РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2019Справа № 910/742/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження справу за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва";

до Фізичної особи-підприємця Кохненка Сергія Яковича;

про стягнення 696,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Кохненка Сергія Яковича про стягнення 696,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем прострочено виконання своїх зобов'язань з оплати наданих позивачем у період з 19.10.2017 по 01.12.2017 згідно договору №689/Е від 19.10.2017 послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим у Фізичної особи-підприємця Кохненка Сергія Яковича виникла заборгованість перед Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" у розмірі 644,24 грн. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем Кохненком Сергієм Яковичем своїх грошових зобов'язань позивачем заявлено до стягнення 3% річних 8,46 грн. та інфляційні втрати у розмірі 43,40 грн., нараховані за період з 19.10.2017 по 30.04.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/742/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд господарським судом міста Києва справи №910/742/19 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (АДРЕСА_1, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 064, з якого вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/742/19 була отримана відповідачем 31.01.2019.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

19.10.2017 між Солом'янської районної міською в місті державною адміністрацією (орендодавець), Фізичною особою-підприємцем Кохненко Сергієм Яковичем (орендар) та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (підприємство - балансоутримувач) було укладено договір №689 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення дитячої молочної кухні.

Відповідно Акту приймання-передачі об'єкта оренди від 19.11.2017 (додаток №2 до Договору №689 від 19.10.2017) балансоутримувач передав, а Фізична особа-підприємець Кохненко Сергій Якович прийняв в орендне користування згідно з Договором оренди від 19.10.217 № 689 приміщення, що розташоване в цоколі та перебуває на балансі: Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва", загальною площею 65,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

19.10.2017 між Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (підприємство) та Фізичною особою-підприємцем Кохненко Сергієм Яковичем (орендар) було укладено договір №689/Е про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території (надалі - "Договір"), відповідно до п. 1.1 якого підприємство забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку пропорційно до займаної орендарем/власником площі приміщення, яка становить 65,9 кв.м. - цоколь та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 а також утримання прибудинкової території, а орендар/власник бере участь у витратах підприємства на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих підприємством за цим договором. Приміщення використовується для розміщення дитячої молочної кухні, вхід окремий, робочих місць 2.

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що орендар/власник незалежно від результатів господарської діяльності зобов'язується сплачувати вартість наданих послуг на підставі рахунків-фактур до 1 числа місяця, наступного за звітним у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору сторонами погоджено, що орендар/власник користується послугами утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розмір яких на момент укладення договору становить 5,74 грн. за 1 кв.м. (без ПДВ); 5,74 *65,9 =378,27 грн. за місяць (без ПДВ); 5,74 *65,9 + 20% = 453,92 грн. за місяць в тому числі ПДВ 75,65 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі об'єкта оренди від 01.12.2017 (додаток до Договору №689 від 19.10.2017) підприємство-балансоутримувач прийняло, а Фізична особа-підприємець Кохненко Сергій Якович передав об'єкт оренди загальною площею 65,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що у відповідача за період з 19.10.2017 по 01.12.2017 існує заборгованість за надані послуги на підставі Договору у розмірі 644,24 грн.

Договір є договором надання комунальних послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. Глави 63 Цивільного кодексу України та Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг має відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується перебування в користуванні відповідача орендованих згідно договору №689 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 19.10.2017 приміщень у період з 19.10.2017 по 01.12.2017, а відтак і наявність в силу приписів Договору обов'язку з оплати наданих позивачем у вказаний період послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території, вартість яких становить 644,24 грн. (190,32 грн. за жовтень 2017 року; 453,92 грн. за листопад 2017 року).

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу Україниякщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п.п. 2.4 Договору грошове зобов'язання відповідача по оплаті наданих позивачем за Договором послуг мало виконуватися щомісячно до 1 числа місяця, наступного за звітним у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства, тобто: за жовтень 2017 року по 01.11.2017; за листопад 2017 року по 01.12.2017, а тому строк його виконання на момент вирішення спору настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу Українизобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача простроченого грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача коштів у розмірі 644,24 грн. за надані Підприємством та не спростовані Підприємцем послуги у період з 19.10.2017 по 01.12.2017, і доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 644,24 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 8,46 грн. та інфляційних втрат у розмірі 43,40 грн., нарахованих за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих згідно Договору послуг у загальний період з 19.10.2017 по 30.04.2018.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу Українивстановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перерахунком суду, здійсненим з урахуванням встановлених днів виконання відповідачем спірного грошового зобов'язання (за жовтень 2017 року по 01.11.2017; за листопад 2017 року по 01.12.2017, у зв'язку з чим останній є таким, що прострочив: за жовтень 2017 року з 02.11.2017; за листопад 2017 року з 02.12.2017), в межах визначеного позивачем загального періоду нарахування (19.10.2017 по 30.04.2018) розмір 3% річних та інфляційних втрат, який підлягає стягненню з відповідача в межах заявлених вимог за прострочення виконання спірного грошового зобов'язання становить 8,42 грн. та 36,68 грн., відповідно.

В іншій частині, заявлені позивачем до стягнення 3% річних (у розмірі 0,04 грн.) та інфляційні втрати (у розмірі 6,72 грн.), обраховані невірно (в т.ч. без врахування дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання), а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин, позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" підлягають частковому задоволенню із стягненням з Фізичної особи-підприємця Кохненка Сергія Яковича основного боргу у розмірі 644,24 грн., 3% річних у розмірі 8,42 грн. та інфляційних втрат у розмірі 36,68 грн.

В іншій частині в задоволенні позову необхідно відмовити з викладених підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кохненка Сергія Яковича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, буд. 6; ідентифікаційний код 35756919) заборгованість у розмірі 644 (шістсот сорок чотири) грн. 24 коп., 3% річних у розмірі 8 (вісім) грн. 42 коп., інфляційні втрати у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 1 902 (одна тисяча дев'ятсот дві) грн. 34 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 25.03.2019.

Суддя Р.В. Бойко