УХВАЛА

28 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1242/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Державна податкова інспекція у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області

боржник - фізична особа-підприємець Костогриз Олександр Петрович

ліквідатор - арбітражний керуючий Лойфер Антон Едуардович

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 05.02.2019

у складі колегії суддів: Сотніков С.В. (головуючий), Верховець А.А., Отрюх Б.В.

та ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 07.08.2018

у складі судді Боровика С.С.

у справі № 925/1242/15

за заявою Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області

про банкрутство фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 поштовим відправленням фізична особа-підприємець Костогриз Олександр Петрович звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 15.03.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/1242/15 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотав про поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №925/1242/15 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2019.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 8 Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, положення якого застосовуються в ліквідаційній процедурі фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича, передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, положеннями Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (частина 3 статті 8) не передбачено можливості оскарження постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про розгляд клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури та його повноважень у справі про банкрутство боржника.

Такого висновку щодо застосування частини 3 статті 8 Закону про банкрутство дійшов Верховний Суд у Постанові від 19.04.2018 у справі №902/245/16 та в Ухвалах від 04.05.2018 у справі №911/956/17 та від 30.08.2018 у справі №925/1342/14.

Як вбачається зі змісту прохальної частини касаційної скарги, фізичною особою-підприємцем Костогризом Олександром Петровичем визначено предметом касаційного оскарження постанову апеляційного суду від 05.02.2019, прийняту за результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого суду від 07.08.2018 про розгляд клопотання ліквідатора Лойфера А.Е. про продовження строку ліквідаційної процедури та його повноважень у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича.

Виходячи з приписів частини 3 статті 8 Закону про банкрутство, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019, прийнята за наслідком апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/1242/15, не може бути предметом перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на таке, фізичній особі-підприємцю Костогризу Олександру Петровичу необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою від 15.03.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/1242/15 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 286, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, частиною 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити фізичній особі-підприємцю Костогризу Олександру Петровичу у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою від 15.03.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/1242/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Г. Пєсков