номер провадження справи 9/85/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.03.2019 Справа № 908/1146/18

м. Запоріжжя

За заявою Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про виправлення описки у судовому рішенні та помилки у виконавчому документі по справі № 908/1146/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Техенергохім”, (69034, м. Запоріжжя, вул. Ульянова, буд. 54; 69034, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, 29-а)

до відповідача-1: Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, код ЄДРПОУ 3948818 (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 14)

до відповідача-2: Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області, (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168)

про відшкодування шкоди в розмірі 314749,32 грн.

суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача-1: не з’явився;

від відповідача-2: не з’явився

ВСТАНОВЛЕНО:

В провадженні судді господарського суду Запорізької області перебувала справа №908/1146/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Техенергохім” до відповідача: Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, предметом розгляду у якій були позовні вимоги про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 314749,32 грн., завданої бездіяльністю Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області та її правонаступником – Запорізькою об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.09.2018 у справі №908/1146/18 позов задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Техенергохім” немайнову шкоду в розмірі 108648,78 грн. 12.12.2018 на виконання даного рішення видано відповідний наказ, який направлено стягувачу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.01.2019 Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області залучено до участі у справі № 908/1146/18 в якості співвідповідача. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019 рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2018 у справі №908/1146/18 залишено без змін.

15.03.2019 від Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області до господарського суду Запорізької області надійшла заява про виправлення описки у судовому рішенні та помилки у виконавчому документі по справі № 908/1146/18.

Згідно з витягом з протоколу від 15.03.2019, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 40 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області, заяву передано на розгляд раніше визначеному у судовій справі головуючому судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.03.2019 заява прийнята судом до розгляду, судове засідання призначено на 25.03.2019. Зазначена ухвала направлена усім учасникам справи. Також, 21.03.2019 учасників справи повідомлено про дату та час проведення судового засідання телефонограмою.

22.03.2019 від заявника – Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області (відповідач-2), та ТОВ «Техенергохім» (позивач, стягувач) надійшли заяви про розгляд заяви за відсутності їх представників.

У судове засідання 25.03.2019 представники сторін (стягувача і боржника) не з’явились.

Статтями 243, 328 ГПК України передбачена можливість виправлення допущених в рішенні описок та помилки у виконавчому документі, допущеної при його оформленні або видачі, за заявою учасників справи, стягувача або боржника.

За змістом ч. 3 ст. 243, ч. 3 ст. 328 ГПК України заява про внесення виправлень до рішення розглядається протягом десяти днів. Суд розглядає заяву про виправлення помилки у виконавчому документі в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і поставляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про можливість розгляду заяви за відсутністю стягувача та боржника.

У заяві Управління Державної казначейської служби у м.Запоріжжі Запорізької області зазначено про виявлення обставин, що унеможливлюють виконання виконавчого документа – наказу господарського суду Запорізької області у справі № 908/1146/18. Так, з метою виконання даного наказу відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, необхідним є приведення зазначеного виконавчого документа у відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в графі боржник зазначити – Державний бюджет України в особі Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ). Також в заяві зазначено, що адреса місцезнаходження стягувача – ТОВ «Техенергохім»: 69034, м.Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, яка вказана в резолютивній частині рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2018 у справі №908/1146/18, не співпадає із адресою знаходження зазначеної юридичної особи, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань: 69034, м. Запоріжжя, вул. Ульянова, 54. Крім того, заявник зазначив, що враховуючи подання апеляційної скарги на рішення у даній справі, за наслідками розгляду якої, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019 рішення залишено без змін, датою набрання рішенням у справі № 908/1146/18 законної сили, відповідно до положень ч. 2 ст. 241 ГПК України, має бути зазначено 12.02.2019, а строк пред’явлення до виконання – 14.02.2022.

Відповідно до змісту з ч. 1 ст. 326, ч. 1 ст. 327 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов’язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об’єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує “право на суд”. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов’язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі “Шмалько проти України” (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід’ємна частина “судового розгляду”.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення становить порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з бюджетними коштами.

Статтею 25 цього Кодексу визначено, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Таким чином, виконання судових рішень щодо стягнення шкоди з Державного бюджету України здійснюється Державною казначейською службою України шляхом списання коштів з відповідного рахунку, відкритого у ній.

З огляду на це, заяву Управління Державної казначейської служби у м.Запоріжжі Запорізької області в частині виправлення помилки, допущеної при оформленні наказу у справі №908/1146/18 щодо зазначення боржника слід задовольнити, а саме: замість Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області необхідно вказати боржником у цьому наказі – Державний бюджет України в особі Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 327 ГПК України наказ є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виконавчого документа, встановлено у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

В частині 1 цієї статті визначено, що у виконавчому документі, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім’я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред’явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань» відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю “Техенергохім”, , є: 69034, м.Запоріжжя, вул. Ульянова, буд. 54.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

В резолютивній частині рішення від 26.09.2018 по справі № 908/1146/18 та, відповідно, у наказі, виданому судом на виконання цього рішення, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю “Техенергохім” вказана адреса: 69034, м.Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, яка була зазначена у позовній заяві самим позивачем (стягувачем).

Встановлення судом адреси місцезнаходження юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб є обов’язковим для осіб, які мають статус відповідача у справі (боржника за виконавчим документом) з метою правильного визначення підсудності справи та в подальшому місця виконання рішення суду. Оскільки ТОВ «Технергохім» є позивачем у справі та стягувачем за виконавчих документом, зазначення у рішенні та виконавчому документі його адреси місцезнаходження, яка є відмінною від тієї, що внесена до вказаного реєстру, не тягне негативних наслідків та ніяким чином не може унеможливлювати реальне виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні, суд усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи або мають технічний характер, тобто виникли у виготовлені тексту рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначення у резолютивній частині рішення тієї адреси місцезнаходження стягувача, що вказана останнім у позовній заяві, і за якою він фактично веде діяльність у тому ж самому населеному пункті, не є опискою, та не суперечить вищезазначеним вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, суд вважає за можливе додатково зазначити у виконавчому документі юридичну адресу ТОВ «Техенергохім», що ідентифікує стягувача та може сприяти ефективному виконанню рішення. Адресу стягувача: 69034, м.Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, зазначити, як адресу його фактичного місцезнаходження.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вказаної норми, після повернення апеляційної скарги ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2018, господарським судом 12.12.2018 за заявою стягувача було видано наказ у справі № 908/1146/18. В подальшому ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення у даній справі, зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги.

За наслідками розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Центральним апеляційним господарським судом 12.02.2019 винесено постанову про залишення її без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2018 у справі №908/1146/18 залишено без змін.

З огляду на вказані обставини та приписи ч. 2 ст. 241 ГПК України, датою набрання рішенням у справі № 908/1146/18 законної сили, з урахуванням апеляційного оскарження рішення суду, є 12.02.2019. У зв’язку із цим, відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строком пред’явлення до виконання виконавчого документа у цій справі є 13.02.2022 включно.

Враховуючи у сукупності вищевикладені обставини, господарський суд дійшов до висновку, що з метою забезпечення належного виконання судового рішення, заяву Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області необхідно задовольнити в частині виправлення помилок у наказі господарського суду Запорізької області по справі № 908/1146/18. В частині виправлення описки в резолютивній частині рішення, заяву залишити без задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 328 ГПК України про виправлення помилки у виконавчому документі суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 234, 243, 328 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

Заяву Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про виправлення описки у судовому рішенні та помилки у виконавчому документі по справі № 908/1146/18 задовольнити частково.

Виправити помилки в наказі господарського суду Запорізької області у справі №908/1146/18, виклавши текст наказу в наступній редакції:

«Видано суддею господарського суду Запорізької області Боєвою Оленою Сергіївною на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2018 у справі № 908/1146/18.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Техенергохім” (юридична адреса: 69034, м.Запоріжжя, вул. Ульянова, буд. 54; фактичне місцезнаходження: 69034, м.Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а; )

Боржник: Державний бюджет України в особі Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, )

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Техенергохім” (юридична адреса: 69034, м.Запоріжжя, вул. Ульянова, буд. 54; фактичне місцезнаходження: 69034, м.Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а; ) немайнову шкоду в розмірі 108648 (сто вісім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 78 коп.

Рішення набрало законної сили 12.02.2019.

Наказ дійсний для пред’явлення до примусового виконання до 13.02.2022 включно».

У задоволенні іншої частини заяви – відмовити.

Дана ухвала є невід'ємною частиною наказу господарського суду Запорізької області справі № 908/1146/18 про примусове виконання судового рішення від 26.09.2018, виданого судом 12.12.2018.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Управлінню Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області – направити оригінал ухвали з гербовою печаткою суду.

Ухвалу підписано 01.04.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту її підписання у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                    О.С. Боєва