УХВАЛА

02.04.2019Справа № 922/2606/18
за позовом Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича

до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Романов Ігор Юрійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15.08.2006 відповідачем було зареєстровано знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (свідоцтво України НОМЕР_1), однак, така реєстрація, за твердженням позивача, порушує норми законодавства та права позивача як виробника товарів під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». Враховуючи зазначене, позивач просить суд визнати незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України за заявкою НОМЕР_2 від 03.06.2005 про реєстрацію знаку для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за Кутєповим Валерієм Миколайовичем, а свідоцтво України на знаки для товарів та послуг НОМЕР_1 від 15.08.2006 повністю недійсним; зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва НОМЕР_1 від 15.08.2006 та здійснити відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», а також стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича передано за підсудністю на розгляд Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №922/2606/18 (суддя Зеленіна Н.І.) відмовлено у відкритті провадження за позовом Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_1, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди та повернуто заявнику позовні матеріали.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.01.2019 апеляційну скаргу ФОП Романова Ігоря Юрійовича задоволено; ухвалу господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №922/2606/18 скасовано, а справу скеровано до Господарського суду міста Києва для розгляду позовної заяви ФОП Романова Ігоря Юрійовича до ФОП Кутєпова Валерія Миколайовича, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_1, зобов'язання вчинити дії та стягнення 150 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 15.01.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича передано судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 суд ухвалив: позовну заяву Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: чіткого зазначення правових підстав позову в частині визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг (із посиланням на норми законодавства); зазначення, якими доказами підтверджуються твердження позивача про наявність у нього комерційного найменування, зокрема, «ІНФОРМАЦІЯ_1» (надати ці докази чи зазначити про неможливість надання цих доказів); надання нормативно-правового обгрунтування щодо позовних вимог в частині такого способу захисту як визнання незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України за заявкою від 03.06.2005 НОМЕР_2 про реєстрацію знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за Кутєповим Валерієм Миколайовичем; надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного документа) та розмірі (7536,00 грн.); надання документа (документів), що підтверджують повноваження ОСОБА_3 як представника Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

05.02.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 суд ухвалив, зокрема: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 05.03.2019.

05.03.2019 до відділу діловодства суду від відповідача 2 надійшов відзив на позов.

У підготовче засідання 05.03.2019 з'явились представник позивача та представники відповідача 2, представники відповідача 1 у підготовче засідання не з'явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Представник відповідача 2 подав заяву про застосування строку позовної давності.

У підготовчому засіданні 05.03.2019 оголошено перерву до 19.03.2019.

У підготовче засідання 19.03.2019 з'явились представник позивача та представник відповідача 2, представники відповідача 1 у підготовче засідання не з'явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду по суті у підготовчому засіданні 19.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 02.04.2019.

20.03.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовче засідання 02.04.2019 з'явились представник позивача та представник відповідача 2, представники відповідача 1 у підготовче засідання не з'явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача 2 подав додаткові документи, представник позивача подав суду клопотання про призначення судової експертизи, відповідно до якого просив суд поставити на експертизу такі питання: чи є знак для товарів і послуг за номером НОМЕР_1 від 15.08.2006 таким, що може ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар?; чи є знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 від 15.08.2006 тотожним або схожим з твором «Оригінал-макет упаковка «ІНФОРМАЦІЯ_1», свідоцтво НОМЕР_3 від 25.11.2016, настільки, що їх можна сплутати?

Розглянувши клопотання позивача, суд дійшов висновків про задоволення вказаного клопотання та про необхідність призначення у даній справі судової експертизи з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підстави заявлених позовних вимог зокрема зводяться до того, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 від 15.08.2006 не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки є схожим настільки, що його можна сплутати з фірмовим найменуванням позивача «ІНФОРМАЦІЯ_1»; є таким, що може ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відтворює зовнішній вигляд твору - упаковки «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом НОМЕР_3 про реєстрацію за позивачем авторського права на твір.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» в редакції станом на 03.06.2005 - дату подання заявки на отримання оспорюваного свідоцтва, згідно з цим Законом не можуть одержати правову охорону також позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» в редакції станом на 03.06.2005 - дату подання заявки на отримання оспорюваного свідоцтва, не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг.

При цьому, за змістом ст. 489 Цивільного кодексу України, правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводить в оману споживачів щодо справжньої її діяльності.

З огляду на наведене, до предмету доказування у даній справі входять зокрема обставини щодо наявності у комерційного (фірмового) найменування «ІНФОРМАЦІЯ_1» станом до дати подання заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 правової охорони в розумінні ст. 489 Цивільного кодексу України; щодо відомості такого комерційного найменування станом до дати подання заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1; щодо тотожності або схожості до ступеня сплутування знаку за свідоцтвом України НОМЕР_1 та комерційного (фірмового) найменування «ІНФОРМАЦІЯ_1»; щодо того, чи може знак за оспорюваним свідоцтвом ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

За змістом ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З огляду на наведене, оскільки для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також з урахуванням того, що сторонами не подано висновку судового експерта щодо вказаних питань, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, суд вважає за необхідне призначити у справі судову експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ст. 99 ГПК України).

З огляду на наведене, суд доручає проведення судової експертизи атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та вважає за необхідне поставити на вирішення судової експертизи питання з урахуванням встановленого судом предмету доказування у справі.

Відповідно до ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

При цьому, за приписами п.2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу, - на час проведення експертизи (ст. 229 ГПК України).

З огляду на те, що підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах: понад 90 календарних днів - якщо експертиза, зокрема, є особливо складною чи багатооб'єктною, потребує вирішення питань, які потребують декількох досліджень, чи є комплексною, з урахуванням передбаченого Господарським процесуальним кодексом України строку розгляду справи судом, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 922/2606/18 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України на час проведення експертизи, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 228, 229, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №922/2606/18 судову експертизу, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення судової експертизи поставити наступне питання:

2.1. Чи давало можливість комерційне (фірмове) найменування «ІНФОРМАЦІЯ_1» вирізнити Фізичну особу-підприємця Романова Ігоря Юрійовича з-поміж інших осіб станом до дати подання заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 (03.06.2005)?

2.2. Чи вводило в оману споживачів комерційне (фірмове) найменування «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо справжньої діяльності Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича, а саме: виробництво парфумних і косметичних засобів; оптова торгівля парфумними та косметичними товарами станом до дати подання заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 (03.06.2005)?

2.3. Чи було відоме в Україні комерційне (фірмове) найменування «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить Фізичній особі-підприємцю Романову Ігорю Юрійовичу, станом до дати подання заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 (03.06.2005)?

2.4. Чи є знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати з комерційним (фірмовим) найменуванням «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить Фізичній особі-підприємцю Романову Ігорю Юрійовичу, який одержав право на нього до дати подання заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 (03.06.2005) щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг?

2.5. Чи є знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 таким, що може ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу?

3. Попередити судового експерта, що за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків експерт несе кримінальну відповідальність, відповідно до статей 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Витрати на проведення експертизи покласти на Фізичну особу-підприємця Романова Ігоря Юрійовича. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця Романова Ігоря Юрійовича провести попередню оплату судової експертизи, про що повідомити Київський науково-дослідний інститут судових експертиз. У разі несплати витрат на проведення експертизи позивачем, дану оплату може бути здійснено відповідачем 1.

5. Матеріали справи № 922/2606/18 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

6. Зобов'язати експерта провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. У разі необхідності дослідження великої кількості документів та у разі складності призначеної експертизи, дозволено проведення експертизи у більш довгий термін відповідно до чинного законодавства.

7. Зупинити провадження у справі № 922/2606/18 на час проведення експертизи.

8. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева