ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/1331/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси,вул. Б.Вишневецького, 36

до громадської організації Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок, АДРЕСА_1

про розірвання договору та стягнення 4 734,33 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до громадської організації Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок, в якому просить суд:

- стягнути з громадської організації Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок на користь позивача заборгованість з орендної плати згідно договору оренди обєкта нерухомості від 01.08.2017р. №1872 в розмірі 4 734,33 грн., в тому числі: 4 306,92 грн. основного боргу та 427,41 грн. пені;

- розірвати договір оренди обєкта нерухомості від 01.08.2017р. №1872, що укладений між департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та громадською організацією Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок;

- та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.12.2018р. відкрито провадження у справі №925/1331/18 (суддя Єфіменко В.В.).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.01.2019р. підготовче засідання відкладено.

На підставі автоматизованого розподілу справ між суддями, у звязку з звільненням судді Єфіменко В.В. з посади у відставку, справу господарського суду №925/1331/18 передано до провадження судді Скибі Г.М.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.02.2019р. суддя Скиба Г.М. прийняв справу до свого провадження, призначив підготовче засідання.

Для забезпечення дотримання прав відповідача бути поінформованим про час і дату призначення наступного судового засідання, суд 15.01.2019р. розміщував інформацію про виклик громадської організації Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок на офіційній сторінці господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

З витягу з ЄДРПОУ на відповідача вбачається, що юридичною адресою та місцезнаходженням юридичної особи - громадської організації Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок є: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.02.2019р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву про уточнення позовних вимог та стягнення 6331,47 грн. заборгованості по оренді майна та 890,40 грн. пені.

Суд розцінює дану заяву як заяву про збільшення позовних вимог, що протирічить приписам ст. 46 ГПК України про процесуальні права сторони, позивача у справі. Позивач має право на збільшення вимог лише до закінчення підготовчого засідання у справі, тому належить відмовити позивачу в прийнятті заяви про уточнення позовних вимог до розгляду. Примірник заяви позивача залишити в справі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. Доказів погашення боргу не надано.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Подано витребувані документи.

Суд також зазначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Інших доказів сторонами не подано.

На запитання головуючого представник позивача заявив:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

01.08.2017р. між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (Орендодавцем Позивач по справі) в особі заступника директора департаменту ОСОБА_2, що діє на підставі Положення про Департамент, та громадською організацією Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок (Орендарем Відповідач по справі) в особі голови організації ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір оренди обєкта нерухомості №1872 (Далі Договір, а.с. 11-14), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення частина окремо визначеного нерухомого майна склад (літ. Б-1), загальною площею 57,40 кв.м., що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 38/1.

Відповідно до п. 2.1 Договору обєкт передається Орендарю для діяльності громадської організації Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок.

Відповідно до п. 4.1 Договору договір укладено на термін з 01.08.2017р. по 30.06.2020р. і вступає в дію з дати приймання обєкта за актом приймання-передачі.

Акт приймання-передачі підписано 01.08.2017р. (а.с. 15).

Відповідно до п.п. 5.1-5.3 Договору орендна плата здійснюється щомісячно, на підставі розрахунку (Додаток №3 до договору), з урахуванням індексації. Початковий (базовий) розмір орендної плати становить 436,00 грн.

05.11.2018р., 06.08.2018р., 06.09.2018р. на адресу Орендаря направлялись листи-пропозиції №6075-01-15, №4498-01-15, №5057-01-15 відповідно - про дострокове припинення дії договору оренди у звязку з несплатою орендної плати та попереджено про звернення до суду у звязку з порушенням Орендарем істотних умов договору (а.с. 18-20). Листи залишені відповідачем без реагування.

Заборгованість відповідача по орендній платі з квітня 2017 року по листопад 2018 року (включно) - складає 4306,92 грн., що є предметом спору. На суму заборгованості нарахована пеня.

Відповідачем за вказаний період розрахунки не проводились.

Невиконання відповідачем умов договору, непогашення орендної плати стали причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права для дострокового розірвання договору оренди та примусового стягнення боргу та санкцій по оренді комунального майна.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Сторони є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг та орендних відносин.

Правові основи діяльності міської ради як органу місцевого самоврядування та його виконавчого органу врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, ГК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Правові основи діяльності відповідача врегульовані положеннями Конституції України, нормами ЦК та ГК України та законодавством України по оренді майна.

Відносини між сторонами слід розцінювати як відносини з оренди обєкта нерухомості, що врегульовано вимогами гл. 58 ЦК України, ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Суд вважає, що сторонами Договору оренди обєкта нерухомості від 01.08.2017р. №1872 досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Спору в цій частині немає. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину приписи ст. 204 ЦК України.

В силу п. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування обєктом незалежно від результату господарської діяльності.

Розмір орендної плати, яку був зобовязаний сплачувати відповідач, змінювався на протязі дії договору у звязку з індексацією, що передбачено умовами договору. Договором не передбачено отримання окремої згоди відповідача на таку зміну розміру орендної плати, що відповідає приписам ст. 651, 652 ЦК України.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо внесення орендної плати за оренду обєкта нерухомості на умовах договору за період з квітня 2017 року по листопад 2018 року включно в сумі 4306,92 грн. (а.с. 21).

Відповідно до п. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

В п. 3 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

В п. 10.6 Договору сторони погодили, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобовязань по договору та з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Частиною 3 ст. 26 Закону «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, які до інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 284 ГК України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Крім того, за період дії договору Відповідачем були допущені наступні порушення договірних зобовязань, а саме п.п. 5.5, п.п. 7.1.7, 7.1.12 щодо зобовязання відповідача вчасно вносити орендну плату, в місячний термін з моменту підписання договору застрахувати обєкт нерухомості та обовязку укласти з власником землі договір про плату за землю або цивільно-правову угоду за фактичне використання землі.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами-пропозиціями щодо необхідності сплати орендної плати та щодо порушення інших умов договору.

Оскільки, Відповідачем не виконано умови договору оренди систематично, з квітня 2017 року по листопад 2018 року не сплачується орендна плата, тому даний договір підлягає розірванню за рішенням суду.

Суд вважає право позивача на належне отримання орендної плати порушеним, факт господарського порушення з боку відповідача доведеним, а тому вважає за необхідне вимоги задовольнити, розірвавши договір оренди обєкта нерухомості від 01.08.2017р. №1872 на майбутнє, з моменту набрання рішенням законної сили, але не раніше 01.12.2018р.

Наявність заборгованості у відповідача по грошовому зобовязанню підтверджується поданими документами в справу.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу перед позивачем в повному обсязі по оренді обєкта нерухомості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Згідно з положеннями ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заборгованість по оренді обєкта нерухомості на умовах договору за період з квітня 2017 року по листопад 2018 року включно в сумі 4306,92 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.9.2. Договору за порушення строків внесення орендної плати, встановлених в п. 5.5 договору, Орендарем сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день несплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 9.2. Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 427,41 грн. пені за період прострочення з серпня 2017р. по жовтень 2018р. включно з мотивів прострочення оплати по наявному грошовому зобовязанню.

Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням розміру боргу, строку прострочення, облікової ставки НБУ за період прострочення. Розрахунок вимоги виконано невірно та перевищує суму та можливий період нарахування санкцій.

Належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 79,03 грн. пені за період серпня 2017-січня 2018р.р. в межах шестимісячного скороченого строку позовної давності відповідно до приписів п. 6 ст. 232 ГК України. В задоволенні решти вимог належить відмовити за необгрунтованістю.

Статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», встановлено, що у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Оскільки суд прийшов до висновку про розірвання договору оренди, то згідно зі ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відповідач зобов'язаний повернути позивачу об'єкт оренди: частина окремо визначеного нерухомого майна склад (літ. Б-1), загальною площею 57,40 кв.м., що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 38/1.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в суспільстві.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1 762,00 грн. судового збору за майновою вимогою та 1 762,00 грн. судового збору за немайновою вимогою.

Керуючись ст.ст. 46, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити позивачу в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати на майбутнє, з моменту набрання рішенням законної сили договір оренди обєкта нерухомості від 01.08.2017р. №1872, що укладений між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, , та громадською організацією Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 37787273.

Стягнути з громадської організації Центр інтелектуально-естетичного розвитку дитини Мелок, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 37787273, номер рахунку в банку невідомий

на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, , номер рахунку в банку невідомий

4 306,92 грн. основного боргу, 79,03 грн. пені, 1 762,00 грн. судового збору за майновою вимогою та 1 762,00 грн. судового збору за немайновою вимогою.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 26.03.2019р.

Суддя Г.М. Скиба