ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/10611/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Івік»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2018р. (повний текст складено та підписано 14.12.2018р.)

у справі № 910/10611/18 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «ІВІК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліт СК»

про стягнення 193 928,17 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Києва від 21.11.2018р. у справі №910/10611/18 у задоволені позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем, як замовником, було порушено зобов'язання за договором в частині оплати виконаних робіт, а тому відповідач відповідно до ч. 3 ст. 320 Господарського кодексу України та п.п. 2.4.5. договору правомірно зупинив виконання робіт, отже, правові підстави для нарахування неустойки відсутні.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «ІВІК» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про стягнення 193 928,17 грн.

Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції вимог чинного законодавства за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач посилається на правомірне утримання 186 133,14 грн. на підставі п.п. 4.5.2., 8.17 договору, невиконання відповідачем робіт на суму 554 700,28 грн., а тому наявні підстави для нарахування пені на підставі п. 8.4. договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Івік» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2018р. у справі № 910/10611/18. Товариство з обмеженою відповідальністю «Берліт-СК» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на правомірне зупинення виконання робіт, оскільки позивачем було припинено фінансування. До 27.09.2017р. відповідачем були виконані роботи на суму 256 614,52 грн., проте позивач не підписав акти виконаних робіт на вказану суму.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

11.11.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «ІВІК» (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берліт СК» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду №5111 на виконання робіт з влаштування системи опалення, водопостачання та каналізації, умовами якого підрядник доручає та оплачує, а субпідрядник зобов'язується за рахунок власних та/або залучених сил, засобів, будівельних матеріалів, обладнання та будівельної машинної техніки та підіймальних механізмів, у відповідності до даного договору, проектної документації та державних будівельних норм і правил виконати при будівництві об'єкту (житловий будинок проектний №2 у складі будівництва об'єкту: «Комплексна забудова території кварталу по вул. Червоноармійській (вул. Великій Васильківській), 137, 139 у складі будівництва об'єктів житлового та громадського призначення з паркінгами (І черга будівництва) у Печерському районі м. Києва, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :79:065:0004 у Печерському районі м. Києва) комплекс підрядних робіт з влаштування системи опалення, водопостачання та каналізації згідно з додатком №1 до договору «Договірна ціна», що включають в себе:

- забезпечення (доставка) всіх необхідних для виконання робіт матеріальних ресурсів та обладнання, будівельної машинної техніки, підіймальних механізмів, витратних та допоміжних матеріалів тощо;

- монтажні та пусконалагоджувальні роботи. /а.с. 13, т.1/.

Згідно з п. 1.2. договору за даним договором роботи виконуються в обсягах, визначених проектною документацією. Остаточний обсяг робіт визначається згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних та витрати по формі №КБ-3.

Згідно з п. 3.1. договору субпідрядник приступає до виконання робіт за даним договором за умови: передачі підрядником проектної та дозвільної документації відповідно до п. 2.1.1. договору; передачі підрядником фронту робіт по акту прийому-переді; перерахування підрядником авансового платежу згідно п. 4.5.1. даного договору та зобов'язується завершити їх повне виконання у строки встановлені графіком виконання робіт, що є додатком до цього договору.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору на момент укладення даного договору, ціна робіт, виходячи з обсягу виконуваних робіт згідно з проектною документацією, визначена сторонами у додатку №1 до даного договору «Договірна ціна» та складає 1 165 740,89 грн., податок на додану вартість складає 233148,18 грн., всього разом з ПДВ, 1 398 889,07 грн. (ціна Договору). Ціна договору є твердою.

Згідно з п. 4.5. договору оплата ціни договору здійснюється підрядником на користь субпідрядника у наступному порядку. Після підписання даного договору підрядник з метою організації будівельного процесу, залучення будівельної машинної техніки та закупівлі матеріалів та обладнання підрядник може сплатити субпідряднику аванс у розмірі та у строки, окремо обумовлені сторонами. Решту готівкових коштів за виконані роботи, за винятком сплаченого авансу, підрядник сплачує на підставі актів №КБ-2в та довідки №КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками щомісячно. Акт №КБ-2в та довідку №КБ-3 субпідрядник передає підряднику не пізніше 20 числа звітного місяця. Підрядник до 14 числа місяця, наступного за звітним, перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3) в розмірі 90 % від суми акту. За рахунок недоплачених 10% таким чином коштів (резервне утримання) підрядник вправі покривати витрати на усунення недоліків в роботах (виявлених навіть після прийняття робіт підрядником), які не усунені субпідрядником у встановлені строки, а також компенсувати збитки, понесені з вини субпідрядника. Залишкові 10% резервного утримання сплачуються субпідряднику протягом 90 днів після підписання кінцевого акту приймання-передачі виконаних робіт. Сума резервного утримання встановлюється сторонами за правилами ст.ст. 594-597 Цивільного кодексу України. Притримання резервного утримання підрядником не є порушенням умов розрахунків за цим договором та не призводить до застосування штрафних санкцій.

Згідно з п. 4.6. договору за даним договором розрахунки між сторонами щодо оплати ціни договору здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування підрядником відповідних сум на банківський рахунок субпідрядника.

Згідно з п. 8.17. договору підрядник вправі здійснювати погашення сум неустойок (пені, штрафу), збитків, що передбачені даним договором за порушення субпідрядником своїх обов'язків, а також компенсацій (відшкодувань), погоджених сторонами згідно з умовами даного договору, шляхом відповідного зменшення належних до сплати платежів за роботи (зняття з акту №КБ-2в) або із суми резервного утримання, притриманої згідно п. 4.5.2 цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно акту виконаних робіт за серпень 2017р. відповідачем виконано роботи на суму 292 698,40 грн. /а.с. 138, т.1/.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Берліт-СК» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «ІВІК» із вимогою про сплату заборгованості, яка станом на 01.11.2017р. становить 186 133,14 грн. за виконані роботи за серпень 2017р. /а.с. 152, т.1/.

08.11.2017р. позивач звернувся до відповідача із листом-вимогою №95/11/01 щодо прострочення виконання робіт на суму 554 700,28 грн. за вересень-жовтень 2017р., нарахування пені з 27.09.2017р. та утримання 186 133,14 грн. на підставі п. 8.17. договору. /а.с. 155, т. 1/.

Згідно актів виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-З за березень 2017р., квітень 2017р., липень 2017р. та серпень 2017р. відповідачем виконано роботи на загальну суму 844 188,79 грн. /а.с. 59- 151, т.1/.

На виконання умов договору субпідряду №5111 позивачем сплачено 658 055,65 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії в матеріалах справи. /а.с. 160-170, т.1/. Зазначене сторонами не заперечується.

Позивач зазначає, що грошові кошти у розмірі 186 133,14 грн. ним утримуються на підставі п. 8.17. договору.

Згідно з п. 8.17. договору підрядник вправі здійснювати погашення сум неустойок (пені, штрафу), збитків, що передбачені даним договором за порушення субпідрядником своїх обов'язків, а також компенсацій (відшкодувань), погоджених сторонами згідно з умовами даного договору, шляхом відповідного зменшення належних до сплати платежів за роботи (зняття з акту №КБ-2в) або із суми резервного утримання, притриманої згідно п. 4.5.2 цього Договору.

Згідно з п. 4.5. договору оплата ціни договору здійснюється підрядником на користь субпідрядника у наступному порядку. Після підписання даного договору підрядник з метою організації будівельного процесу, залучення будівельної машинної техніки та закупівлі матеріалів та обладнання підрядник може сплатити субпідряднику аванс у розмірі та у строки, окремо обумовлені сторонами. Решту готівкових коштів за виконані роботи, за винятком сплаченого авансу, підрядник сплачує на підставі актів №КБ-2в та довідки №КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками щомісячно. Акт №КБ-2в та довідку №КБ-3 субпідрядник передає підряднику не пізніше 20 числа звітного місяця. Підрядник до 14 числа місяця, наступного за звітним, перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3) в розмірі 90 % від суми акту. За рахунок недоплачених 10% таким чином коштів (резервне утримання) підрядник вправі покривати витрати на усунення недоліків в роботах (виявлених навіть після прийняття робіт підрядником), які не усунені субпідрядником у встановлені строки, а також компенсувати збитки, понесені з вини субпідрядника. Залишкові 10% резервного утримання сплачуються субпідряднику протягом 90 днів після підписання кінцевого акту приймання-передачі виконаних робіт. Сума резервного утримання встановлюється сторонами за правилами ст.ст. 594-597 Цивільного кодексу України. Притримання резервного утримання підрядником не є порушенням умов розрахунків за цим договором та не призводить до застосування штрафних санкцій.

Таким чином, резервне утримання, які позивач має право утримувати відповідно до п. 4.5.2. договору, складає 10% від суми актів, що становить 84 418,88 грн., а тому утримання позивачем 101 714,26 грн. є необґрунтованим.

Згідно з п. 2.4.4. договору субпідрядник має право одержувати фінансування та оплату за належним чином виконані роботи в розмірах і в строки, передбачені цим договором.

Згідно з п. 2.4.5. договору субпідрядник має право зупинити/знизити темпи виконання робіт у разі виникнення обставин непереборної сили та в інших випадках, прямо передбачених умовами договору та чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 320 Господарського кодексу України підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими.

Враховуючи те, що позивачем необґрунтовано утримано 101 714,26грн., відповідач має право згідно умов договору та вимог чинного законодавства на зупинення робіт.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 8.4. договору у випадку порушення субпідрядником строків виконання робіт, що передбачені п. 3.1. договору, останній зобов'язаний сплатити на користь підрядника неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від ціни договору за кожен день такого прострочення. Субпідрядник не несе відповідальності за порушення строків виконання робіт, якщо таке порушення сталося внаслідок невиконання чи неналежного виконання підрядником своїх зобов'язань за договором.

Оскільки позивач має прострочення платежу за виконані відповідачем роботи за серпень 2017р., відповідач в свою чергу правомірно зупинив виконання робіт, а тому підстави для нарахування пені відсутні.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обстави, позовні вимоги документально не обґрунтовані, задоволенню не підлягають.

Щодо доводів наведених у апеляційній скарзі, то як встановлено судом відповідач обґрунтовано зупинив виконання робіт, оскільки позивач безпідставно утримав 101 714,26 грн., а нарахування пені є необґрунтованим.

Посилання апелянта на правомірне утримання 186 133,14 грн. на підставі п. 8.17. договору, судом до уваги не приймається, оскільки згідно з п. 8.17. договору підрядник вправі здійснювати погашення сум неустойок (пені, штрафу), збитків, що передбачені даним договором за порушення субпідрядником своїх обов'язків, а також компенсацій (відшкодувань), погоджених сторонами згідно з умовами даного договору, шляхом відповідного зменшення належних до сплати платежів за роботи (зняття з акту №КБ-2в) або із суми резервного утримання, притриманої згідно п. 4.5.2 цього Договору. Отже, зменшення належних до сплати платежів за роботи можливе за наявності порушень субпідрядником своїх зобов'язань, а враховуючи те, що позивач перший допустився порушення в частині оплати за виконані роботи за серпень 2017р., відсутні підстави для утримання 186 133,14 грн. на підставі п. 8.17. договору.

Крім того, з апеляційної скарги вбачається, що станом на 15.09.2017р. борг за апелянтом рахується.

Щодо допущених судом технічних описок, то вони не впливають на суть спору.

Згідно встановленої практики Європейського суду з прав людини вбачається, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі «Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів», п. 31, Series A, № 274).

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З наведених у даній постанові обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2018р. у справі №910/10611/18.

керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2018р. у справі №910/10611/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/10611/18 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова