УХВАЛА

26 березня 2019 року

м. Київ

справа № 910/13862/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Берднік І.С. і Міщенка І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко І.М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт",

представник позивача - не з'явився,

відповідач-1 - публічне акціонерне товариство "Укрнафта",

представник відповідача-1 - Сєров Є.І., адвокат (довіреність від 06.11.2018 № 01/01/07-666/д, свідоцтво від 19.10.2018 № 7081/10),

відповідач-2 - товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи",

представник відповідача-2 - не з'явився,

розглянув заяву публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016

у справі № 910/13862/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (далі - ТОВ "Інтербізнесконсалт")

до: 1) публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта");

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" (далі - ТОВ "Транспортні автоматизовані системи"),

про стягнення 1 033 270,88 долара США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.

За результатами розгляду заяви Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Інтербізнесконсалт" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Укрнафта" та ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" про: стягнення з ПАТ "Укрнафта" 988 634,84 долара США, що станом на 20.05.2015 еквівалентно 21 008 490,35 грн.; стягнення солідарно з ПАТ "Укрнафта" та ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" 10 000,00 доларів США, що станом на 20.05.2015 еквівалентно 212 500,00 грн.; стягнення з ПАТ "Укрнафта" 3% річних у розмірі 34 635,24 долара США, що станом на 20.05.2015 еквівалентно 735 998,85 грн.; стягнення солідарно з ПАТ "Укрнафта" та ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" адвокатських витрат у розмірі 400 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Укрнафта" 998 634,84 долара США, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 21 008 490,35 грн. заборгованості і стягнення з відповідачів солідарно 10 000,00 доларів, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 212 500,00 грн. заборгованості та прийнято у скасованій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено. У решті рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 змінено.

Пункт 2 частини третьої резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 викладено в такій редакції: "2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47, ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп.". У решті вимог про стягнення основного боргу відмовити.

Пункт 3 частини третьої резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові до товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" відмовлено.

Частину четверту резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 щодо розподілу судових витрат викладено в такій редакції: "Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги."

У решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 залишено без змін.

ПАТ "Укрнафта" звернулось до Касаційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016 за нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати зазначену постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У заяві ПАТ "Укрнафта" як на нововиявлену обставину посилається на обставини встановлені у рішенні господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/6880/17, які (обставини) не були встановлені у даній справі, не були відомі заявнику на час ухвалення постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016 та мають безумовне та вирішальне значення для правильного вирішення спору. При цьому ПАТ "Укрнафта" зазначає, що рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/6880/17 не набрало законної сили, оскільки воно було оскаржено в апеляційному порядку і апеляційний розгляд триває по теперішній час. Однак, враховуючи присічний трирічний строк, встановлений пунктом 1 частини другої статті 321 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ПАТ "Укрнафта" вважає за необхідне звернутись до Верховного Суду із вказаною заявою до закінчення такого строку.

Від учасників судового процесу відзиви на заяву не надходили.

За результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, Касаційний господарський суд у складі Верхового Суду дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною четвертою та п'ятою статті 321 ГПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині четвертій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Частиною першою статті 322 ГПК України передбачено, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначений статтею 325 ГПК України, за змістом частини другої якої справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З преамбули статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг проти України", а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" вбачається, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, саме судове рішення, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів. Тобто обставини, на які посилається особа, повинні бути встановлені у рішенні суду, яке набрало законної сили, що, у свою чергу, надає суду права визначення наявності у таких обставинах ознак нововиявлених та чи могли такі обставини вплинути на правильність прийняття рішення, яке особа просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Водночас із заяви ПАТ "Укрнафта" вбачається, що рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/6880/17 не набрало законної сили, оскільки воно було оскаржено в апеляційному порядку і апеляційний розгляд триває по теперішній час.

Частиною другою статті 241 ГПК України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд вважає, що обставинам наведеним у заяві ПАТ "Укрнафта" про перегляд за нововияленими обставинами постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15, не може бути надана правова оцінка щодо наявності в них ознак нововиявлених обставин, оскільки такі обставини викладені у рішенні господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/6880/17, яке не набрало законної сили та не можуть вважатися встановленими до набрання вказаним рішенням законної сили.

За таких обставин Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПАТ "Укрнафта" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016.

Водночас, Касаційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ "Укрнафта" не позбавлене права звернутись до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини четвертої статті 325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15.

2. Постанову Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Берднік

Суддя І. Міщенко