ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2407/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Оборотової О.Ю.

при секретарі судового засідання Воровіній Т.О.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії «Інфоксводоканал»

до відповідача: ОСОБА_1 кооперативу "Будівельник-3"

про стягнення

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 1535 від 21.03.2018р.

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 кооперативу "Будівельник-3" про стягнення 99781,29грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням договору водопостачання та водовідведення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.10.2018р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2407/18 за правилами загального позовного провадження.

26.11.2018р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії «Інфоксводоканал» до господарського суду Одеської області надійшла заява про зариття провадження у справі в частині вимог на суму 10000,00грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.01.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2407/18; призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2019р. о 13:45 год.

Відповідач не забезпечив явку своїх повноважних представників у судових засіданнях, про причини неявки суд не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи учасники повідомлені належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції, за юридичною адресою (є загальнодоступною та міститься у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Крім цього, суд звертає увагу, що поштову кореспонденцію відповідач не отримав, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, приймаючи до увагу належне повідомлення учасників справи, даний спір вирішено судом по суті заявлених вимог за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

01.11.2000р. між ОСОБА_1 кооперативом Будівельник-3 та Комунальним підприємством Одесводоканал укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №4280/1- (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Філія Інфоксводоканал надає послуги з подачі питної води та прийому стічних вод на об'єкти відповідача у відповідності з дислокацією об'єктів, зазначеними у додатку № 1 до Договору. Пункт 1.2 Договору передбачає обов'язок відповідача своєчасно сплачувати надані йому послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідно з п. 2.1 Договору, п.3 Додаткової угоди від 20.10.2010р. №276/1 до Договору позивач та відповідач зобовязуються керуватися Правилами користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 (далі по тексту Правила №190), Законом України Про питну воду та питне водопостачання, Законом України Про житлово-комунальні послуги та іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку. Згідно з Правилами №190, Договором Філія Інфоксводоканал надавала та надає відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення.

За приписами п.п. 2.3.8 п. 2.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 20.10.2010р. №276/1 відповідач зобов'язується щомісячно по встановленій формі з 19 по передостанній робочий день місяця в письмовій формі надати відомості щодо водоспоживання своїх об'єктів. При їх неподанні у встановлений строк (не більше 2 місяців) позивач здійснює розрахунок послуг водоспоживання водовідведення по середньодобовим витратам за попередніх два розрахункових місяці. Наступне встановлення об'ємів водокористування здійснюється по нормам споживання.

Згідно п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.7 Договору облік спожитої води здійснюється за показаннями приладів обліку води, встановлених на об'єктах відповідача у відповідності до дислокації (Додаток №1 до Договору). Оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється до 20 числа місяця, що слідує за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому чинним законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, що діяли на момент укладення Договору, оплата відповідачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов Договору. Об'єми стоків, відведених від відповідача приймаються рівними об'ємам спожитої води або визначаються за показниками приладами обліку стоків у відповідності з п.3.14, 5.29 Правил №190.

Відповідно до п. 3.9. Договору у випадку зменшення обсягів водоспоживання-водовідведення при проведенні розрахунків за діючими нормами водопостачання, перерахунок проводиться з початку місяця, в якому були надані відомості. Виробник не несе відповідальність за несвоєчасне надання споживачем відомостей про зменшення обсягів споживання.

Згідно п.5.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 20.10.2010р. №276/1 він діє з моменту укладення до 31.12.2015р. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 (п'ять) років, якщо за місяць до його припинення Сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію. З огляду на те, що жодної домовленості між Сторонами про припинення дії Договору в обумовлені договором терміни не було, тому вказаний Договір є діючим та таким, який підлягає виконанню.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов'язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги.

Відповідно п. 5.27 Правил №190 розрахунок витрат води споживачами, які не мають засобів обліку, за узгодженням з виробником виконується згідно з нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами виконавчої влади, - за кількістю календарних днів, протягом яких проводилося водопостачання цих споживачів.

У зв'язку з відсутністю засобів обліку на об'єкті відповідача, що розташований за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект, буд.35, розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у спірному періоді здійснювався позивачем згідно з нормами водоспоживання відповідно до відомостей про кількість мешканців житлового будинку, які надавались відповідачем у звітах по водоспоживанню, норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.02.2010р. №30, а також діючих тарифів, затверджених Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення від 16.06.2016р. №1141, від 11.07.2017р. №907, від 02.11.2017 року №1343, від 26.06.2018р. №597.

Згідно відомостей про кількість мешканців житлового будинку та норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.02.2010р. №30, об'єм щомісячного водоспоживання складає: 602,71куб.м (90*0,22*30,44), де 90 - кількість мешканців; 0,22 - норма витрати води л/добу, 30,44 - середня кількість днів місяця.

В зв'язку з тим, що відповідач у спірному періоді з 01.10.2017р. по 01.09.2018р. не сплачував надані йому послуги у повному обсязі, а тільки частково (у червні 2018р. - 3955,42грн. та у липні 2018р. - 6000грн.) у нього в цьому періоді виникла заборгованість у розмірі 99 781,29грн.

18.09.2018р. Філією Інфоксводоканал було надіслано відповідачу досудове попередження №62340 від 17.09.2018р. та акт звірки взаєморозрахунків №640828 від 17.09.2018р., які залишені відповідачем без відповіді.

Як зазначає позивач, станом на подання даного позову, зобовязання за договором не виконані, а тому позивач стверджує, що він був вимушений звернутися до господарського суду Одеської області з відповідним позовом з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у судових засіданнях, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Судом встановлено, що позивачем належним чином виконано умови договору водопостачання та водовідведення.

В зв'язку з тим, що відповідач у спірному періоді з 01.10.2017р. по 01.09.2018р. не сплачував надані йому послуги у повному обсязі, а тільки частково (у червні 2018р. - 3955,42грн. та у липні 2018р. - 6000грн.) у нього в цьому періоді виникла заборгованість у розмірі 99 781,29грн.

В процесі розгляду справи, відповідачем частково сплачено заборгованість у розмірі 10000,00грн. у звязку з чим провадження в даній частині підлягає закриттю.

Доказів оплати заборгованості в повному обсязі відповідачем не надано.

За таких обставин, на думку суду, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 89 781,29грн. обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії «Інфоксводоканал» підлягают задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 13,20, 73, 74, 76, 86, 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Провадження в частині стягнення заборгованості у розмірі 10000,00грн. закрити.

2.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії «Інфоксводоканал» до відповідача ОСОБА_1 кооперативу "Будівельник-3" задовольнити.

3.Стягнути з ОСОБА_1 кооперативу "Будівельник-3" АДРЕСА_1, ОСОБА_2, Одеська область, 65010 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії «Інфоксводоканал» (вул.Басейна,5, ОСОБА_2, Одеська область, 65039) заборгованість у ромірі 89781,29грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1585,41грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 11 березня 2019р.

Суддя О.Ю. Оборотова