ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 березня 2019 р. Справа № 903/14/19

за позовом: Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької районної державної адміністрації та Княгининівської сільської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів

про стягнення 160 076,00 грн. заборгованості за договором оренди землі від 19.02.2016р., розірвання договору оренди землі від 19.02.2016р. та зобовязання повернення земельної ділянки

Суддя Шум М.С.

секретар с/з ОСОБА_1

Представники сторін:

від Луцької РДА: н/з

від відповідача: н/з

від Княгининівської с/р: н/з

прокурор Романішина Т.Л.

Встановив: Заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької районної державної адміністрації та Княгининівської сільської ради звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів, в якій просить:

- стягнути з ТОВ "Центр переробки та утилізації відходів" на користь Княгининівської сільської ради заборгованість за договором оренди землі в сумі 160,76 тис.грн. на р/р 0474, МФО 803014, код отримувача 38009654, ГУДКУС у Волинській області.

- розірвати Договір оренди землі від 19.02.2016р. укладений між Луцькою РДА та ТОВ "Центр переробки та утилізації відходів".

- зобов'язати ТОВ "Центр переробки та утилізації відходів" повернути Луцькій РДА земельну ділянку, яка знаходить за межами населених пунктів на території Княгининівської сільської ради Луцького району, кадастровий №:01:001:1495, площею 6,1000 га, шляхом підписання акту приймання-передачі.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на невиконанням відповідачем зобов'язань зі сплати орендної плати за землю згідно договору оренди землі від 11.04.2012р., приписи ст.ст.651, 653 ЦК України, ст.141 ЗК України, Закон України "Про оренду землі".

Ухвалою суду від 26.02.2019р. розгляд справи по суті призначено на 19.03.2019р.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив останні задоволити.

Представники Луцької районної державної адміністрації та Княгининівської сільської ради у судове засідання 19.03.2019р. не з'явилися

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, уповноваженого представника в судове засідання не направив.

Згідно даних пошукової системи ПАТ «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення суду на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів повернулося через повторну спробу вручення.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд заслухавши доводи прокурора та представників позивачів, -

встановив:

19.02.2016р. між Луцькою районною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів (далі - орендар) укладено договір оренди (далі - договір) земельної ділянки площею 6,1000 га терміном на 49 років для обслуговування заводу по переробці сміття, яка знаходиться за межами населених пунктів на територіїї Рокинівської сільської ради Луцького району, кадастровий №:01:001:1495 .

Відповідно до п.5 Договору Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6,1000 га становить 6082480,29 грн.

Пунктами 10, 10.1, 10.2, 10.5 договору сторони передбачили, що орендна плата вноситься орендарем у вигляді та розмірах 3,045 відсотка від нормативної грошової оцінки, що становить 185211,52 грошової оплати у гривнях. Плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої було набуто на земельних торгах згідно протоколу земельних торгів від 19.02.2016 №13 у розмірі річної орендної плати, підлягає сплаті на рахунок Рокинівської селищної ради. Періодичність внесення орендної плати рівними частинами щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного податкового місяця. Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору.

Відповідно до п. 23 договору, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Обов'язок орендаря своєчасно вносити орендну плату (п.26 договору).

Сторони умовами договору також передбачили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Згідно ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі - Закон) визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно положень ст.21 Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону №161- XIV.

У відповідності до ст.287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом ЗО календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про приймання податкових платежів.

Статтею 286.2 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Згідно розрахунку Луцької РДА, Княгининівської селищної ради вбачається, що відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати за землю за період з січня по листопад 2018 року 160 076, 00 грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, повязані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України(далі ГК України), майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.193 ГК України, ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В порушення умов Договору та норм чинного законодавства відповідач взятих на себе зобовязань по оплаті орендних платежів в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 160 076, 00грн.

З огляду на вищенаведене, суд приходить висновку, що вимоги прокурора в частині стягнення основної заборгованості підставні та підлягають до задоволення в повному обсязі, а саме з відповідача слід стягнути 160 076. 00 грн.

Щодо вимоги про розірвання договору оренди землі від 19.02.2016р. укладеного між Луцькою районною державною адміністрацією та ТОВ "Центр переробки та утилізації відходів", суд зазначає таке.

У відповідності до п.31 Договору визначено, що договір припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, або взаємною згодою сторін.

Разом із тим, частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору, як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону щодо своєчасності внесення орендної плати та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Несплата відповідачем орендної плати за період, що перевищує одинадцять місяців призвело до наявності заборгованості в сумі понад 160 076.00 грн. та свідчить про системний характер невиконання обовязків зі сторони орендаря - ТОВ "Центр переробки та утилізації відходів".

Суд приходить висновку, що вказані обставини є підставами для дострокового розірвання договору оренди землі від 19.02.2016р., укладеного між Луцькою районною державною адміністрацією та ТзОВ "Центр переробки та утилізації відходів", тому вимоги прокуратури в цій частині підлягають до задоволення.

Частиною 3 ст.653 ЦК України визначено, що у разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання законної сили.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про підставність заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів - 160 076,00 грн. заборгованості за договором оренди землі від 19.02.2016р. укладеного між сторонами, розірвання договору оренди землі від 19.02.2016р. та зобовязання повернення земельної ділянки.

У звязку з тим, що спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, відповідно до ст.129 ГПК України, на нього слід покласти судові витрати по справі.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 130, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів (м. Київ, вул. Ливарська, 7 каб.21 ) на користь Княгининівської сільської ради (45630, Волинська обл., с. Княгининок, вул. Соборна,77 ) заборгованість за договором оренди землі в сумі 160 076,00 грн. на р/р 0474, МФО 803014, код отримувача 38009654, ГУДКУС у Волинській області.

3. Розірвати договір оренди землі від 19.02.2016р. укладений між Луцькою районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів.

4. Зобов'язати ТзОВ "Центр переробки та утилізації відходів" повернути Луцькій районій державній адміністрації земельну ділянку, яка знаходить за межами населених пунктів на території Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий №:01:001:1495, площею 6,1000 га, шляхом підписання акту приймання-передачі.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Центр переробки та утилізації відходів (м. Київ, вул. Ливарська, 7 каб.21 ) на користь прокуратури Волинської області (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд.15, ) 5 939,00 грн. сплаченого прокуратурою судового збору зарахувавши його на р/р 4945 в Державній казначейській службі України, МФО 820172.

Повний текст рішення складено

28.03.2019

Суддя М. С. Шум