УХВАЛА

01.04.2019Справа № 910/595/19

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення, у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетінвестгруп»

до Антимонопольного комітету України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрпромвпровадження»,

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс»,

про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркетінвестгруп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 8, 10, 11 резолютивної частини рішення від 20.12.2018 №749-р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача Антимонопольний комітет України неповно з'ясував усі обставини справи та дійшов необґрунтованих висновків про погодженість дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетінвестгруп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрпромвпровадження», Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс», внаслідок чого виніс протиправне рішення. За наведених обставин, позивач просить суд визнати недійсними п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 8, 10, 11 рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 №749-р щодо позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 05.03.2019; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрпромвпровадження»; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс».

У підготовчому засіданні 05.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 02.04.2019.

07.03.2019 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрпромвпровадження» надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору, до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 №749-р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрпромвпровадження» та додані до неї документи повернуто заявнику.

22.03.2019 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс» надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору, до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 №749-р.

Розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви з огляду на наступне.

Як передбачено приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Суд зазначає, що під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Так, третя особа з самостійними вимогами може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем, тобто самостійність вимоги третьої особи полягає у тому, що вона вважає, що у відповідних правовідносинах з відповідачем перебуває саме вона, тому заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір (виключно в межах заявленого первісним позивачем предмету позову) на свою користь. Відтак, вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи в розумінні ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Як встановлено судом, предметом позову, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркетінвестгруп», є визнання недійсними п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 8, 10, 11 рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 №749-р щодо позивача.

В той же час, як вбачається з прохальної частини позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс», останній просить суд визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 №749-р.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №904/9129/17.

Суд зазначає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс» не спрямовані виключно на предмет спору між позивачем і відповідачем (п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 8, 10, 11 рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 №749-р, які стосуються позивача), тобто вимоги ТОВ «Локомотивремсервіс» (про визнання недійним такого рішення повністю) не спрямовані на вирішення спору у справі № 910/595/19 на свою користь (не є тотожними вимогам за первісним позовом), що в розумінні заявлених позивачем (ТОВ «Маркетінвестгруп») вимог фактично мало б означати визнання недійсними п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 8, 10, 11 рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 №749-р саме щодо ТОВ «Маркетінвестгруп». За наведених обставин, заявлені у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс» вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/595/19, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За наведених обставин, оскільки заявлені у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс» вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/595/19, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, наведене є підставою для повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс» у порядку ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 180, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотивремсервіс» та додані до неї документи повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева