ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

25.03.2019

Справа № 910/3591/19

Суддя Мельник В.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротерм Технолоджі"

про стягнення 92511,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт-Сервіс» подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротерм Техголоджі» про стягнення 92511,53 грн.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 164 ГПК України позивачем до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Правил надання послуг поштового зв’язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв’язку є документ встановленої відповідно до Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Позивачем, як доказ надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками надано фіскальний чек №1440 від 20.03.2019 та опис вкладення в цінний лист, відповідно до якого не можливо дійти достовірного висновку про надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви.

Оскільки позивачем не надано доказів надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви, суд вважає за необхідне зобов’язати усунути вказаний недолік шляхом надання доказів надсилання копії позовної заяви до матеріалів справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір", за подання позову за місцем розгляду справи сплачується судовий збір, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у промірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 встановлено прожитковий мінімум для працездатних у сумі 1921 грн.

Позивачем, як доказ сплати судового збору надано копію квитанції № від 19.03.2019 про сплату судового збору в розмірі 1921 грн., що не може бути доказом сплати судового збору, оскільки квитанція є фінансовим документом, що подається в оригіналі.

Оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору, суд вважає за необхідне зобов’язати усунути вказаний недолік шляхом надання доказів (доручення оригіналу квитанції) до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складають з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи. До витрат, пов’язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов’язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведення експертизи; пов’язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов’язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв’язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України).

Таким чином, позивачеві необхідно надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 164 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1.          Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротерм Технолоджі» про стягнення 92 511,53 грн. залишити без руху.

2.          Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.          Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Євротерм Технолоджі», що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з п. 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4.          Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      Мельник В.І.