ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5868/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Малиці К.В.

за участю представників сторін:

від кредитора: представник ГУ ДФС у Полтавській області Оніпченко В.В. за дов. №307/16-31-10-21 від 19.06.2018р.;

від кредитора: представник ТОВ "Імме" адвокат Німак Є.Ю. за дов. б/н від 01.08.2018р.;

від кредитора: гр. ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_2);

від кредитора: представник ПАТ "СК "Інгосстрах" адвокат Волова О.В. за дов. №08/01-19-1 від 08.01.2019р.;

від кредитора: представник АТ КБ "Приватбанк" адвокат Труфанова О.С. за дов. №835-К-Н-О від 04.03.2019р.;

від боржника: ліквідатор Чичва О.С.

розглянувши заяву гр. ОСОБА_7, м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12,

про визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, відкрито ухвалою господарського суду 15.01.2019р. відповідно до процедури, передбаченої статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою суду від 17.01.2019р. визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Чичву Олега Сергійовича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідно до ст. 95 Закону кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно із ст. 38 Закону з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3, 4 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" судом оприлюднено повідомлення про визнання боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, банкрутом на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет №56971 від 23.01.2019р.

21.03.2019р. до суду надійшла заява гр. ОСОБА_7 з грошовими вимогами до банкрута.

28.03.2019р. до суду надійшли пояснення ліквідатора, відповідно до яких він зазначає, що кредитором грошові вимоги подані після спливу місячного терміну з моменту публікації повідомлення про визнання боржника банкрутом, у зв'язку з чим ліквідатором відмовлено у включені таких вимог до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши грошові вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Гр. ОСОБА_7 відповідно до матеріалів заяви заявлено наступні вимоги: у розмірі 128 179,00грн. за договором №DNF0GX від 21.11.2016р.; у розмірі 13 586,00грн. за договором №SM17WDQ68 від 15.06.2017р.; у розмірі 4500,00грн. витрат на правову допомогу.

Стосовно грошової вимоги у розмірі 128 179,00грн. за договором №DNF0GX від 21.11.2016р. слід зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ТОВ "Ключове рішенням" складено публічний договір про надання нерухомості на умовах фінансового лізингу.

Відповідно до умов якого, лізонгодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу загальна вартість якого на момент укладання договору наведені в п. 14.1.1. заяви про приєднання до договору, додатку 1 "Специфікація", а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі по відшкодуванню витрат лізингодавця пов'язаних з виконання договору на умовах цього договору. Предмет лізингу переходить у власність лізингоодержувача за умови сплати лізингодавцю всієї суми лізингових платежів у термін та порядки, передбачені договором між лізингодавцем та лізингоодержувачем.

Пунктами 11.1., 11.2. договору встановлено, що в разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до інших осіб права та обов'язки лізингодавця за цим договором переходить до нового власника предмета лізингу. Сторони дійшли до згоди про те, що на протязі 10 робочих днів з дня закінчення строку лізингу передбаченого договором, при обов'язкових умовах сплати лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків лізингодавцю, та при обов'язковій відсутності відмови лізингодавця від договору (розірвання договору), відповідно до умов договору та чинного законодавства, лізингодавець зобов'язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності, але не раніше ніж через один рік та починаючи з дати підписання сторонами акту прийому -передачі.

Відповідно до заяви про приєднання до публічного договору №DNF0GX від 21.11.2016р. встановлено, що за цим договором лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг: предмет лізингу та його вартість: нерухомість згідно специфікації, викладеної в додатку №1, строк лізингу 240 місяців. Мета використання предмет лізингу: особисте використання предмету лізингу.

Пунктами 14.1.5. заяви встановлено, що період сплати з 25 по 30 число кожного місяця. Розмір авансового лізингового платежу 0.00грн. від 332 000,00грн.

Згідно до п. 14.3. заяви щомісячно в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 4 422,93грн.

Кредитором гр. ОСОБА_7 здійснювались платежі відповідно до заяви про приєднання до публічного договору на загальну суму 128 179,00грн., що підтверджується випискою по рахунку кредитора.

Лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежі (стаття 292 ГК).

Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Заява кредитора ОСОБА_7 містить інформацію про фактично здійснені платежі на користь боржника ТОВ "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" та містить у додатках копії платіжних документів, що підтверджують здійснення таких платежів.

Слід зазначити, що оскільки стосовно лізингодавця ТОВ "Ключове рішення" відкрито ліквідаційну процедуру, якою передбачено акумулювання всіх майнових активів банкрута для формування ліквідаційної маси, що в свою чергу завдасть збитків лізінгоодержувачу та позбавить його в подальшому права на викуп предмету лізингу, суд вважає за необхідне грошові вимоги ОСОБА_7 визнати у розмірі 128 179,00грн. за договором №DNF0GX від 21.11.2016р.

Стосовно грошових вимог у розмірі 13 586,00грн. за договором №SM17WDQ68 від 15.06.2017р. слід зазначити наступне.

15.06.2017р. між ОСОБА_7 та ПП Смирновим Н.Л. укладено договір №SM17WDO68 від 15.06.2017р., відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця металопластикові вироби із профілю WOS-500 в асортименті та кількості, встановленому договором, а покупець зобов'язується прийняти вироби та оплатити встановлену договором грошову суму.

Відповідно до п. 2.1. договору встановлено, що ціна виробу включає в себе вартість виробу, упаковки, оформлення необхідних документів, а також витрати на транспортування виробів до місця призначення.

Пунктом договору встановлено, що загальна сума договору становить 13 586,00грн.

Проте, згідно до п.п. 3.5., 3.9., 3.10. публічного договору встановлено, що на період строку лізингу лізингоодержувач утримує предмет лізингу в справну стані, дотримується відповідних стандартів, технічних умов, правил експлуатації, може проводити ремонт (в тому числі капітальний) предмета лізингу за свій рахунок в разі отримання письмової згоди лізингодавця, додержується умов договору страхування предмету лізингу та правил страхування страховика, який здійснює страхування. Лізингоодержувач не має права, без письмового дозволу лізингодавця, здійснювати будь-які поліпшення предмета лізингу, а в разі порушення цієї умови, усі зроблені таким чином поліпшення стають власністю лізингодавця. Лізингоодержувачу забороняється погіршувати стан предмету лізингу. Лізингоодержувач не має права на відшкодування лізингодавцем вартості необхідних витрат або на зарахування їхньої вартості в рахунок лізингових платежів.

Як вбачається із матеріалів справи, кредитором не надано доказів звернення до лізингодавця за дозволом здійснювати будь-які поліпшення предмету лізинга. Крім того, відповідно до публічного договору, встановлено, що лізингодавець не відшкодовує лізингоодержувачу витрати по поліпшенню предмета лізингу.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в частині вимог кредитора у розмірі 13 586,00грн. за договором №SM17WDQ68 від 15.06.2017р. оскільки у кредитора відсутнє право на відшкодування витрат по поліпшенню предмета лізингу.

Також, кредитором заявлена вимога щодо визнання понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що надані документи кредитором, які свідчать про його витрати, пов'язані з отриманням адвокатських послуг по проведенню аналізу його правової позиції та складанню заяви з грошовими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність " адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_7 та Адвокатським об'єднанням "ДНІПРОВСЬКА ПРАВОЗАХИСТНА БІЗНЕС ГРУПА" укладено договір про надання правової допомоги №№Б/н від 15.03.2019 року, за умовами якого клієнт надає представнику Адвокатського об'єднання право здійснювати всі дії від імені і в інтересах клієнта в процесі кримінального, цивільного, адміністративного судочинства, та під час досудового та судового слідства та у відносинах з органами державної виконавчої влади. У тому числі право готувати та пред'являти від імені клієнта та у його інтересах відповідні заяви про порушення кримінального провадження, пред'являти позов (позови), заяви про грошові вимог в господарській справі №904/5868/18.

Згідно з п. 4 договору, за надання правової допомоги, клієнт робить оплату у розмірі 4 500,00грн. на рахунок адвокатського об'єднання.

Дублікатом квитанції №0.0..1 від 18.03.2019р. підтверджується перерахування коштів за правові послуги згідно договору №б/н від 15.03.2019р.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості по заробітній платі працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів);

Згідно з вказаною статтею грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

Отже, кредитором може бути визнана особа, перед якою обов'язок, зокрема, сплати коштів, лежить саме на боржнику, а не на третій особі, яка є стороною договору. Тобто між кредитором і боржником повинен існувати безпосередній зв'язок, що виникає на підставі договору для вчинення певних зобов'язальних дій. При цьому, в матеріалах справи відсутній будь-який процесуальний документ, яким обов'язок по оплаті послуг адвоката покладено на боржника.

Таким чином, спірна сума коштів не є кредиторськими вимогами в розумінні ст. 1 Закону, а тому суд вважає за необхідне відмовити у визнанні кредиторських вимог по оплаті послуг адвоката в сумі 4 500,00грн.

Стосовно пояснень ліквідатора щодо не включення грошових вимог кредитора до реєстру вимог кредиторів, суд вважає зазначити, що вони є безпідставними оскільки відповідно до ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне грошові вимоги кредитора визнати у розмірі 3 842,00грн. судового збору із включенням до першої черги задоволення, у розмірі 128179,00грн. із включенням до шостої черги задоволення оскільки зазначені вимоги заявлені кредитором з пропуском строку встановленого ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", решту грошових вимог відхилити.

Керуючись ст. ст. 234, 235 ГПК України, ст. ст. 23, 40, 41, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати частково грошові вимоги гр. ОСОБА_7, м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, в розмірі 3 842, 00 грн. (1 черга), 128179,00грн. (6 черга).

В решті грошові вимоги відхилити.

Ухвала набирає законної сили 28.03.2019р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.04.2019р.

Суддя Д.М. Полєв