УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

02.04.2019Справа № 910/3890/19

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш», м. Київ

до відповідача: Київської міської ради, м. Київ

про визнання недійсним частини договору та скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш» до Київської міської ради про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення комунальної власності від 05.02.2002, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрушко Н. П. за реєстровим № 792, і зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим номером № 3434-П 22.05.2002 з видачею реєстраційного посвідчення № 000586, про що записано в реєстрову книгу № 30п-271, в частині запису в пункті 1.1 тексту «що становить 16/100 частини від нежилих приміщень» і «площею 1317,1 кв. м.»;

- скасування рішення про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Насосхолодмаш» на об'єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу, індексний номер: 7235305 від 25.10.2013, номер запису про право власності 3073431, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, в тому числі і вид власності як спільної часткової власності, зазначивши замість нього « 1».

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви вих. № 01-С від 27.03.2019, яку подано до суду 28.03.2019, позивачем зазначено в якості відповідача Київську міську раду (ідентифікаційний код юридичної особи 22883141), однак не викладено жодної позовної вимоги до вказаного органу місцевого самоврядування.

В прохальній частині позову позивачем викладено позовні вимоги, які не узгоджуються з суб'єктним складом відповідачів у позові, зокрема немайнову вимогу про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу майна, сторонами якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш» (позивач) та Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (ідентифікаційний код юридичної особи 19030825).

Відтак, по-перше, з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позивачу належить викласти зміст позовних вимог до відповідача, до якого заявлено позов.

Також позивачем у позовній заяві, не зазначено: доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою за їх наявності (або підтвердження про подання усіх доказів); підтвердження щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

По-друге, частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з пунктом 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з 01.01.2019 представництво юридичної особи в господарському суді першої інстанції (окрім малозначних спорів) здійснюється виключно адвокатом, а також через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) (стаття 132-1 Конституції України, частина 3 статті 56, частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

Виняток встановлено у частині 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Дана справа не є малозначною, а тому з 01.01.2019 позивач, який є юридичною особою, може брати участь у судовому процесі особисто (через керівника) або через представника, яким може бути виключно адвокат.

Згідно з частиною 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів позовної заяви вих. № 01-С від 27.03.2019, яку подано до суду 28.03.2019, останню підписано представником - ОСОБА_3, на підтвердження повноважень якого суду надано копію довіреності, виданої керівником позивача.

Однак до суду не подано документів на підтвердження наявності у ОСОБА_3 станом на дату подання позовної заяви права на заняття адвокатською діяльністю (копії посвідчення адвоката та/або свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копії договору про надання правової допомоги). Отже, у господарського суду на теперішній час відсутні достеменні та актуальні відомості щодо наявності або відсутності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень.

По-третє, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, розмір судового збору за розгляд двох немайнових вимог, заявлених позивачем, становить 3 842,00 грн (2 х 1 921,00 грн = 3 842,00 грн).

Разом з тим, позивачем додано до позовної заяви квитанцію від 27.03.2019 на суму 1 921,00 грн, згідно з якою платником є ОСОБА_3, а не позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш» (ідентифікаційний код юридичної особи 20016457).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір», платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати судового збору іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору», суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, враховуючи положення статті 2 Закону України «Про судовий збір», надана до суду від 27.03.2019 на суму 1 921,00 грн, платником за якою є ОСОБА_3, не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш» до Господарського суду міста Києва, оскільки ОСОБА_3 не є особою, яка звертається до суду з даним позовом (позивачем).

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 910/23408/17, від 17.01.2019 у справі № 922/4734/16.

Відтак, сума судового збору, яка недоплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш», становить 3 842,00 грн.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш» без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш».

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- приведення позовної заяви у відповідність до вимог пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме узгодити позовні вимоги з суб'єктним складом відповідачів шляхом викладення змісту позовних вимог до відповідача, до якого заявлено позов;

- зазначення переліку доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою за їх наявності (або підтвердження про подання усіх доказів);

- надання підтвердження щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- надання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- подання документів на підтвердження наявності у ОСОБА_3 станом на дату подання позовної заяви права на заняття адвокатською діяльністю (копію посвідчення адвоката та/або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги);

- доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна виробнича компанія «Насосхолодмаш» судового збору в сумі 3 842,00 грн;

- оригіналу опису вкладення у лист на підтвердження направлення відповідачу заяви про усунення недоліків в позовній заяві з доданими до неї документами.

4. Роз'яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Князьков