ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/363/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс"

про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс"

до Фізичної особи-підприємця Дуди Романа Івановича

про стягнення 350 000,00 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

встановив:

До Господарського суду Київської області 14.03.2019 року надійшла заява № 06/03-19 від 14.03.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) кошти, які належать або підлягають сплаті і знаходяться на банківських рахунках Фізичної особи-підприємця Дуди Романа Івановича.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вищенаведена заява подана позивачем стосовно забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" до Фізичної особи-підприємця Дуди Романа Івановича про стягнення 350 000,00 грн., за яким ухвалою Господарського суду Київської області від 20.02.2019 року відкрито провадження у справі № 911/363/19.

Як вбачається з обставин спору у справі № 911/363/19, предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" є відшкодування шкоди, завданої позивачу працівником відповідача внаслідок повної втрати вантажу, який він перевозив належним відповідачу вантажним автомобілем для заявника, на суму 350 000,00 грн.

В обґрунтування підстав для застосування заходів забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" посилається на те, що існує реальна загроза невивиконання судового рішення, оскільки, як зазначає заявник, з Реєстру власників транспортних засобів йому стало відомо, що відповідач станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду мав у власності вантажний автомобіль DAF XF 105.460 2010 року випуску, придбаний 14.03.2018 року, та напівпричіп Schmitz SCS 27 2008 року випуску, придбаний 03.04.2018 року, проте станом на момент подачі даної заяви у відповідача відсутнє будь яке рухоме та/або нерухоме майно, що підтверджується також і відомостями з Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відтак, позивач вважає, що оскільки відповідач вчиняє дії спрямовані на ухилення від відшкодування шкоди, завданої своїм працівником, позивач вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи відповідача у вигляді грошових коштів на рахунках та іншого майна в межах суми позову.

З огляду на зміст ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст 137 Господарського процесуального кодексу України).

Суд, розглянувши подану заяву, зазначає, що достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 23.03.2010 року).

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Дослідивши надані заявником документи, беручи до уваги предмет та підстави позову, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" належним чином не обґрунтовано наявності зв'язку між обраними позивачем заходами забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти відповідача, і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються (зокрема відшкодування шкоди, завданої працівником відповідача), оскільки факт перебування водія, який здійснював перевезення спірного вантажу, в трудових відносинах з відповідачем станом на момент спірного перевезення, лише буде встановлюватись в ході розгляду спору, тому відсутні достатні підстави стверджувати, що відповідач має намір ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, твердження заявника, що відповідач мав у власності вантажний автомобіль DAF XF 105.460 2010 року випуску, придбаний 14.03.2018 року, та напівпричіп Schmitz SCS 27 2008 року випуску, придбаний 03.04.2018 року, і відповідне майно відчужене ним з метою ухилення від відшкодування шкоди, не містять достатніх обґрунтувань. Зокрема, заявником не наведено обставин та підстав відчуження відповідного майна відповідачем, коли це відбулось і яким чином пов'язано зі спірними правовідносинами.

Окрім того, в позові не заявлено вимог стосовно конкретно визначеного майна відповідача, відтак відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача.

Таким чином, оцінивши обґрунтованість доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136- 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пас-Транс" про забезпечення позову.

2. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.П. Карпечкін