ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03.04.2019м. Дніпро№ 904/1321/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф., розглянувши

заяву: Приватного підприємства "Комфорт", м. Чернігів

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузовоз", м. Дніпро

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Комфорт" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузовоз" 27 000 грн., що складають суму заборгованості за разовими договорами-заявками від 23.11.2018 р., 192, 10 грн. - судового збору та 3 500 грн. - витрат на послуги адвоката.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Комфорт", суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання послуг (виконання робіт) тощо, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг (виконання робіт), а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність цих вимог.

Як вбачається із поданої заяви, ПП "Комфорт" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про стягнення 27 000 грн., що складають суму заборгованості за надані послуги перевезення вантажу згідно разових договорів-заявок від 23.11.2018 р.

Згідно пунктів 3 Разових договорів-заявок на перевезення вантажу від 23.11.2018 р., замовник здійснює оплату: шляхом безготівкового розрахунку протягом 5 банківських днів після отримання пакетів документів. Підписи обох Сторін на акті виконаних робіт посвідчують факт отримання Замовником пакету документів, який складається з: оригіналів рахунку-фактури, податкової накладної, акту виконаних робіт, по 3 екземпляри кожної товарно-транспортної накладної, заявки, а також реєстрації податкової накладної. У разі ненадання Замовником вмотивованої письмової відмови від підписання акту виконаних робіт після наданої послуги, такий акт вважається узгоджений сторонами та підписаним (прийнятим) Замовником після спливу 7 календарних днів з моменту його отримання.

Доказів отримання ТОВ "Грузовоз" вказаного вище пакету документів, подана заява не містить, а лише містить докази його направлення на адресу останнього.

Крім того, відповідно до електронного відстеження поштового відправлення за № 233 на сайті "Укрпошта", яке виконано господарським судом, пакет документів, направлений на адресу ТОВ "Грузовоз", не отриманий останнім, а повернутий відправнику - 25.03.2019 р. в м. Чернігів.

З огляду на вище викладене, господарський суд не може прийти до висновку про настання строку оплати за спірними договорами-заявками, що в свою чергу виключає безспірність вимог.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Разом з тим, господарський суд звертає увагу на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 147, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Комфорт" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грузовоз" 27 000 грн., що складають суму заборгованості за разовими договорами-заявками від 23.11.2018 р., 192, 10 грн. - судового збору та 3 500 грн. - витрат на послуги адвоката - повністю .

Ухвала набрала законної сили - 03.04.2018 р. та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя ОСОБА_1