номер провадження справи 33/111/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 Справа № 908/2503/18

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2503/18

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Аріель" (70025, с. Широке Вільнянського району Запорізької області, вул. Садова, буд. 27)

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69096);

2. ОСОБА_2 АДРЕСА_7

3. ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, 69071);

4. ОСОБА_4 (АДРЕСА_8

5. ОСОБА_5 (АДРЕСА_3, 69050);

6. ОСОБА_6 (АДРЕСА_9

7. ОСОБА_7 (АДРЕСА_10

8. ОСОБА_8 АДРЕСА_11

9. ОСОБА_9 (АДРЕСА_4, 70002);

10. ОСОБА_10 (АДРЕСА_5, 70002);

11. ОСОБА_11 (АДРЕСА_12

про поновлення договору оренди земельної ділянки

За участю представників сторін:

від позивача: Курилін В.О.- ордер серія ЗП № 001096 від 07.03.2018 р.;

від відповідача: Нікогосян Л.В.- довіреність № 8-0.62-2/62-19 від 02.01.2019 р.;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: не з'явився;

від третьої особи-4: не з'явився;

від третьої особи-5: ОСОБА_15- Ордер серія ЗП № 002973 від 22.01.2019 р.;

від третьої особи-6: не з'явився;

від третьої особи-7: не з'явився;

від третьої особи-8: ОСОБА_15- Ордер серія ЗП № 002977 від 22.01.2019 р.;

від третьої особи-9: не з'явився;

від третьої особи-10: не з'явився;

від третьої особи-11: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 15.10.2018 р.) Селянського (фермерського) господарства "Аріель" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якій заявник просив поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого 03.07.2008 р. у ЗРФ ЦДКЗ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04, на десять років та визнати поновленим договір оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрований 03.07.2008 р. у ЗРФ ЦДКЗ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04, на десять років шляхом укладення додаткової угоди у наведеній редакції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2503/18 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 р. вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви вказаних в ухвалі.

До господарського суду від Селянського (фермерського) господарства "Аріель" надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду суддею Мірошниченко М.В. та відкрито провадження у справі № 908/2503/18 за правилами загального позовного провадження; справі присвоєно номер провадження 33/111/18; підготовче засідання призначено на 21.12.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.12.2018 р. на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 14.01.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.01.2019 р. на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження до 28.02.2019 р. включно; на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 19.02.2019 р.; на підставі ст. 50 ГПК України, за заявою відповідача, до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2019 р. відмовлено Селянському (фермерському) господарству «Аріель» у забезпеченні позову.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.02.2019 р. на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 27.02.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.02.2019 р. підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду по суті у судовому засіданні 26.03.2019 р.

У судове засідання 26.03.2019 р. з'явилися представники сторін та третіх осіб-5, 8 (ОСОБА_21., ОСОБА_20.).

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

У судовому засіданні 26.03.2019 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. З метою реалізації права на поновлення договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого за № 04, позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням від 15.03.2018 р. про подовження договору, додавши проект додаткової угоди. Листом від 19.04.2018 р. відповідач повідомив, що при поновленні договору повинен бути встановлений розмір орендної плати не нижче 8% від її нормативної грошової оцінки. У відповідь листом від 03.05.2018 р. позивач зазначив, що річна сума платежу для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3% та не більше 5% нормативної грошової оцінки одиниці ріллі. Також листом від 14.05.2018 р. позивач надав відповідачу копію рішення 7 скликання 16 сесії Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 11.02.2017 р. № 2 «Про встановлення ставок земельного податку та орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Максимівської сільської ради», на території якої розташована земельна ділянка, що перебуває в оренді у позивача. Згідно з даним рішенням розмір орендної плати за земельні ділянки становить 4% від нормативної грошової оцінки за 1 га. Позивач знову листом від 02.07.2018 р. звернувся до відповідача та просив укласти додаткові угоди на умовах розміру орендної плати, встановленої органом місцевого самоврядування. До листа були додані три проекти додаткових угод про поновлення терміну дії договору з встановлення розміру орендної плати за землю на рівні 4% від її нормативної грошової оцінки. Листом від 02.08.2018 р. відповідач знову необґрунтовано відмовився укладати додаткову угоду (поновлювати договір). Позивач просив поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого 03.07.2008 р. у ЗРФ ЦДКЗ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04, на десять років та визнати поновленим договір оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрований 03.07.2008 р. у ЗРФ ЦДКЗ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04, на десять років шляхом укладення додаткової угоди у наведеній редакції: «поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04, на десять років (пункт 1 додаткової угоди); у пункті 9 договору слова та цифри: « 300 (триста) гривень 00 копійок» замінити словами та цифрами: « 4 відсотка від їх нормативної грошової оцінки» (пункт 2 додаткової угоди); всі інші умови вищевказаного договору, не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними (пункт 3 додаткової угоди); ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі від 28.05.2008 року, зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04». Позов обґрунтований ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Представник відповідача проти позову заперечив, про що зазначив у письмовому відзиві. Вказав, що позивач 23.03.2018 р. звернувся до відповідача з листом-повідомленням від 15.03.2018 р. про поновлення терміну дії договору оренди землі. У відповідь відповідач листом-повідомленням від 19.04.2018 р. повідомив про відсутність правових підстав для поновлення договору на підставі того, що: орендарем не було доведено обставину належного виконання обов'язків за умовами договору; орендарем не надано документів на підтвердження проведення агрохімічної паспортизації земельної ділянки; орендарем було запропоновано строк дії договору 10 років, а розмір орендної плати без змін на рівні 2,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 04.05.2018 р. позивач повторно звернувся до відповідача стосовно поновлення договору оренди землі. Листом від 04.06.2018 р. відповідач повідомив про те, що питання поновлення договору було розглянуто та листом-повідомленням від 19.04.2018 р. була надана відповідь. 02.07.2018 р. позивач знову звернувся з листом-повідомленням про поновлення терміну дії договору, де орендарем було запропоновано строк дії договору 10 років, а розмір орендної плати на рівні 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Листом-повідомленням від 02.08.2018 р. відповідач повідомив про заперечення у поновленні договору оренди землі, як того вимагає ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Зазначив, що позивач під час звернення до відповідача не довів та не обґрунтував свої вимоги у частині наявності у нього переважного права на поновлення договору оренди у зв'язку з належним виконанням ним своїх обов'язків за умовами договору. Орендар не довів, не надав докази та навіть не повідомив про те, що він належно виконує свої обов'язки за умовами договору. Неналежне виконання орендарем своїх обов'язків за умовами договору згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позбавляє позивача переважного права на поновлення договору оренди землі. У жовтні та листопаді 2018 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернулися до відповідача з клопотаннями про надання їм дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. При цьому, договір оренди землі від 28.05.2008 р. на момент звернення вказаних громадян був вже припинений за законом, було відсутнє рішення суду, яким було визнано укладеною додаткову угоду про поновлення терміну його дії. Відповідачем були видані накази про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою. Листом від 20.12.2018 р. відділ у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області повідомив, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1 була перенесена до архівного шару шляхом поділу вказаної ділянки. Підставою для формування нових земельних ділянок шляхом поділу вказаної ділянки виявились проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Вважає, що вказані вище фізичні особи є законними набувачами права власності на земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_1, оскільки вони у законний спосіб звернулися до відповідача з необхідними клопотаннями та щодо них були прийняті місцевим органом державної виконавчої влади відповідні рішення. Згідно даних публічно-кадастрової карти насьогодні вже не існує кадастрового номера з відповідною площею земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі від 28.05.2008 р. Замість кадастрового НОМЕР_1 площею 22,2068 га існують такі кадастрові номери та площі: НОМЕР_3 площею 2 га, НОМЕР_4 площею 2 га, НОМЕР_2 площею 2 га, НОМЕР_5 площею 2 га. Зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів, після укладення договору оренди земельних ділянок з позивачем, унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору оренди землі у порядку, передбаченому ч.ч. 1, 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок з дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Відповідач вважає, що пролонгація та укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 28.05.2008 р. відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» неможлива, оскільки змінились істотні умови цього договору, а саме: розмір земельних ділянок та її кадастрові номери. Просив відмовити у позові повністю.

19.02.2019 р. від третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 надійшло письмове пояснення, відповідно до якого вважають, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначено, що на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 11.12.2018 р. третіми особами по справі було зареєстровано право власності на земельні ділянки. У третіх осіб існує наявність охоронюваного законом інтересу щодо реалізації права на отримання у власність частини спірної земельної ділянки. Вважають, що пролонгація дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» неможлива, оскільки змінились істотні умови цього договору, а саме: розмір земельних ділянок та її кадастрові номери. Пролонгація порушить законні права та інтереси третіх осіб по справі, які отримали земельну ділянку на законних підставах. Просили відмовити у позові повністю.

До суду від позивача надійшло письмове заперечення на пояснення третіх осіб. Зазначено, що якби відповідач вважав, що з 03.07.2018 р. договір оренди припинився, то він повинен був вчинити дії, направлені на повернення земельної ділянки, зокрема, направити позивачу підписаний зі свого боку акт прийому-передачі земельної ділянки. У разі заперечення орендаря щодо повернення земельної ділянки, відповідач мав би скласти відносно певної посадової особи СФГ «Аріель» протокол та винести постанову про вчинення адміністративного правопорушення, видати припис з вимогою щодо повернення земельної ділянки. У разі невиконання припису відповідач повинен був би звернутися до суду з позовом щодо повернення тимчасово зайнятої земельної ділянки, строк користування якою закінчився. Вважає, що виключно вказаний перелік дій, вчинених відповідачем, міг би бути підставою для тверджень третіх осіб та відповідача про той факт, що станом на час видачі відповідачем наказів щодо неї, договір був припиненим. У листі від 19.04.2018 р. відповідач серед іншого заперечував про можливість поновлення договору з підстав можливості отримання більшої орендної плати за дану земельну ділянку у разі продажу права оренди на неї. Натомість відповідач безоплатно передав земельну ділянку частинами у власність третіх осіб. Крім того, на запит відповідача, Максимівська сільська рада повідомила своє заперечення щодо можливості передачі земельної ділянки третім особам, оскільки ділянка перебуває в оренді у позивача. Так як земельна ділянка з кадастровим НОМЕР_1 вже була раніше сформована, то її поділ на інші земельні ділянки, які перебувають на даний час у власності третіх осіб, повинен був здійснюватися за технічною документацією з землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Той вид документації із землеустрою, на підставі якої відповідач здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1, а саме проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, тобто тих, які раніше не були сформовані у відповідності до ст. 79-1 ЗК України - не був визначений кадастровий номер та дані про неї не були внесені до Державного земельного кадастру. Скасування державної реєстрації земельної ділянки та перенесення її в архів здійснювалося відповідачем не у спосіб, передбачений законодавством, за чотири дні до відповіді Максимівської сільської ради щодо їх позиції та вже після відкриття провадження і даній справі. За таких обставин поведінку відповідача не можна вважати законною та добросовісною.

Треті особи у справі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у судове засідання не з'явилися, своїх представників до суду не направили. Причини неявки суду невідомі.

Про час та місце судового розгляду справи вказані особи повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. ОСОБА_1 отримав ухвали суду 23.01.2019 р. та 15.03.2019 р., ОСОБА_9 отримав ухвали суду 21.01.2019 р. та 14.03.2019 р., ОСОБА_2 отримав ухвалу суду 28.02.2019 р., ОСОБА_6 отримав ухвали суду 18.01.2019 р. та 26.02.2019 р., ОСОБА_5 отримав ухвалу суду 22.01.2019 р., ОСОБА_11 отримав ухвалу суду 24.01.2019 р., ОСОБА_7 отримав ухвали суду 23.02.2019 р., ОСОБА_10 отримав ухвали суду 25.01.2019 р. та 23.02.2019 р. Ухвали суду, направлені на адресу ОСОБА_16, повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення зв'язку: «за закінченням терміну зберігання», «за зазначеною адресою не проживає».

Враховуючи приписи ст. 242 ГПК України судові рішення (ухвали суду) вважаються врученими вказаним третім особам. Своїм процесуальним правом на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву треті особи не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осбі-5,8, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2008 р. між Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець за договором) та Селянським (фермерським) господарством "Аріель" (орендар, позивач) укладений договір оренди землі.

Згідно п. 1 договору орендодавець, відповідно до розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області від 17.07.2007 р. № 506, передає, а орендар приймає в строкове платне користування із земель сільськогосподарського призначення земельну ділянку, яка знаходиться на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 22,2069 га ріллі із земель запасу на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області; кадастровий номер НОМЕР_6

Згідно п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 266720,00 грн.

Пунктом 9 договору оренди землі сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 300 гривень 00 копійок за 1 гектар на рік.

Відповідно до п. 14 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно п. 19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі.

Строк дії договору встановлений у пункті 8, за приписами якого договір укладено строком на 10 років з моменту набуття чинності договору після державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 33 договору сторони визначили, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Згідно п. 34 договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; виникнення необхідності виділити в натурі земельну частку пай громадянину(ам) при наявності рішення суду про це, яке вступило в законну силу; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 40).

Договір оренди земельної ділянки від 28.05.2008 р. зареєстрований у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 04 від 03.07.2008 р. Договір 28.05.2008 р. посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області Дмитрієвою Н.П., за реєстровим № 4-1541.

Земельна ділянка передана орендарю орендодавцем, про що складений акт прийому-передачі земельної ділянки (без зазначення дати складення акту).

Також у матеріалах справи мається копія акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VI від 06.09.2012 року, відповідно до якого до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

На території Запорізької області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України (у редакції Закону № 5059-VІ від 05.07.2012 р.) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частинами 3, 4 ст. 122 ЗК України (в редакції Закону № 5245-VІ від 06.09.2012 р.) встановлено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку № 2 даної постанови, Головне управління Держземагенства у Запорізькій області реорганізовано в Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Згідно з п.п. 1, 4. Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 р. № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 р. за № 1391/29521) Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Враховуючи наведене, після укладення між Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавцем) та позивачем (орендарем) договору оренди землі та станом на час закінчення терміну, на який його було укладено, відбулись зміни в чинному законодавстві. І, як наслідок, через таку зміну змінився й орендодавець земельної ділянки за договором оренди землі, яким на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (відповідач у справі).

Як вбачається з матеріалів справи, з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі, позивач (у строк, встановлений пунктом 8 договору оренди № 04) звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-повідомленням від 15.03.2018 р., відповідно до якого просив поновити договір оренди земельної ділянки на той же строк та на тих же умовах. До листа-повідомлення було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 28.05.2008 р.

Згідно проекту додаткової угоди, доданого до листа - повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., орендар запропонував: поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04, на десять років (пункт 1 додаткової угоди); всі інші умови вищевказаного договору, не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними (пункт 2 додаткової угоди); ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі від 28.05.2008 року, зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04.

Лист з проектом додаткової угоди отриманий позивачем 23.03.2018 р.

Листом-повідомленням від 19.04.2018 р. вих. № 27-8-0.6-3318/2-18 відповідач заперечив проти поновлення (продовження) договору оренди землі від 28.05.2008 р. та укладення додаткової угоди до нього, зазначивши, що у зв'язку з цим договір буде вважатися припиненим 04.07.2018 р. Вказав, до відповідно до вимог Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 р. № 413, встановлено, що під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду, територіальні органи Держгеокадастру повинні встановлювати строк дії оренди 7 років та розмір орендної плати не нижче 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно листа Держгеокадастру України від 05.07.2017 р. рекомендовано поновлювати договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, наданих в оренду на безконкурентних засадах із встановленням максимальної відсоткової ставки орендної плати, визначеної Податковим кодексом України. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не погоджує запропонованої СФГ «Аріель» умови договору, викладені в листі-повідомленні про поновлення договору оренди землі, у частині поновлення договору на 10 років. У договорі оренди землі від 28.05.2008 р. встановлено розмір орендної плати на рівні 2,5% від нормативної грошової оцінки. Згідно проекту додаткової угоди до договору оренди землі, СФГ «Аріель» пропонується залишити без змін, у тому числі розмір орендної плати. При цьому, за результатами проведення земельних торгів, орендна плата могла б бути значно більшою. Також вказав, що заява та документи, подані СФГ «Аріель», не містять відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обов'язків за умовами договору в частині сплати орендної плати. Не надано документів на підтвердження проведення агрохімічної паспортизації земельної ділянки. У зв'язку з викладеним, переважне право на поновлення договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого 03.07.2008 р. № 04 припиняється згідно ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Вказав про необхідність виконання СФГ «Аріель» умов договору та Закону України «Про оренду землі» щодо повернення земельної ділянки.

Листом від 03.05.2018 р. «Щодо початку процедури переговорів (домовленостей) у процесі поновлення договору оренди землі» (отриманий відповідачем 04.05.2018 р.), відповідно до якого, для більш детального вивчення законності запропонованих орендодавцем у відповіді умов та зазначених вимог, з метою прийняття подальшого рішення на захист прав та законних інтересів суб'єкта даного звернення чи/або поновлення договору на запропонованих орендодавцем умовах, позивач просив направити на його адресу такі документи: копію листа Держгеокадастру України від 05.07.2017 р. № 22-28-0.13-10489/2-17; довідку з інформацією про нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по Запорізькій області (середню, тощо); копію регуляторного акту (наказ, положення, тощо), яким регулюються правовідносини ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із суб'єктами господарювання по встановленню розміру орендної плати за користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності у разі поновлення договорів оренди землі; 3 примірника проекту додаткової угоди до вищезазначеного договору оренди землі на запропонованих умовах (підписаного з боку орендодавця). Позивач повідомив, що даний лист не є відмовою від переважного права на поновлення договору оренди землі чи відмовою від запропонованих орендодавцем умов, які до часу закінчення строку договору оренди можуть перебувати на стадії узгодження шляхом вчинення переговорної процедури між сторонами договору, та/або у разі недосягнення згоди по яких спір може бути переданий на вирішення суду.

Листом від 14.05.2018 р., який отриманий відповідачем 15.05.2018 р., позивач надав належним чином завірену копію рішення Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 11.02.2017 р. № 2 «Про встановлення ставок земельного податку та орендної плати за земельні ділянки розташованих на території Максимівської сільської ради». Просив врахувати дане рішення як регуляторний акт, обов'язковий до виконання у процедурі поновлення договорів оренди землі.

Листом від 04.06.2018 р. вих. № Т-380-274/6-18 (на лист від 03.05.2018 р.) відповідач повідомив, що Головним управлінням, як орендодавцем, лист господарства про поновлення договору оренди землі був розглянутий та орендарю направлений лист-повідомлення про прийняте рішення, а саме про заперечення в поновленні договору оренди землі, що узгоджується з нормами Закону України «Про оренду землі».

У листі-повідомленні від 02.07.2018 р., який отриманий відповідачем 02.07.2018 р., позивач зазначив, що у зв'язку з наявністю діючого рішення Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 11.02.2017 р. № 2 розмір орендної плати за землю повинен бути встановлений на рівні 4% від її нормативної грошової оцінки. Так як позивач не отримав підписаних відповідачем проектів додаткових угод щодо поновлення договору оренди з урахуванням вказаного рішення, направляє для підписання три проекти додаткової угоди до договору оренди про поновлення його терміну дії з зазначеним відповідно до рішення відсотковим розміром орендної плати за користування земельною ділянкою.

Згідно проекту додаткової угоди до вказаного листа - повідомлення, орендар запропонував: поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04, на десять років (пункт 1 додаткової угоди); у пункті 9 договору слова та цифри: « 300 (триста) гривень 00 копійок» замінити словами та цифрами: « 4 відсотка від їх нормативної грошової оцінки» (пункт 2 додаткової угоди); всі інші умови вищевказаного договору, не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними (пункт 3 додаткової угоди); ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі від 28.05.2008 року, зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04.

Відповідач листом-повідомленням від 02.08.2018 р. вих. № 27-8-0.6-5105/2-18 повідомив, що строк дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. (зареєстрований 03.07.2008 р. № 04) сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 22,2068 га, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області закінчився 04.07.2018 р. З посиланням на ст. 33 Закону України "Про оренду землі" повідомив позивача про заперечення у поновленні договору оренди землі від 28.05.2008 р. Також зазначив про обов'язок орендаря відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі" повернути орендодавцем земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Розглядаючи спір по суті суд враховує таке.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Оскільки за своєю правовою природою укладений договір є договором оренди землі, до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічна умова закріплена сторонами у пункті 34 договору оренди землі від 28.05.2008 р.

Як встановлено судом, договір оренди землі від 28.05.2008 р. (зареєстрований 03.07.2008 р. за № 04) укладений на 10 років, тобто по 04.07.2018 р.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка підлягає застосування у спірних правовідносинах, регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч. 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, направив відповідачу відповідний лист-повідомлення, до якого додав проект додаткової угоди.

Згідно листа сільського голови Максимівської сільської ради від 23.03.2018 р. вих. № 4-1 з моменту передачі у 2008 році в оренду СФГ «Аріель» земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1 всі умови договору, зазначені у пункті 30 договору, орендарем виконувалися належним чином без порушень. Земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням, орендна плата за використання земельної ділянки сплачувалась своєчасно без порушень строку сплати, в повному обсязі перераховувалась до місцевого бюджету. Від власників суміжних ділянок скарг та нарікань на порушення їх прав до сільської ради не надходило. На даний час СФГ «Аріель» використовує земельні ділянки згідно чинного земельного законодавства, заборгованості по сплаті орендної плати станом на 01.03.2018 р. не має.

Згідно листа Вільнянського управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 02.05.2018 р. вих. № 401/10/08-06-07 заборгованість по орендні платі за земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_1 станом на 01.05.2018 р. відсутня.

Позивачем до матеріалів справи долучені копії платіжних документів щодо сплати орендних платежів за період: 2016-2018 р.р.

Разом з тим, листом-повідомленням від 19.04.2018 р. вих. № 27-8-0.6-3318/2-18 ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області заперечено у поновленні (продовженні) договору оренди землі від 28.05.2008 р. та укладенні додаткової угоди до нього, вказано, що договір буде вважатися припиненим 04.07.2018 р. Листом від 04.06.2018 р. відповідачем повторно повідомлено позивача про прийняте рішення, а саме про заперечення в поновленні договору оренди землі.

Відтак, додаткової угоди про поновлення договору оренди землі між сторонами в справі укладено не було.

Стосовно посилань позивача на той факт, що відповідачем не прийнято жодного наказу ані стосовно питання поновлення договору, ані стосовно укладення додаткової угоди до договору в процесі його поновлення, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що відповідач діяв у повній відповідності до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі", якою передбачено направлення орендодавцем, за наявності його заперечень щодо поновлення договору оренди землі, орендарю саме листа-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як слідує з матеріалів справи та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні, відповідач, як орендодавець, повідомив позивача про своє рішення щодо заперечення проти поновлення договору оренди землі та укладення відповідної додаткової угоди, саме листом-повідомленням від 19.04.2018 р. вих. 27-8-0.6-33182/2-18. Крім того, у листі від 04.06.2018 р. вих. № Т-380-274/6-18, направленому позивачу на його звернення, відповідач зазначив, що лист позивача про поновлення договору оренди землі був розглянутий та орендарю направлений лист-повідомлення про прийняте рішення: заперечення в поновленні договору оренди землі.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди землі, а саме у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід зазначити, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно з цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі" і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 цієї статті.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1-5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" не пов'язані одна з іншою.

Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися з вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі № 594/376/17-ц та у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 р. у справі № 920/739/17.

Як слідує з матеріалів справи, незважаючи на відмову відповідача у поновленні договору оренди землі, листом-повідомленням від 02.07.2018 р., отриманим відповідачем 02.07.2018 р., тобто за два дні до закінчення строку дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., позивач просив підписати додаткову угоду про поновлення вказаного договору оренди, при цьому у додатковій угоді виклав пункт 9 договору в іншій редакції.

Відповідач листом від 02.08.2018 р. вих. № 27-8-0.6-5105/2-18, тобто протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, посилаючись на ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", повідомив позивача про своє заперечення у поновленні договору оренди землі від 28.05.2008 р.

Відтак, відповідач як до закінчення строку дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., так і протягом одного місяця після закінчення його строку дії, заперечував проти поновлення договору оренди землі, письмово повідомивши про це позивача.

Здійснивши системний аналіз наданих учасниками справи доказів та враховуючи положення Закону України "Про оренду землі", суд дійшов висновку, що договір оренди землі від 28.05.2008 р. (зареєстрований 03.07.2008 р. за № 04) припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено - 04.07.2018 р.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, які полягають у тому, що якби відповідач вважав договір оренди від 28.05.2008 р. припиненим, то він би мав вчинити ряд певних дій, зокрема, звернутися до суду з позовом про повернення тимчасово зайнятої земельної ділянки, строк користування якою закінчився.

Звернення до суду за захистом свого порушеного права (за наявності такого) є правом, а не обов'язком особи і здійснюється на її розсуд. Крім того, за умовами договору оренди землі від 28.05.2008 р. обов'язок по поверненню земельної ділянки за актом прийому-передачі після припинення дії договору покладається саме на орендаря (пункти 20, 30 договору). У судовому засіданні з розгляду справи по суті відповідач заявив, що акт прийому-передачі земельної ділянки між сторонами не підписувався, земельна ділянка на момент припинення договору була вільною.

Згідно матеріалів справи, після закінчення строку дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області були видані накази від 13.11.2018 р. №№ 8-2039/15-18-СГ, 8-2041/15-18-СГ, 8-2037/15-18-СГ, 8-2033/15-18-СГ, 8-2032/15-18-СГ, 8-2036/15-18-СГ, 8-2031/15-18-СГ, 8-2038/15-18-СГ, 8-2043/15-18-СГ, 8-2034/15-18-СГ, 8-2035/15-18-СГ, якими надані дозволи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (треті особи без самостійних вимог у справі) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населених пунктів) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га; цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 11.12.2018 р. №№ 8-2172/15-18-СГ, 8-2175/15-18-СГ, 8-2177/15-18-СГ, 8-2170/15-18-СГ, затверджені розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_19, ОСОБА_8, для ведення особистого селянського господарства на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту та передано вказаним громадянам земельні ділянки загальною площею 2,0000 га кожна (кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_7, НОМЕР_2, НОМЕР_5).

Матеріали дійсної справи не містять доказів скасування вказаних наказів, визнання їх недійсними.

Згідно листа Відділу у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.12.2018 р. вих. № 0-8-0.26-7327/105-18 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_8 була перенесена до архівного шару шляхом поділу вказаної вище земельної ділянки. Підставою для формування нових земельних ділянок шляхом поділу вказаної ділянки виявились проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, дозвіл на розробку яких був наданий Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області.

У відповідності до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об'єднання земельних ділянок.

Як зазначив відповідач, згідно даних публічно-кадастрової карти на час розгляду судом дійсної справи вже не існує кадастрового номеру з відповідною площею земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі від 28.05.2008 р. Замість кадастрового номеру НОМЕР_8 площею 22,2068 га існують такі кадастрові номери та площі: НОМЕР_3 площею 2 га, НОМЕР_7 площею 2 га, НОМЕР_2 площею 2 га, НОМЕР_5 площею 2 га.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких містяться в матеріалах справи, земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 :02:001:0292, НОМЕР_5, НОМЕР_2, НОМЕР_13 НОМЕР_14, НОМЕР_3, НОМЕР_7, належать на праві приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10 відповідно. Підставами виникнення права власності зазначено накази Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.02.2004 р. № 18-рп/2004 надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (фізичних осіб) охоронюваного законом інтересу щодо реалізації права на отримання у власність частини спірної земельної ділянки.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі" об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) є однією з істотних умов договору оренди землі.

Встановлені судом обставини свідчать про відсутність на час розгляду справи по суті земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_8 площею 22,2068 га та відповідно зміни межі земельної ділянки, яка була об'єктом оренди договору оренди землі від 28.05.2008 р.

У відповідності до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, зміна фактичної площі і межі земельної ділянки у зв'язку з поділом земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_8 та присвоєнням утвореним земельним ділянкам нових кадастрових номерів після закінчення терміну договору унеможливлює пролонгацію даного договору оренди землі у порядку, передбаченому ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки такі зміни мають наслідком укладення договору оренди земельної ділянки з дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Враховуюче викладене, суд дійшов висновку про те, що поновлення терміну дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. та укладення додаткової угоди до вказаного договору відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" неможливо, оскільки змінились істотні умови цього договору, а саме: об'єкт оренди.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Аріель» у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Аріель" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 01 квітня 2019 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко