ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 873/18/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 (суддя Верховець А.А.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет"

про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017

у третейській справі № 45/16 (суддя Лагренн С.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ"

за участю третьої особи - Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет"

про стягнення заборгованості в сумі 14 663 033 долари США 66 центів та 48 835 598 гривень 12 копійок

За участю представників:

позивача - Гапон В.С. -адвокат,

відповідача - не з'явився ,

третьої особи - не з'явився ,

ПАТ "Чернігів Вторчормет" - Шерстюк Д.В. - адвокат,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. 03.12.2018 Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017 у справі №45/16.

2. Заява мотивована тим, що оскаржуваним рішення третейського суду вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, зокрема, заявника - ПАТ "Чернігів Вторчормет".

Так ПАТ "Чернігів Вторчормет" вказує на те, що рішенням третейського суду у справі №45/16 вирішено стягнути на користь АТ "Сбербанк" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011, укладеним між АТ "Сбербанк" та ПАТ "Укрвторчормет" з ТОВ "Інтер-ГТВ", як одного із поручителів ПАТ "Укрвторчормет" за даним кредитним договором. Разом з тим, заявник стверджує, що відповідно до договору поруки від 25.05.2015 №3 укладеного між АТ "Сбербанк" та ПАТ "Чернігів Вторчормет" останній також відповідає за виконання основного договору боржника та у випадку прострочення боржником виконання зобов'язання за основним договором, заявник зобов'язаний його виконати. На думку заявника, участь усіх осіб, які поручилися за виконання основного зобов'язання боржника перед кредитором, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обов'язковою, оскільки таке рішення може вплинути на права та обов'язки кожного з поручителів у разі виконання одного із них обов'язку (повністю або частково) по сплаті заборгованості кредитору, тому необхідним є з'ясування обставин судом чи виконано зобов'язання не лише боржником, або одним із поручителів, а й іншими поручителями, що неможливо здійснити без залучення до участі у справі всіх поручителів.

ІІ. Короткий зміст судових рішень

3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017 у справі №45/16.

ІІІ. Процедура апеляційного провадження у Верховному Суді

4. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

5. Відповідно до частини 2 статті 25 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

6. 30.12.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет" звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №873/18/18 до Касаційного господарського суду.

7. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року у справі № 873/18/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Міщенко І.С.

8. Ухвалою Верховного Суду від 24.01.2019 заяву судді Міщенка І.С. про самовідвід у розгляді справи № 873/18/18 задоволено.

9. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2019 року у справі №873/18/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

10. 28.01.2019 суд постановив ухвалу про відкриття апеляційного провадження та призначення до розгляду на 20.02.2019, повідомив учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги, визначив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до Касаційного господарського суду до 15.02.2019.

11. 20.02.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.03.2019, про що ухвалою було повідомлено сторін, які не прибули.

12. В судове засідання з'явилися представник позивача та заявника. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги. Представник заявника просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ "Чернігів Вторчормет" задовольнити повністю та скасувати рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017 у справі №45/16. Представник позивача просив суд залишити ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ІV. Короткий зміст апеляційної скарги і заперечень на неї

13. В апеляційній скарзі заявник просить суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ "Чернігів Вторчормет" задовольнити повністю та скасувати рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017 у справі №45/16.

14. Заявник зазначає про те, що суд першої інстанції порушив п. 5 ч.2 ст. 350 ГПК України, оскільки, на його думку, оскаржуваним рішенням третейського суду було вирішені питання про права та обов'язки ПАТ "Чернігів Вторчормет" , як поручителя за кредитним договором.

15. Від АТ "Сбербанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 без змін.

16. Від Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" відзив на апеляційну скаргу не надходив.

V. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

17. Апеляційним судом встановлено, що Рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017 у справі № 45/16 прийнято у спорі, що виник внаслідок неналежного виконання позичальником договору про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 р. (далі - кредитний договір), який укладено між Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" (далі - банк) та Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" (далі - позичальник) (а.с. 44-53) (розгляд справи здійснювався третейським суддею - Лагренн С.С., призначеним відповідно до статті 14 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України").

Так відповідно до пункту 1.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті, надає позичальнику на умовах вказаного договору кредитні кошти в межах ліміту кредитної лінії, а позичальник зобов'язується використовувати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути наданий йому кредит у розмірах та у термін, передбаченими кредитним договором.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору в редакції додаткового договору №5 від 22.05.2015, ліміт кредитної лінії складає: з часу укладення цього договору і по 05.05.2016 - 11 792 336,52 доларів США; з 06.05.2016 по 05.06.2016 - 8 000 000,00 доларів США; з 06.06.2016 по 05.07.2016 - 4 000 000,00 доларів США; з 06.07.2016 - 0 доларів США.

18. На виконання умов кредитного договору банк надавав позичальнику кредитні кошти в межах кредитної лінії.

19. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 25.05.2015 між банком та відповідачем (поручителем) укладено договір поруки № 1 від 25.05.2015, відповідного до змісту якого поручитель зобов'язався в повному обсязі відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед банком, що виникають з кредитного договору №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 з усіма змінами і доповненнями до нього.

За умовами п. 4.1 договору поруки передбачено, що боржник (третя особа) та поручитель (відповідач) відповідають перед кредитором (позивач) як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Згідно п. 4.2 договору поруки, відповідальність відповідача наступає у випадку, якщо третя особа допустить прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором.

У разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов'язковими для виконання поручителем протягом строку, зазначеного в п. 4.3 Договору поруки (п. 5.1.1 договору поруки).

20. З наведеного слідує, що у третейській справі № 45/16 підставою позову є неналежне виконання третьою особою зобов'язань щодо погашення кредиту та несплата процентів за користування кредитом. Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 та на підставі договору поруки №1 від 25.05.2015, який укладений між Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ".

21. За результатами розгляду справи рішенням постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017 у третейській справі № 45/16 позов задоволено повністю.

22. Звертаючись з заявою про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017, ПАТ "Чернігів Вторчормет" вважає, що зазначене рішення третейського суду безпосередньо стосується його прав та обов'язків, як іншого поручителя за кредитним договором №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011, який не брав участі у розгляді справи, а тому рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017 у третейській справі № 45/16 підлягає скасуванню.

VІ. Короткий виклад мотивів судових рішень судів попередніх інстанцій

23. Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 24.04.2017, суд апеляційної інстанції вказав, що стягнення заборгованості з ПАТ "Чернігів Вторчормет" за договором про відкриття кредитної лінії № 74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 та на підставі договору поруки №3 від 25.05.2015 відбувалося паралельно у рамках третейської справи № 44/16 за позовом ПАТ "Сбербанк" до ПАТ "Чернігів Вторчормет", третя особа ПАТ "Укрвторчормет".

Питання про скасування рішення третейського суду у справі №44/16 вже розглянуто 17.10.2018 Верховним судом в рамках справи № 910/8925/17. За результатами розгляду в задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду відмовлено.

Крім того зазначив, що законодавством не передбачено обов'язкової процесуальної співучасті всіх поручителів, тобто законом передбачено право позивача звернутися в суд з позовом до кожного з боржників окремо, банк відповідно до вимог статті 543 ЦК України реалізував своє право на звернення до боржників окремо, зокрема, у справі № 45/16 (в рамках взаємовідносин Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", що виникли з договору поруки №1, який укладено на забезпечення виконання зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" за кредитним договором № 74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011) та у справі № 44/16 (в рамках взаємовідносин Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" та Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет", що виникли з договору поруки №3, який укладено на забезпечення виконання зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" за цим же кредитним договором).

З огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції зробив висновок, що предметом спору у зазначених справах є різні самостійні договірні відносини між кредитором і поручителем за договорами поруки на підставі одного кредитного договору, що не змінює суті окремих договірних відносин між сторонами. При цьому солідарні боржники, які частково виконали зобов'язання не вибувають із зобов'язального правовідношення до моменту повного погашення вимог кредитора, тільки повне задоволення вимог кредитора припиняє зобов'язання між ним та солідарними боржниками. Таким чином доводи скаржника про обов'язкову участь у справі про стягнення заборгованості за основним договором всіх осіб, які поручились за виконання основного зобов'язання є неспроможними.

VІІ. Позиція Верховного Суду

24. За приписами частини 2 статті 253 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ним як судами першої інстанції.

Відповідно до ст.269 ГПК:

"1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції."

25. Згідно з ч.1, п.5 ч.2 статті 350 ГПК:

« 1. Рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

2. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.»

Аналогічні положення містяться також і у статті 51 Закону України «Про третейські суди».

26. В постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №873/22/18 Касаційного господарського суду зроблений такий правовий висновок:

"19. Суд виходить з того, що згідно з положеннями частини 1 статті 346 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 51 Закону України "Про третейські суди" особи, які не брали участі у справі, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду лише в тому випадку, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов'язки. Тому в разі звернення із відповідною заявою особи, яка не брала участь у третейській справі, суду слід перш за все з'ясувати наявність чи відсутність вирішення третейським судом питання про права, інтереси, обов'язки зазначеної особи. Встановлення наявності вирішення третейським судом наведених питань є необхідною передумовою для розгляду заяви зазначеної особи по суті заявлених нею вимог та визначених підстав для скасування рішення третейського суду.

20. З огляду на викладене Суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до передбачених частиною 6 статті 349 Господарського процесуального кодексу України повноважень правильно постановив ухвалу про відмову у задоволенні Заяви і залишення Рішення без змін, оскільки Заявник не брав участь у третейській справі №44/16, а питання щодо його прав та (або) обов'язків третейський суд не вирішував.

21. При цьому Суд враховує, що в мотивувальній та резолютивній частинах Рішення відсутні висновки про права (інтереси) та обов'язки Заявника, тобто третейським судом безпосередньо не вирішувались питання про права (інтереси, обов'язки) Заявника щодо зобов'язань за Кредитним договором.

22. На думку Суду, наявність опосередкового зв'язку між спірними у третейській справі зобов'язаннями Відповідача як поручителя щодо зобов'язань за Кредитним договором та Заявником як іншим поручителем щодо таких зобов'язань не мають братися до уваги.

23. При цьому щодо посилання Заявника на положення статті 543 Цивільного кодексу України Суд звертає увагу, що положеннями статті 554 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та прийняття Рішення) передбачена відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а не декількох поручителів за різними договорами поруки, адже поручителі за різними договорами поруки не несуть солідарної відповідальності один перед одним. Водночас згідно з частиною 2 статті 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав забезпечене порукою зобов'язання, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, зокрема й ті, що забезпечували його виконання.

24. У зв'язку з викладеним Суд відхиляє викладені в касаційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції положень статей 543, 553, 556 Цивільного кодексу України, а також статті 350 Господарського процесуального кодексу України та статей 34, 51 Закону України "Про третейські суди"."

27. Аналогічно у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №524/4996/13-ц вказано наступне:

«50. Суди першої й апеляційної інстанцій встановили, що позивач уклав окремі договори поруки з поручителями. Ці договори не передбачають їх солідарної відповідальності між собою. Кожен з поручителів несе солідарну з позичальником (як боржником за основним зобов'язанням) відповідальність перед позивачем. Вказане випливає з пункту 1.4 договорів поруки.

51. Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

52. Відтак, з огляду на солідарний обов'язок перед кредитором боржника за основним зобов'язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

53. У цій справі заявлені однакові позовні вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та двох поручителів - фізичної та юридичної особи.

54. Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачена у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов'язання. Спільний розгляд позовних вимог кредитора до боржника за основним зобов'язанням і кількох поручителів не створює солідарного обов'язку для останніх.»

28. Колегія суддів касаційного суду по даній справі, що переглядається, повністю погоджується з вищевказаними правовими висновками та не вбачає підстав для відступу від них.

29. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін ухвали суду першої інстанції.

VІІІ. Висновки Верховного Суду

30. Відповідно до ст. 276 ГПК України:

«Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.»

31. З урахуванням викладеного, колегія суддів по даній справі вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

32. У зв'язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 25, 129, 240, 269, 270, 275 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №873/18/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський