ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" березня 2019 р. Cправа № 902/823/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Василишеній Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018)

до: Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру (вул. Келецька 63, м. Вінниця, 21027)

про визнання укладеною з 16.03.2018 року додаткову угоду № 1 до Договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 р. про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в редакції запропонованій позивачем

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, довіреність №03 від 11.01.2019 р.;

відповідача ОСОБА_2, ордер про надання правової допомоги ВН № 089641 від 16.01.2019 р.;

присутня ОСОБА_3 за паспортом

ВСТАНОВИВ :

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру про розірвання договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступне:

02 березня 2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області та Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру укладено договір № 223/10-01/18пщ про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

07 березня 2018 року набрав чинності Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" яким внесено зміни до Земельного кодексу України в частині виключення необхідності виготовлення кадастрового номеру для продажу об'єктів державної власності, що підлягають приватизації.

Позивач направив на адресу відповідача лист в якому просив укласти додаткову угоду щодо розірвання договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідач відмовився від укладення додаткової угоди оскільки за договором було проведено певний об'єм робіт, оплата за які не здійснена.

З огляду на це, позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України.

Ухвалою суду від 26.12.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/823/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.01.2019.

15.01.2019 до суду від відповідача надійшов відзив, в якому наведено заперечення проти позову, а саме зазначено, що відповідачем за спірним договором проведено частину робіт які мають бути оплачені позивачем, а обставини зазначені позивачем в позові мають загальний характер, є ризиками сторін та у повній мірі стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими сторони керувалися при укладенні спірного договору і виходили з того, що вони не настануть, у зв'язку з якими виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому не є підставами для розірвання спірного договору.

Ухвалою від 16.01.2019 відкладено підготовче засідання на 04.02.2019, з метою надання часу позивачу для надання відповіді на відзив.

01.02.2019 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній не погоджується з доводами, що зазначені у відзиві на позовну заяву.

04.02.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, а саме: визнати укладеною з 16.03.2018 року додаткову угоду № 1 до Договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 р. про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в редакції запропонованій позивачем.

Ухвалою від 04.02.2019 прийнято до розгляду заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 04.02.2019 № 10-06/352 про зміну предмету позову та продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/821/18 на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 26.02.2019.

22.02.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому відповідач щодо задоволення позову заперечує оскільки вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

26.02.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 15.03.2019 (протокольна Ухвала).

01.03.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами що зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На визначену судом дату 15.03.2019 зявились усі представники сторін.

В судовому засіданні 15.03.2019 представниками сторін подано обопільно підписану заяву про перехід до розгляду справи по суті в цей же день після закінчення підготовчого судового засідання, на підставі поданої заяви в судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.03.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

02.03.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області (позивач, за договором замовник) та Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру (відповідач, за договором виконавець) укладено договір № 223/10-01/18пщ про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору виконавець зобовязується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи (далі - роботи) з виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій розташований обєкт державної власності групи А будинок для сезонних працівників літ. «А» загальною площею 633,3 м2 з вхідним майданчиком літ «а», підвалом літ. «А/п», входами в підвал літ. «а1», «а2», за адресою: 24714, Вінницька обл., Піщанський р-н, с. Миколаївка, вул. Лесі Українки, 26, що під час приватизації не увійшла до статутного капіталу СВАТ «Сад України» та перебуває на зберіганні ПрАТ «Сад України». Орієнтовний розмір земельної ділянки: 0,07га (рішення від 22.12.2017 20 сесії 7-го скликання Дмитрашківської сільської ради Піщанського району Вінницької області). Підстава для замовлення робіт із землеустрою: наказ ФДМУ від 20.01.2017 № 74 «Про включення до переліку обєктів державної власності групи А, що підлягають приватизації» та від 28.09.2017 № 1502 «Про внесення змін до наказу ФДМУ від 20.01.2017 № 74», а замовник прийняти та оплатити виконані роботи в т.ч. висновки відповідних служб.

Мета проведення робіт із землеустрою: формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (проведення робіт з присвоєння кадастрового номера земельній ділянці) (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість робіт за цим договором становить : 5191,10 грн. в т.ч. ПДВ 865,18 грн.

Замовник, впродовж 30 банківських днів з дня отримання ним проекту та підписання акта приймання-передачі робіт зобовязується здійснити повну оплату виконавцю робіт згідно з пунктом 2.1. договору. Розрахунки за послуги здійснюються в безготівковому порядку по факту наданих послуг, які зазначаються в акті виконаних робіт. Оплату за надані послуги замовник гарантує (п.п. 2.2. 2.4. Договору).

Початок робіт 02.03.2018, закінчення 29.07.2018. При умові надання замовником всіх необхідних документів в день укладення договору (п. 4.1. Договору).

Припинення (розірвання) договору допускається лише за згодою сторін. Договір може бути припинений (розірваний) за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (п.п.6.1. та 6.2. Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобовязань, але не пізніше 31.12.2018.

Зміни у договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору (п.п.9.1. та 9.2. Договору).

Договір обопільно підписаний сторонами та скріплений печатками сторін.

06.03.2018, в офіційному виданні "Голос України" №44 від 06.03.2018, опубліковано Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" №2269-VIII від 18 січня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07.03.2018.

З моменту набуття чинності вказаного закону, органи приватизації позбавлено повноважень щодо виготовлення технічної документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її продажу разом із об'єктом приватизації.

Згідно із пунктом 9 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 №2269-VIII, внесено зміни до Земельного кодексу України (виключення ч.9 ст.122) в частині виключення повноважень органів приватизації по продажу земельних ділянок разом із об'єктами що підлягають приватизації, а також виключено необхідність виготовляння кадастрового номеру для продажу об'єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації (абзац перший ч.6 ст.120 доповнено словами "крім об'єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації").

З огляду на зазначені вище обставини, 16.03.2018 позивач направив на адресу відповідача лист № 11-07/937 в якому просив в продовж 10 днів підписати та повернути додаткову угоду № 1 від 16.03.2018 щодо розірвання договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідач листом № 647 від 21.03.2018 повідомив позивача про те, що по договору №223/10-01/18пщ від 02.03.2018 загальна вартість робіт становить 5191,10 грн., на день звернення позивача з додатковою угодою було проведено роботи на суму 3432,22 грн. які замовником не були оплачені, з огляду на це Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру повертає без підпису додаткову угоду про розірвання договору.

Сторони не дійшли взаємної згоди щодо розірвання договору, з огляду на це позивач звернувся до суду з вимогою про визнання укладеною з 16.03.2018 року додаткової угоди № 1 до Договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 р. про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в редакції запропонованій позивачем (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).

Беручи до уваги встановлені обставини, суд зважає на наступні приписи законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір, який за своєю правовою природою є правочином.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При цьому частиною 2 статті 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивач в позовній заяві та в заяві про зміну предмету позову зазначає що з моменту набуття чинності Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 №2269-VIII, органи приватизації позбавлено повноважень щодо виготовлення технічної документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її продажу разом із об'єктом приватизації. Даний закон набрав чинності з 07.03.2018, тобто на момент укладення договору сторони не могли передбачити зміну обставин;

З огляду на це позивачем направлено на адресу відповідача додаткову угоду № 1 від 16.03.2018 в якій зазначені наступні пункти:

1. Сторони дійшли до взаємної згоди припинити дію договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 року про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом його розірвання з 16.03.2018 року.

2. Сторони домовились, що з моменту підписання даної додаткової угоди, в них відсутні будь-які претензії одна до одної в частині виконання зобовязань Розділу 2 «Вартість робіт і порядок розрахунків» а також інших умов, передбачених у договорі № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 року про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

3. Ця додаткова угода складена та підписана Сторонами у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу.

Відповідач відмовився підписати дану додаткову угоду, зазначивши що на момент отримання додаткової угоди (19.03.2018) ним виконаний певний обсяг робіт за договором, який має бути оплачений позивачем.

Тому позивач звернувся до суду з вимогою про визнання укладеною з 16.03.2018 року додаткову угоду № 1 до Договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 р. про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в редакції запропонованій позивачем.

Суд дослідивши додаткову угоду, яку позивач просить визнати укладеною, розцінює її як угоду про розірвання договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 р.

Відповідно до п. 5 ст. 188 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Рішення господарського суду в такому випадку є юридичним фактом, з яким повязується настання правових наслідків, визначених ст. 653 ЦК України.

З огляду на викладене, вимога позивача про визнання укладеною додаткову угоду з 16.03.2018 суперечить нормам діючого законодавства, а визнання укладеною додаткову угоду днем прийняття рішення є недоцільним та безпідставним оскільки договір № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 р. припинив свою дію 31.12.2018.

Крім того, суд зазначає що відповідачем за оспорюваним договором, на момент отримання додаткової угоди (19.03.2018), було проведено ряд робіт за які позивач має розрахуватись, а в п. 2 даної додаткової угоди позивачем зазначено, що з моменту підписання даної додаткової угоди, у сторін відсутні будь-які претензії одна до одної в частині виконання зобовязань.

В разі задоволення вимоги позивача про визнання укладеної додаткової угоди з 16.03.2018, суд позбавить відповідача права на отримання оплати за фактично виконані роботи.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовна вимога про визнання укладеною з 16.03.2018 року додаткову угоду № 1 до Договору № 223/10-01/18пщ від 02.03.2018 р. про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в редакції запропонованій позивачем задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76- 79, 86, 91, 104, 123, 129, 185, 191, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 25 березня 2019 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018)

3 - відповідачу (вул. Келецька 63, м. Вінниця, 21027)