ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. Справа№ 911/2653/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. - свідоцтво № 1748 від 09.11.2015

розглянувши апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Добробут" на постанову господарського суду Київської області від 31.07.2018 року

у справі № 911/2653/17 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Добробут"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 31.07.2018 року у справі № 911/2653/17 визнано ТОВ фірма "Добробут" банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. Вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись із зазначеною постановою місцевого господарського суду, уповноважена особа учасників ТОВ фірми "Добробут" звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Київської області від 31.07.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про визнання ТОВ фірма "Добробут" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Грек Б.М. Отрюх Б.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи учасників ТОВ "Добробут" на постанову господарського суду Київської області від 31.07.2018 року у справі №911/2653/17, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 21.02.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданих до початку судового засідання відзивах на апеляційну скаргу ініціюючий кредитор та ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Шмуйло А.Д. просять залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Ініціюючий кредитор у справі ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, у відзиві на апеляційну скаргу просив розглядати справу без його участі.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року за клопотанням представника скаржника розгляд справи відкладено на 21.03.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

В судове засідання 21.03.2019 року представник скаржника повторно не з'явився, подавши до його початку клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване участю в іншому судовому засіданні.

Розглядаючи заявлене клопотання, судова колегія враховує, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Так, на підтвердження вказаних обставин заявником додано договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також роздруківку з сайту «Судова влада України» з якого вбачається, що судове засідання призначено в Шевченківському районному суді міста Києва, де ОСОБА_5 має представляти інтереси третьої особи (ОСОБА_4).

Разом з тим, судова колегія зазначає, що уповноважена особа учасників ТОВ фірми "Добробут" Скуратовська Н.М. не була позбавлена можливості прийняти участь у судовому засіданні особисто або забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника. При цьому представник уповноваженої особи ОСОБА_5, в свою чергу, надала перевагу у прийнятті участі в судовому засіданні в Шевченківському районному суді міста Києва, де є представником третьої особи, в той час як у Північному апеляційному господарському суді представляє інтереси апелянта, що свідчить про незацікавленість у розгляді даної справи та затягування відповідного розгляду.

За викладених обставин, оскільки це вже друга неявка скаржника в судове засідання після відкладення розгляду справи за його клопотанням, явка представників учасників провадження у справі обов'язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, беручи до уваги, що причини неявки скаржника не є поважними, враховуючи подання відповідного клопотання безпосередньо заявником перед початком судового засідання о 09:33 год. та зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов'язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, судова колегія дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у відсутність представника скаржника.

Ліквідатор боржника Шмуйло А.Д. в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

21.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення ліквідатора боржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову господарського суду Київської області від 31.07.2018 року у справі № 911/2653/17 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2653/17 про банкрутство ТОВ фірма "Добробут" за заявою ОСОБА_3, провадження у якій порушено ухвалою суду від 03.10.2017 року, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Шмуйла А.Д.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2017 року затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги: ОСОБА_3 у сумах: 16000,00 грн. - 1 черга; 15210228,06 грн. - 4 черга; ГУ ДФС у Київській області у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 192383,19 грн. - 3 черга; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.01.2018 року продовжено строк процедури розпорядження майном боржника ТОВ фірма "Добробут" на 2 місяці.

30.07.2018 року розпорядник майна боржника звернувся до суду з письмовою пропозицією від 27.07.2018 року №02-07/161 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а також надав звіт арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. від 27.07.2018 року № 02-07/160 про хід процедури розпорядження майном боржника.

За наслідками розгляду вищезазначеної пропозиції, господарським судом Київської області 31.07.2018 року прийнято постанову, якою, зокрема, визнано ТОВ фірма "Добробут" банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шмуйла А.Д.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.12.2017 року було проведено загальні збори кредиторів ТОВ фірма "Добробут", що підтверджено протоколом № 1, на яких визначено склад комітету кредиторів боржника в кількості 1 особи - ОСОБА_3, делеговано комітету кредиторів повноваження на прийняття рішення стосовно вирішення питання щодо відкриття процедури санації боржника або ліквідаційної процедури, призначення керуючого санацією або ліквідатора боржника.

14.06.2018 року було проведено засідання комітету кредиторів боржника, що підтверджено протоколом № 4, під час якого було розглянуто та взято до уваги звіт про діяльність арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. за час виконання повноважень розпорядника майна у даній справі, у томі числі звіт розпорядника майна за результатами проведення аналізу фінансової, господарської, інвестиційної діяльності, становища боржника на товарному ринку, а також звіт за наслідком аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, складений ГТУЮ у Київській області, визнано роботу розпорядника майна боржника задовільною та такою, що відповідає вимогам Закону про банкрутство, інтересам кредиторів і боржника, прийнято рішення клопотати перед судом про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, погоджено кандидатуру арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. щодо призначення ліквідатором банкрута.

Згідно абаців 1, 2, 3, 4, 6 ч. 8 ст. 26 Закону про банкрутство, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Частиною 2 ст. 27 Закону про банкрутство передбачено, що до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Дослідивши звіт про діяльність арбітражного керуючого розпорядника майна у відповідній судовій процедурі, у томі числі звіт за результатами проведення аналізу фінансової, господарської, інвестиційної діяльності, становища боржника на товарному ринку, звіт за наслідком аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, складений ГТУЮ у Київській області, судом першої інстанції було встановлено, що згідно висновків аналізу підприємство має всі ознаки стійкої фінансової неспроможності, станом на кінець 2014 року підприємство було збитковим та не мало достатнього рівня забезпеченості власними коштами, у 2015 та 2016 роках боржник не провадив господарську діяльність; відомості, розміщені в офіційних інформаційно-довідкових системах та отримані арбітражним керуючим на відповідні запити до реєструючих і контролюючих органів, свідчать про відсутність у боржника майна, явну неплатоспроможність боржника та об'єктивну неможливість відновити платоспроможність боржника. У зв'язку з викладеним розпорядником майна боржника зроблено висновок, що іншого шляху ніж застосування до Боржника судової процедури - ліквідація, не існує.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядником майна боржника не було здійснено інвентаризації майна ТОВ фірма "Добробут" у встановленому Законом про банкрутство порядку, зокрема у зв'язку з ухиленням керівних органів боржника від здійснення інвентаризації, та в той же час, за наслідком аналізу вжитих арбітражним керуючим заходів щодо пошуку та виявлення майна боржника, вбачається відсутність будь-якого майна. Також судом встановлено, що розпорядником майна вжито всіх можливих заходів в межах компетенції щодо виявлення майна підприємства.

Відтак суд першої інстанції дійшов висновку про наявність ознак, які свідчать про стійку фінансову неплатоспроможність боржника, а саме - наявність значної кредиторської заборгованості, нездійснення боржником господарської діяльності, наявність заяви про порушення провадження у справі про банкрутство даної юридичної особи, прийнятої до розгляду господарським судом, або провадження у справі про банкрутство цієї юридичної особи, як наслідок, наявність підстав для визнання ТОВ фірма "Добробут" банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Судом також встановлено, що жодних доказів можливості відновлення платоспроможності Боржника суду не надано.

При цьому судом було враховано, що 13.02.2018 року до суду надходило повідомлення ОСОБА_7 від 13.02.2018 року про подання розпоряднику майна боржника заяви про участь в санації боржника, разом з тим останнім не було надано доказів можливості санації боржника та плану відновлення платоспроможності підприємства, у зв'язку з чим комітетом кредиторів боржника 19.03.2018 року було відхилено заяву ОСОБА_7 про участь у санації боржника (протокол № 3 від 19.03.2018 року).

Частиною 4 статті 205 ГК України передбачено, що у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів, він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Аналогічні положення містить частина 3 статті 110 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство, у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрутом є боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону про банкрутство, у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Судом встановлено, що комітетом кредиторів боржника погоджено кандидатуру арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. для призначення ліквідатором у даній справі.

Арбітражний керуючий Шмуйло А.Д. виконував повноваження розпорядника майна боржника, будь-яких зауважень щодо вжитих ним заходів у відповідній процедурі до суду не надходило. Кандидатура арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. відповідає вимогам ст. 97 та ст. 114 Закону про банкрутство.

Частиною 1 статті 114 Закону про банкрутство визначено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі викладеного судом встановлено відповідність кандидатури арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. законодавчо встановленим вимогам, отже суд першої інстанції дійшов висновку, про призначення арбітражного керуючого Шмуйла А.Д. ліквідатором банкрута.

Уповноважена особа учасників ТОВ фірми "Добробут" з даною постановою господарського суду Київської області від 31.07.2018 року не погодилась та звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Київської області від 31.07.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про визнання ТОВ фірма "Добробут" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт посилається на порушення його прав та норм процесуального права з огляду на відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, та відповідно розгляду справи за його відсутності, що призвело до прийняття оскаржуваної постанови.

Також скаржник стверджує, що постанова була прийнята виключно на підставі доказів наданих іншими сторонами.

Таким чином, апелянт обґрунтовує подану апеляційну скаргу доводами щодо порушень господарським судом норм процесуального права та ставить їх в залежність до можливості правомірного прийняття оскаржуваної постанови.

Разом з тим, відповідні доводи є безпідставними з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що відповідне клопотання про відкладення було мотивовано тим, що представник боржника не має неможливості взяти участь в судовому засіданні у зв'язку з участю в судовому засіданні у Верховному Суді. Також, представник зазначає, що вона є єдиним представником боржника у зв'язку з розірванням договору про надання адвокатських послуг з ОСОБА_8

Частиною 1 статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умов, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 202 ГПК України зазначається, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час та місце розгляду його позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 07.07.2016 року у справі №910/21819/15).

Місцевим судом, розглядаючи заявлене клопотання, було вірно встановлено, що викладені у ньому обставини не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ГПК України, оскільки боржник, будучи завчасно повідомленим про дату та час підсумкового судового засідання, не був позбавлений права забезпечити участь в судовому засіданні іншого повноважного представника.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення підсумкового засідання діяв у межах процесуального закону.

Щодо твердження скаржника, що постанова була прийнята виключно на підставі доказів наданих іншими сторонами, то суд зазначає, що за наслідком дослідження матеріалів справи, врахувавши розмір кредиторських вимог до боржника та наявну інформацію про майновий стан, суд дійшов висновку про наявність ознак, які свідчать про стійку фінансову неплатоспроможність боржника, а саме - наявність значної кредиторської заборгованості, нездійснення боржником господарської діяльності, наявність заяви про порушення провадження у справі про банкрутство даної юридичної особи, прийнятої до розгляду господарським судом, або провадження у справі про банкрутство цієї юридичної особи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання ТОВ фірми "Добробут" банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

При цьому, обставини щодо наявності підстав для визнання боржника банкрута жодним чином скаржником не заперечуються та не спростовуються.

Необхідно також зазначити, що з метою об'єктивного розгляду справи ухвалою господарського суду Київської області від 16.01.2018 року зобов'язано боржника надати ряд необхідних для розгляду справи документів фінансової та господарської діяльності боржника та провести інвентаризацію майна.

Ухвалою першої інстанції від 13.02.2018 року було повторно зобов'язано виконати вимоги ухвали суду від 16.01.2018 року, однак боржником вимоги ухвали господарського суду Київської області від 16.01.2018 року виконано не було, що свідчить про перешкоджання боржником у об'єктивному розгляді справи та затягуванні процесу.

Відповідно до статті 277 ГПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянтом, в свою чергу, не мотивовано, яким чином присутність його представника в судових засіданнях могла вплинути на правильність вирішення даної справи, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують законність прийнятого рішення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття оскаржуваної уповноваженою особою учасників ТОВ фірми "Добробут" постанови.

За вказаних обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування постанови не вбачається.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Добробут" на постанову господарського суду Київської області від 31.07.2018 року у справі №911/2653/17 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Київської області від 31.07.2018 року у справі № 911/2653/17 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 28.03.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх