ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" березня 2019 р. Справа № 911/4306/16

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву арбітражного керуючого Черпак Анастасії Юріївни про визнання поточних грошових вимог до Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан"

у справі № 911/4306/16

за заявою Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) - боржник, с. Бузова, Києво-Святошинський район

про банкрутство

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.02.2017 р., крім іншого, порушено провадження у справі № 911/4306/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; введено процедуру розпорядження майном ПРАТ „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" та призначено розпорядником майна ПРАТ „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" арбітражного керуючого Черпак А. Ю.; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення господарським судом Київської області справи № 911/4306/16 про банкрутство ПРАТ „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан"; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; проведення попереднього засідання суду призначено на 06.04.2017 року о 15 год. 00 хв., тощо.

09.02.2017 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення господарським судом Київської області справи № 911/4306/16 про банкрутство ПРАТ „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан".

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.07.2017 р., крім іншого, затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) у наступному складі та обсязі:

- ОСОБА_3 у сумах: 3 200, 00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 277 301, 16 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

- ОСОБА_4 у сумах: 3 200, 00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 216 701, 60 грн: 4 черга задоволення вимог кредиторів;

- Товариство з обмеженою відповідальністю „Люкс-Сервіс" у сумах: 3 200, 00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 51 993 104, 04 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 15 453 535, 47 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів (в ліквідаційній процедурі);

- ОСОБА_5 у сумах: 3 200, 00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 260 070, 84 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

зобов'язано розпорядника майна боржника надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів з урахуванням викладеного у даній ухвалі; зобов'язано розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Черпак А. Ю. організувати проведення загальних зборів кредиторів боржника за місцезнаходженням боржника; письмово повідомити учасників у справі про банкрутство про місце, дату і час проведення зборів кредиторів боржника, належні докази про що надати суду. Скликання перших загальних зборів кредиторів призначити на 28 вересня 2017 року; зобов'язано кредиторів боржника створити комітет кредиторів та призначено збори комітету кредиторів боржника на 28 вересня 2017 року; зобов'язано розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Черпак А. Ю. надати суду протокольне рішення зборів кредиторів боржника про утворення і склад комітету кредиторів боржника та протокол зборів комітету кредиторів боржника з прийнятим рішенням щодо введення наступної судової процедури банкрутства; проведення підсумкового засідання суду призначено на 10.10.2017 р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 р. апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу „Нектарний" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 31.08.2017 р. по справі № 911/4306/16 - без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Монтажно-будівельне управління-2" на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.08.2017 року у справі № 911/4306/16 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 31.08.2017 року у справі № 911/4306/16 в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю „Монтажно-будівельне управління-2" у задоволенні заяви № 9 від 13.03.2017 року про визнання кредиторських вимог, залишено без змін.

Постановою господарського суду Київської області від 27.12.2018 р. вирішено припинити процедуру розпорядження майном боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) та припинити повноваження арбітражного керуючого Черпак Анастасії Юріївни як розпорядника майна боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113); визнати банкрутом Приватне акціонерне товариство „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) та відкрити відносно нього ліквідаційну процедуру; господарську діяльність боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) завершити; строк виконання всіх грошових зобов'язань боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) вважати таким, що настав 27.12.2018 р; призначити ліквідатором банкрута - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) арбітражного керуючого Григоренко Ольгу Михайлівну (свідоцтво № 1081 від 10.07.2013 р., адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1); оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається; припинити повноваження органів управління банкрута - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) щодо управління банкрутом та розпорядження його майном; скасувати арешти, накладені на майно Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113); затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Черпак Анастасії Юріївни (свідоцтво № 1787 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 02.12.2016 р.) за час виконання обов'язків розпорядника майна боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) за період з 09.02.2017 р. по 05.09.2018 р. у розмірі 123 568, 00 грн, тощо.

31.12.2018 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про визнання боржника - Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" (ідентифікаційний код 32664113) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

04.03.2019 р. до канцелярії суду від арбітражного керуючого Черпак А. Ю. надійшла заява № 02-01/01-19 від 01.03.2019 р. про визнання поточних грошових вимог, у якій просить суд визнати її кредитором у справі № 911/4306/16 та включити до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" грошові вимоги арбітражного керуючого Черпак А. Ю. у сумі 123 568, 00 грн до 1 черги вимог.

Вказана заява з кредиторськими вимогами не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява кредитора має містити:

найменування господарського суду, до якого подається заява;

ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені);

виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування;

відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог;

перелік документів, які додаються до заяви.

До заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Згідно з п.п. 10) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" розмір ставки судового збору із заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною, що подаються до господарського суду, становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 20. Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/606/2013 від 28.03.2013 р. „Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" стаття 24 Закону визначає порядок перевірки відповідності заяв конкурсних кредиторів вимогам Закону, яка триває протягом п'яти днів з моменту надходження відповідної заяви. У разі виявлення недоліків заяви господарський суд відповідною ухвалою зобов'язує заявника усунути їх в установлений судом строк. Якщо у цей строк недоліки усунуто, господарський суд приймає заяву та призначає її до розгляду, а в іншому випадку - повертає заяву, про що виносить ухвалу.

До вказаної заяви з кредиторськими вимогами не додано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б сплату заявником судового збору у встановлених порядку і розмірі. Таких доказів не зазначено і в переліку додатку до такої заяви.

У своїй заяві з кредиторськими вимогами заявник зазначає, що у відповідності до п. 15) ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору за подання такої заяви, оскільки грошова винагорода, щодо якої він звернувся із вимогою про включення до реєстру вимог кредиторів боржника, за своєю правовою природою є фактично оплатою праці. Крім того, заявник у своїй заяві зазначає, що законодавець встановив статус арбітражного керуючого як суб?єкта незалежної професійної діяльності, а не як суб?єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 15) ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 94 цього ж кодексу передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 1 Закону України „Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 21 цього ж закону передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника.

Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Частиною 1 статті 98 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2, 3, 5, 7 ст. 115 цього ж закону арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів майна, майнових прав), які на день порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Право вимоги арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) на додаткову грошову винагороду виникає з дня фактичного надходження до боржника стягнутих на його користь активів чи їх частини, які на день порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, або з дня фактичного повного або часткового погашення вимог конкурсних кредиторів пропорційно до їх обсягу.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Отже, враховуючи вищевказані положення Кодексу законів про працю України, Закону України „Про оплату праці", Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Закону України „Про судовий збір", та за наслідками їх правового аналізу суд вважає, що заробітна плата є винагородою, яку власник або уповноважений ним орган підприємства, установи чи організації виплачує працівникові за виконану ним роботу на підставі укладеного трудового договору, тобто в результаті виникнення і існування саме трудових відносин між працівником та роботодавцем, а грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не є заробітною платою у розумінні законодавства про працю, оскільки така винагорода сплачується не в внаслідок виникнення і існування трудових відносин і має інші природу та підстави виплати, а тому заявник у даному випадку не звільняється у відповідності до положень п. 15) ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" від сплати судового збору за подання заяви із кредиторськими грошовими вимогами до боржника щодо виплати грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна.

Згідно ст. 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

Повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою статті 23 цього Закону.

У зв'язку із тим, що заявником до вказаної заяви з кредиторськими вимогами не додано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б сплату заявником судового збору у встановлених порядку і розмірі суд дійшов висновку про залишення заяви з кредиторськими вимогами без руху.

За таких обставин зазначена заява з кредиторськими вимогами підлягає залишенню без руху з вказаних підстав.

При цьому, суд звертає увагу, що заявнику для дотримання вимог ст. ст. 23, 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при поданні даної заяви необхідно сплатити судовий збір у встановленому порядку та у розмірі 3 842, 00 грн (2 х 1921, 00 грн) за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника і надати суду відповідні докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що арбітражний керуючий, за наявності вимог щодо неоплачених винагороди та витрат, не є кредитором в розумінні приписів ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", його вимоги не включаються до Реєстру вимог кредиторів боржника, а, відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, входять до витрат, які задовольняють першочергово (поряд з забезпеченими вимогами), після реалізації частини ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом.

Вищевказана правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 01.03.2018 р. у справі № 910/32824/15.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 23, 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити заяву № 02-01/01-19 від 01.03.2019 р. (вх. № 4372/19 від 04.03.2019 р.) арбітражного керуючого Черпак Анастасії Юріївни з кредиторськими вимогами до Приватного акціонерного товариства „Спільне Українсько-Болгарське підприємство „Богдан" без руху.

2. Повідомити арбітражного керуючого Черпак Анастасію Юріївну про виявлені зазначені в ухвалі недоліки при поданні даної заяви з кредиторськими вимогами до боржника та встановити їй строк для їх усунення, а саме сплати судового збору у встановленому порядку та у розмірі 3 842, 00 грн і подачі суду відповідних доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, - сім днів з дня вручення даної ухвали суду.

3. Попередити арбітражного керуючого Черпак Анастасію Юріївну про те, що згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду, а в іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Бацуца