ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року Справа № 904/2377/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ерлан", м. Підгороднє Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 у справі №904/2377/18 (колегія суддів у складі головуючого судді Юзікова С.Г., суддів Рудь І.А., Первушина Ю.Ю.)

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Ерлан", м. Підгороднє Дніпропетровської області

до Національного банку України, м. Київ

за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про визнання відсутнім права іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 у справі №904/2377/18 (колегія суддів у складі головуючого судді Юзікова С.Г., суддів Рудь І.А., Первушина Ю.Ю.) повернуто Приватному акціонерному товариству Ерлан зустрічну позовну заяву як таку, що не підлягає розгляду з первісним позовом у справі №904/2377/18, бо подана з порушенням вимог ст. 180 ГПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ПрАТ Ерлан, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду від 31.01.2019 скасувати, направити справу №904/2377/18 для прийняття зустрічного позову та продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- за поданим зустрічним позовом Відповідачем є НБУ та відповідно до ч.5 ст. 30 ГПК України в цьому разі справа повинна розглядатися за правилами виключної підсудності, а саме Господарським судом, юрисдикція якого поширюється на м. Київ;

- у Господарського суду Дніпропетровської області були відсутні правові підстави вирішувати питання про відкриття провадження за зустрічним позовом або про повернення зустрічного позову заявникові; суд повинен був направити позов до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Ерлан" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 у справі №904/2377/18. Розгляд справи призначено проводити в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін. Запропоновано сторонам у строк до 15.03.2019 надати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, клопотання та заяви, письмові пояснення тощо.

Жодних документів від сторін до суду не надходило, не зважаючи на те, що ухвалу суду від 04.03.2019 Третя особа та Відповідач отримали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 577, 550, а апелянт ПрАТ «Ерлан» мав вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення місцевого господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява №20347/03, рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що у п.1 ст.6 Конвенції втілено «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження у суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975, серія А,N 18, сс 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29.07.1998, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, c.1867, параграф 37).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2018 було порушено провадження у справі №904/2377/18 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "ЕРЛАН" за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до заявлених позовних вимог Національний банк України просив в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" за кредитним договором №10 від 20.02.2015 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед ним у сумі 908 430 574,00 грн звернути на свою користь стягнення на майно ПрАТ «ЕРЛАН», що належить йому на праві власності - предмет іпотеки за Іпотечним договором №11 від 20.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованим в реєстрі за №1675, а саме:

нерухоме майно - будівлі та споруди - об'єкти нерухомого майна заводу з виробництва напоїв і соків, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Берегова (АНД район), буд. 135.; рухоме майно (транспортні засоби); рухоме майно, а саме основні засоби та обладнання в кількості 13788 одиниць та встановити спосіб реалізації Предмету іпотеки за Іпотечним договором №11 від 20.02.15р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованим в реєстрі за №1675, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" 606 857 612,00 грн. без ПДВ.

Згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2018 Відповідачу (ПрАТ "ЕРЛАН") було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення ухвали суду від 02.07.2018, що міститься в матеріалах справи, остання отримана Відповідачем 10.07.2018.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 180 ГПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику (ч.6 ст. 180 ГПК України).

Отже, враховуючи дату отримання ухвали суду від 02.07.2018, Відповідач мав право звернутися до суду із зустрічним позовом у строк до 26.07.2018.

Водночас, із зустрічним позовом про визнання відсутнім права іпотеки за договором №10 від 20.02.2015 ПрАТ «Ерлан» звернулося 24.01.2019, що, як зазначив суд першої інстанції, підтверджується відтиском календарного штемпеля поштової установи на конверті, у якому зустрічна позовна заява надійшла до суду. Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ПрАТ «Ерлан» в тексті зустрічного позову не порушується, у вигляді окремого документу до нього не додано.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України як такої, що подана із простроченням строку для її подання.

Апеляційний суд також зазначає, що звернення із зустрічною позовною заявою до суду майже через шість місяців від дати, що є кінцевим строком для такої процесуальної дії, та із врахуванням невиконання ПрАТ «Ерлан» вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 164 ГПК України з урахуванням положень ст. 172 ГПК України (не надання доказів сплати судового збору та описів вкладення у цінні листи, яким на адреси сторін була надіслана копія зустрічної позовної заяви) свідчить про зловживання ПрАТ «Ерлан» своїми процесуальними правами.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що спір за зустрічним позовом ПрАТ «Ерлан» віднесений за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва, оскільки відповідачем за ним є Національний банк України, тому відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ГПК України є підстави для його передачі зазначеному суду та у суду першої інстанції були відсутні правові підстави вирішувати питання про повернення зустрічного позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 30 ГПК України зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється в господарський суд за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших, визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є, зокрема, Національний банк України, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Відповідно до положень ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

З наведених вище правових норм слідує, що у випадку, коли справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, в тому числі якщо стала такою внаслідок змін у складі відповідачів, що спричинило віднесення справи до виключної підсудності іншого суду, суд передає на розгляд іншого суду справу, а не зустрічний позов. ГПК України не передбачено виокремлення зустрічного позову та передача тільки зустрічної позовної заяви до іншого суду та наявність двох справ з одним оригінальним номером.

Таким чином, питання щодо передачі справи за виключною підсудністю може бути вирішено судом тільки після вирішення питання щодо прийнятності зустрічної позовної заяви та прийняття її до сумісного розгляду з первісним позовом.

Правило ч. 10 ст. 30 ГПК України не застосовується при подачі зустрічного позову, якщо встановлена виключна підсудність щодо розгляду такої справи, тобто такий позов не може бути прийнятий до сумісного розгляду з первісним позовом, а може заявлятися як окрема позовна заява з дотриманням правил виключної підсудності, тому при поданні такого зустрічного позову до спільного розгляду з первісним настають наслідки, передбачені ч. 6 ст.180 ГПК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться спір за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "ЕРЛАН" за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, судом в межах компетенції та правомірно було вирішено питання про повернення зустрічного позову, який поданий з порушенням вимог ч. 1 ст. 180 ГПК України. Надіслання зустрічного позову за виключною підсудністю до іншого суду нормами ГПК не передбачено.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції, як ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта Приватне акціонерного товариства "Ерлан".

Керуючись ст. ст. 30, 31, 180, 269, 271, 275, 276, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ерлан", м. Підгороднє Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 у справі №904/2377/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 у справі №904/2377/18 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд