивача ризиків неотримання відповідачем заявок. Проте, виходячи з загальних засад справедливості, добросовісності та розумності (ст. 3 ЦК України), ризик неотримання заявки має бути покладений на відповідача, внаслідок бездіяльності якого не було отримано власну кореспонденцію, а не на позивача, який зробив все від нього залежне для її направлення відповідачу. Крім того, на переконання позивача, у відповідача виникло зобов'язання щодо поставки товарів за договором № /090/2 від 07.09.2017 р., оскільки останньому були адресовані: заявка, що була направлена 15.01.2018 р., але з незалежних від позивача причин не була отримана відповідачем; заявка від 15.01.2018 р., яка була надіслана на адресу відповідача разом з копією позовної заяви № 3101ВИХ-18-292 від 21.03.2018 р. в межах провадження у справі № 911/669/18, де відповідач брав активну участь у захисті своїх інтересів; заявка від 15.01.2018 р., яка була надіслана на адресу відповідача разом з копією позовної заяви № 3101ВИХ-18-1234 від 06.12.2018 р. в межах даного провадження у справі № 911/2806/18. Отже, позивачем до закінчення загального строку поставки за договором - 31.12.2018 р. (п. 5.5) було тричі надіслано відповідачу заявку і двічі він її точно отримав. Також позивач зазначає, що претензія № 3101ВИХ-18-196 від 26.02.2018 р. про необхідність поставити товар саме на підставі заявки від 15.01.2018 р. була отримана відповідачем. При цьому, зобовязання задовольнити претензію визначено ч. 6 ст. 222 Господарського кодексу України. Отже, за твердженням позивача, він, зі свого боку, вчинив всі передбачені договором та чинним законодавством дії спрямовані на реальне виконання відповідачем договору.

04.03.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі, у якій позивач просить зупинити провадження у справі № 911/2806/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 911/669/18, оскільки свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, у тому числі і рішенням господарського суду Київської області від 05.06.2018 р. у справі № 911/669/18, яким був встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по поставці позивачу товару згідно договору про закупівлю № /090/2 від 07.09.2017 р. При цьому, позивач зазначає, що після подання позову у даній справі постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. рішення у справі № 911/669/18 було скасоване. У своїй постанові суд апеляційної інстанції вказав на відсутність зобовязань відповідача по поставці товару в звязку з неотриманням останнім заявки від 15.01.2018 р № 3101ВИХ-18-35. Позивач не погодився з вказаною постановою апеляційного суду та оскаржив її до Верховного Суду. Відповідно до інформації, розміщеної на ресурсі «Судова влада України» за посиланням https://court.gov.ua/fair/, у даній справі призначено склад суду касаційної інстанції. У звязку з переглядом судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 911/669/18 у касаційному порядку позивач просить зупинити провадження у даній справі.

Судом встановлено, що ухвалою від 27.02.2019 р. Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі 911/669/18 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Будівельно-монтажна фірма Укргазпромбуд» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. зі справи № 911/669/18, оскільки предметом позову у вказаній справі є стягнення неустойки в сумі 141601,20 грн., отже ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа № 911/669/18 є малозначною відповідно до положень ст. 12 ГПК України, у звязку з чим суд касаційної інстанції на підставі п. 2 ч. 3 ст. 287, ст. 293 ГПК України відмовив у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи зазначене, судом відмовлено у задоволенні заяви позивача про зупинення провадження у справі № 911/2806/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 911/669/18.

У судовому засіданні 19.02.2019 р. судом було оголошено перерву до 05.03.2019 р.

У судових засіданнях 31.01.2019 р., 19.02.2019 р. та 05.03.2019 р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 31.01.2019 р. не зявився, а у судових засіданнях 19.02.2019 р. та 05.03.2019 р. проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 р. між Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз (яке змінило найменування на Акціонерне товариство Укртрансгаз) в особі Філії Будівельно-монтажна фірма Укргазпромбуд (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Швейне обєднання Робочий Стіль (продавець) укладено договір № /090/2 про закупівлю, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобовязується поставити покупцю товари, а покупець прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п. 1.2 договору найменування товарів - форменний одяг (одяг робочий), код за ДК 021:20-3.

Номенклатура, асортимент кількість товару та ціна за одиницю товару визначається згідно специфікації до договору, яка є його невідємною частиною (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору сума визначена в договорі становить 244140,00 грн., в тому числі: податок на додану вартість 40690,00 грн.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що поставка товарів здійснюється окремими партіями на підставі письмової заявки покупця.

Згідно з пунктом 5.4 договору конкретна кількість товарів, що підлягає поставці в окремій партії, її номенклатура та асортимент, вантажоотримувачі визначаються покупцем в односторонньому порядку та вказуються ним в письмовій заявці на поставку.

Відповідно до пункту 5.5 договору загальний строк поставки товарів до 31.12.2018 р. Строк поставки окремої партії товару 10 календарних днів з моменту надання покупцем продавцю заявки.

Згідно з пунктом 7.4 договору за порушення строків поставки товарів стягується пеня у розмірі 1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором, але не більше 2-х років, а в частині розрахунків до повного виконання (п. 10.1 договору).

Сторонами договору підписано Специфікацію № 1, яка є додатком № 1 до даного договору, якою погодили назву предмету закупівлі, одиницю виміру, кількість та ціну, а саме: костюм чоловічий зимовий ІТП 06-01 (Тип А) (З Ми Ву Нм Тн) в кількості 130 шт., за ціною 1878,00 грн. (з ПДВ), на загальну суму 244140,00 грн. (з ПДВ).

Позивачем на адресу відповідача направлена заявка на поставку товару № 3101 ВИХ-18-35 від 15.01.2018 р., що підтверджується чеком та описом вкладення ПАТ Укрпошта за № 085 від 15.01.2018 р.

Згідно заявки на поставку товару № 3101 ВИХ-18-35 від 15.01.2018 р. позивач просив відповідача забезпечити постачання товару Форменний одяг (Одяг робочий), код за ДК 021:20-3 Костюм чоловічий зимовий ІТП 06-01 (тип А) (З Ми Ву Нм Тн) загальною кількістю 130 штук.

Вказана заявка відповідачем не виконана.

26.02.2018 р. на адресу відповідача було направлено претензію № 3101ВИХ-18-196 від 26.02.2018 р. з вимогою здійснити поставку товару відповідно до умов договору та наданої заявки, а також сплатити 58593,60 грн. пені за прострочення строків виконання зобовязань за договором.

Станом на момент подання позову у даній справі відповідачем товар не поставлений, заявлена у претензії сума не сплачена, відповідь на претензію відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Господарським судом Київської області розглядалась справа № 911/669/18 за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз в особі Філії Будівельно-монтажна фірма Укргазпромбуд до Товариства з обмеженою відповідальністю Швейне обєднання Робочий Стіль про стягнення 141601,20 грн. штрафних санкцій, а саме - 124511,40 грн. пені, 17089,80 грн. штрафу за прострочення строків виконання зобовязань за договором № /090/2 про закупівлю від 07.09.2017 р.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.06.2018 р. у справі № 911/669/18 за позовом АТ Укртрансгаз в особі Філії Будівельно-монтажна фірма Укргазпромбуд до ТОВ Швейне обєднання Робочий Стіль про стягнення неустойки позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ Швейне обєднання Робочий Стіль на користь АТ Укртрансгаз в особі Філії Будівельно-монтажна фірма Укргазпромбуд 7812,48 грн. пені, нарахованої з 17.02.2018 р. за 32 дні, 7% штрафу у сумі 17089,80 грн., а також 373,53 грн. судового збору, 353,67 грн. судових витрат, повязаних з розглядом справи.; в іншій частині позову відмовлено.

Предметом та підставою позову у справі № 911/669/18 було стягнення штрафних санкцій у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань з поставки товару відповідно до умов договору № /090/2 про закупівлю від 07.09.2017 р. та наданої позивачем заявки на поставку товару № 3101ВИХ-18-35 від 15.01.2018 р.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р., яка набрала законної сили, рішення господарського суду Київської області від 05.06.2018 р. у справі № 911/669/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" до ТОВ "Швейне Об'єднання "Робочий Стіль" про стягнення 124511,40 грн. пені та 17089,80 грн. штрафу відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. були встановлені наступні обставини.

15.01.2018 р. позивачем на адресу відповідача направлена заявка на поставку товару № 3101 ВИХ-18-35 (що підтверджується чеком та описом вкладення ПАТ "Укрпошта" за № 885 від 15.01.2018 р.).

Згідно даної заявки позивач просив відповідача забезпечити постачання товару Форменний одяг (Одяг робочий), код за ДК 021:20-3 Костюм чоловічий зимовий ІТП 06-01 (тип А) загальною кількістю 130 штук.

Згідно з відкритими даними Державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", лист із заявкою № 3101ВИХ-18-35 від 15.01.2018 р. за номером поштового відправлення - 085, за вказаною адресою відповідачу не вручений.

При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідачем у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК не доведено надання позивачем відповідачу заявки у розумінні п. 5.5 договору № /090/2 про закупівлю від 07.09.2017 р., з урахуванням чого суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача обов'язку з поставки товару на підставі заявки № 3101вих18-35.

Судом апеляційної інстанції вказано, що направлення позивачем відповідачу претензії № 3101вих-18-196 від 26.02.2018 р. не є підставою для виникнення у відповідача обов'язку з поставки товару згідно договору № /090/2 про закупівлю від 07.09.2017 р. з огляду на те, що у відповідності до змісту п.п. 5.1, 5.5 договору, обов'язок по поставці товару виникає лише на підставі письмової заявки покупця.

За таких обставин судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не порушено зобов'язання щодо своєчасної поставки товарів.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Північним апеляційним господарським судом встановлений факт неотримання відповідачем заявки № 3101ВИХ-18-35 від 15.01.2018 р., на яку позивач посилається, як на підставу невиконання відповідачем зобовязання поставити товар, та встановлено відсутність факту порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки товарів позивачу.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, оскільки строк виконання відповідачем обовязку з поставки позивачу товару згідно заявки № 3101ВИХ-18-35 від 15.01.2018 р. не настав, тобто відповідач не є таким, що прострочив виконання, то вимога позивача про зобов'язання відповідача вчинити дії по виконанню умов договору № /090/2 про закупівлю від 07.09.2017 р., шляхом поставлення позивачу на умовах вказаного договору форменого одягу, а саме: костюм чоловічий зимовий 06-01 (Тип А) (З Ми Ву Нм Тн), в кількості 130 шт. є передчасною.

Таким чином, позовна вимога позивача про зобовязання відповідача вчинити дії по виконанню умов договору про закупівлю № /090/2 від 07.09.2017 р., а саме: поставити позивачу на умовах даного договору формений одяг (одяг робочий) - костюм чоловічий зимовий 06-01 (Тип А) (3 Ми Ву Нм Тн) розміром (за обхватом грудей (см) та зростом типової фігури) 96, 100, зростом 158, 164 см в кількості 4 шт., розміром 96, 100, зростом 170, 176 см в кількості 1 шт., розміром 96, 100, зростом 182, 188 см в кількості 1 шт., розміром 104, 108, зростом 158, 164 см в кількості 6 шт., розміром 104, 108, зростом 170, 176 см в кількості 72 шт., розміром 104, 108 зростом 182, 188 см в кількості 19 шт., розміром 96, 100, зростом 158, 164 см в кількості 1 шт., розміром 96, 100, зростом 170, 176 см в кількості 6 шт., розміром 96, 100, зростом 182, 188 см в кількості 13 шт., розміром 120, 124, зростом 158, 164 см в кількості 1 шт., розміром 120, 124, зростом 182, 188 см в кількості 4 шт., розміром 128, 132, зростом 182, 188 см в кількості 2 шт., загальною вартістю 244140 грн., якість якого відповідає умовам договору та вимогам тендерної документації, опублікованої в електронній системі закупівель згідно оголошення № UA-2017-07-24-000079-с задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 366210,00 грн. пені суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи, що строк виконання відповідачем обовязку з поставки позивачу товару за договором № /090/2 про закупівлю від 07.09.2017 р. не настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення пені за прострочення строків виконання зобовязання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Як вже зазначалося, враховуючи приписи ч.ч. 2, 8 ст. 80 ГПК України, судом не беруться до уваги докази позивача стосовно того, що позивачем направлялась на адресу відповідача заявка № 3101ВИХ-18-35 від 15.01.2018 р., а саме: з копією позовної заяви № 3101ВИХ-18-292 від 21.03.2018 р. в межах провадження у справі № 911/669/18; з копією позовної заяви № 3101ВИХ-18-1234 від 06.12.2018 р. в межах даного провадження у справі № 911/2806/18.

Щодо доводів позивача у судовому засіданні стосовно отримання заявки разом з копіями позовних заяв, то суд зазначає, що направлення такої заявки разом з копією позовної заяви відповідачу є обовязком позивача, встановленим ГПК України перед зверненням з позовом до суду, і здійснюється для інформування відповідача, про наявність судового спору, а не щодо виконання умов договору про закупівлю № /090/2 від 07.09.2017 р.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.03.2019 р.

Суддя О.О. Рябцева