УХВАЛА

м. Київ

04.04.2019Справа № 910/3283/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", м. Київ

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Київенерго", м. Київ

про стягнення 623 737,82 грн, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Гарматін К.В. (адвокат за довіреністю №176 від 09.01.2019);

від позивача: Карандюк Ю.О. (без належних повноважень);

від відповідача: Шуба В.О. (голова правління);

від третьої особи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 623 737,82 грн., з урахуванням штрафних та фінансових санкцій, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором № 8319/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 25.07.2000.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.04.2018.

В підготовчому засіданні 24.04.2018 судом оголошено перерву до 22.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 за клопотання позивача витребувано у Публічного акціонерного товариства "Київенерго" необхідні для розгляду даної справи докази, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 12.06.2018.

В підготовчому засіданні 12.06.2018 судом оголошено перерву до 26.06.2018.

В підготовчому засіданні 26.06.2018 суд на місці ухвалив задовольнити заяву відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПАТ "Київенерго" та відкласти підготовче засідання до 17.07.2018.

В підготовчому засіданні 17.07.2018 судом оголошено перерву до 24.07.2018.

В підготовчому засіданні 24.07.2018 судом оголошено перерву до 07.08.2018.

01.08.2018 до суду надійшла заява Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 зупинено провадження у справі №910/3283/18 до вирішення суддею, визначеному в порядку ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18, а заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Смирнова Ю.М.) від 14.08.2018 у задоволенні заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.09.2018.

В підготовчих засіданнях 18.09.2018, 02.10.2018 та 13.11.2018 судом оголошувались перерви до 02.10.2018, до 13.11.2018 та до 27.11.2018 відповідно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 представників учасників справи в порядку ст. ст. 120-121 ГПК України повідомлено про те, що підготовче засідання, призначене на 27.11.2018 не відбудеться у зв'язку з направленням судді Морозова С.М. до Національної школи суддів України, а наступне судове засідання відбудеться 11.12.2018.

В підготовчому засіданні 11.12.2018 судом оголошено перерву до 29.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 заяву (подану в усній формі) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18 визнано зловживанням процесуальними правами та залишено її без розгляду.

В судовому засіданні 05.03.2019 судом оголошено перерву до 14.03.2019.

12.03.2019 до суду від відповідача надійшла заява про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи 910/3283/18

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18, передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Ващенко Т.М.) від 18.03.2019 у задоволенні заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18 відмовлено.

В судовому засіданні 02.04.2019 представником від відповідача в усній формі (про що зазначено в протоколі судового засідання по справі №910/3283/18) заявлено про недовіру до судді Морозову С.М.

Дослідивши у судовому засіданні 02.04.2019 матеріали справи, суддя Морозов С.М. вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду цієї справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З матеріалів справи вбачається, що заявлені відповідачем в справі заяви, а саме, заява про відвід від 01.08.2018, заява про неповне з'ясування судом обставин справи під час підготовчого провадження, відповідно до статті 177 ГПК України, що є порушенням процесуальних прав відповідача на повний, всебічний та справедливий розгляд справи і унеможливлює розгляд справи по суті від 21.11.2018, заява про порушення судом норм процесуального права відповідача на справедливий, неупереджений розгляд справи, гарантованих Конституцією України та ГПК України від 05.03.2019, заява про відвід судді від 12.03.2019 були розглянуті судом з винесенням відповідних процесуальних ухвал.

Так ухвалами від 07.08.2018 року, від 14.03.2019 року судом було визнано подані відповідачем заяви про відвід судді Морозова С.М. необґрунтованими та передано такі заяви для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалами суду від 14.08.2018 року (суддя Смирнова Ю.М.) та від 18.03.2019 року (суддя Ващенко Т.М.) у задоволенні заяв відповідача про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18 було відмовлено.

Ухвалою від 05.03.2019 року усну заяву відповідача про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18 визнано зловживанням процесуальними правами та залишено її без розгляду.

Однак, представником Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт" в засіданні 02.04.2019 було висловлено, в котрий раз, заяву (в усній формі) про недовіру судді Морозову С.М.

Європейський суд з прав людини наголошує про те, що з метою вирішення, чи може суд вважатися "безстороннім" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення у справі "Фельдман проти України", №76556/01 та №38779/04, від 08.04.2010).

Отже, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права, забезпечуючи гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право кожного на "суд, встановлений законом" суд має враховувати як об'єктивні, так і суб'єктивні критерії поняття безсторонності.

Варто зазначити, що слово "безсторонній" в українській мові означає "який складає думку про кого-, що-небудь або щось робить на підставі об'єктивних фактів, а не особистого почуття; неупереджений, справедливий, об'єктивний // Який постає (постав) не з особистого почуття (прихильності, неприязні чи упередження тощо)".

Незважаючи на те, що безсторонність, зазвичай, означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. В цьому контексті можна провести розмежування між суб'єктним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Таким чином, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться; тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має отримати відвід. Йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві судді мають викликати в громадськості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 3 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до рішення у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд наголошує на тому, що при розгляді цієї справи, керуючись завданням господарського судочинства, забезпечуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність господарського судочинства створював усім учасникам судового процесу, в тому числі й відповідачу необхідні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав.

Однак, зважаючи на визнання тверджень відповідача щодо підстав викладених ним в заявах від 01.08.2018, 21.11.2018, 05.03.2019 та 12.03.2019 необґрунтованими та відмові в їх задоволенні, останній в черговий раз, підчас проведення судового засідання 02.04.2019, висловив усну недовіру суду.

Згідно з пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів», незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматись, як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням всіх обставин справи, висловленої представником відповідача усної недовіри суду та, на думку відповідача, порушенням суддею Морозовим С.М. закріпленого нормами Конституції України та Господарського процесуального кодексу України права відповідача на повний всебічний, справедливий, об'єктивний, неупереджений розгляд справи з забезпеченням верховенства права, враховуючи, що у відповідача на даний період склалася позиція, що склад суду в особі судді Морозова С.М. не може вважатися неупередженим та об'єктивним, з метою забезпечення основоположних принципів господарського судочинства, як-то: рівність перед законом і судом, змагальність сторін, передбачених ст. ст. 7, 13 ГПК України, а також задля уникнення можливих сумнівів в учасників справи щодо об'єктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, суд приходить до висновку про задоволення відводу судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

У зв'язку з задоволенням самовідводу судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18, матеріали справи необхідно передати уповноваженій особі апарату суду для вирішення питання про її повторний автоматизований розподіл в порядку, встановленому п. п. 17.2, 17.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді Морозова С.М. від 02.04.2019 від розгляду справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 18, 19 по вулиці П.Григоренка 36-А "Зеніт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Київенерго" про стягнення 623 737,82 грн.

2. Відвести суддю Морозова С.М. від розгляду справи №910/3283/18.

3. Матеріали справи №910/3283/18 передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи, в порядку, встановленому п. п. 17.2, 17.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

4. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя C.М. Морозов