РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2019Справа № 910/13558/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м.Київ, проспект Повітрофлотський, 11/15, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "ТРАНСІНВЕСТ" (04114, м.Київ, вул.Пріорська, 21, )

про стягнення 12 958,32 грн.

Представники сторін:

від позивача: Становова Ю.В. за дов.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», яке в подальшому було змінено на Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ТЕХНІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТРАНСІНВЕСТ» про стягнення 12958,32 грн. штрафу за неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором №ЦЗВ-03-00117-01 від 18.01.2017, а саме щодо поставки якісної продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/13558/18 та призначено підготовче засідання на 12.11.2018.

06.11.2018 через відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що при здійсненні поставки товару відповідачем було надано документи, що підтверджують його якість, натомість надані позивачем акти № 2 від 10.05.2018, № 28 від 15.05.2018 не є належними доказами встановлення невідповідності якості товару, оскільки за актом №2 від 10.05.2018 була здійснена перевірка зовсім іншої продукції, ніж тієї, на невідповідність якості якої посилається позивач; акт № 28 від 15.05.2018 є неналежним, оскільки фактична заміна продукції ані постачальником, ані виробником не здійснювались, у бухгалтерському обліку відповідача відсутні операції з заміни/поверненню продукції за договором поставки №ЦЗВ-03-00117-01 від 18.01.2017, у задоволенні позову просить відмовити у зв'язку із недоведеністю підстав.

09.11.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про подовження строку для надання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 12.11.2018 вказане клопотання було задоволено.

В судовому засіданні 12.11.2018 судом оголошено перерву до 14.12.2018.

17.12.2018 через відділ діловодства суду відповідач подав клопотання про витребування доказів у позивача.

Ухвалою суду від 14.12.2018 клопотання відповідача задоволено, підготовче засідання відкладено на 01.02.2019.

30.01.2019 позивач подав до суду додаткові пояснення по справі та щодо витребуваних документів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 08.02.2019 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Мельника В.І., справу № 910/13558/18 передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 11.02.2019 суддею Ярмак О.М. справу № 910/13558/18 прийнято до свого провадження, підготовче засідання у справі призначено на 05.03.2019.

04.03.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про визнання не вчиненими дії з постачання нової (заміненої) продукції ТОВ «ВП «Компресор» та вибуття неякісних ущільнень ТУВ-45 в кількості 10 одиниць з вагонного депо станції Київ-Пасажирський.

У судовому засіданні 05.03.2019 суд протокольною ухвалою закрив підготовче засідання та призначив судову справу до розгляду по суті на 26.03.2019.

У судовому засіданні 26.03.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача у засідання суду не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи по суті спору, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2017 між Філією «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (замовник за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічне підприємство «ТРАНСІНВЕСТ» (постачальник, відповідач) було укладено договір поставки № ЦЗВ-03-00117-01 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору, відповідач зобов'язується поставити та передати у власність, а позивач прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Пунктом 1.2 договору визначено найменування продукції: частини залізничних локомотивів, трамвайних, моторних вагонів і рухомого складу; кріплення та арматура і їхні частини; механічне устаткування для керування рухом. Частини локомотивів чи рухомого складу (запасні частини до систем кондиціювання повітря пасажирських вагонів), далі - продукція.

У відповідності до пункту 1.3 договору виробниками продукції є ТОВ «ВП «Компресор» м.Мелітополь, Запорізька область, Україна - поз. 1-5, 7-11, 17-22, 25-25 Специфікації № 1, ТОВ «СВП «Квазар», м.Київ, Україна - поз. 6, 12-16, 23-24 Специфікації № 1.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було підписано до договору Специфікацію № 1, відповідно до якої погодили постачання продукції по договору 28 найменувань, вартістю 3 011 928,31 грн. з ПДВ.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 28.12.2017 замовником та постачальником таж підписано Специфікацію № 2 до договору на суму 480 434,96 грн.

Згідно п. 5.1 договору сторони встановили, що відповідач здійснює поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (перевезення сплачено до...) пункт призначення - відділ матеріальних ресурсів філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48 (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» ред. 2010). Вантажовідправником продукції може бути третя особа, зазначена відповідачем.

Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що якість продукції, яка поставляється відповідачем, повинна відповідати вимогам державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній та конструкторській документації, зазначеним у специфікації до даного Договору.

Згідно умов пункту 2.2 договору підтвердженням якості продукції з боку відповідача є: сертифікат якості, декларація постачальника про відповідність поз.1-5, 7-11, 17-22, 25-28 Специфікації № 1; сертифікат, декларація постачальника про відповідність поз. 6, 12-16, 23-24 Специфікації.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що вхідний контроль, приймання по якості, кількості Продукції проводиться кінцевим одержувачем, згідно із вимогами ГОСТ 24297-87. Позивач має право проводити перевірку технології виробництва продукції та приймання її по якості у виробника з використання виробничого обладнання.

У відповідності до пункту 2.8 договору, якщо протягом гарантійного терміну будуть виявлені дефекти та/або неякісність продукції, відповідач за свій рахунок зобов'язується усунути недоліки або замінити невідповідну продукцію на якісну в 20-ти денний термін з дати направлення відповідної вимоги на адресу відповідача.

Сторони у пункті 7.2 договору визначили, що приймання продукції по кількості, по якості проводиться позивачем або кінцевим вантажоодержувачем продукції, відповідно до Інструкції від 15.06.1965 № П-6 "О порядке приёмки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления но количеству" та Інструкції від 25.04.1966 № П-7 "О порядке приёмки продукции производстенно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству", затверджених Держарбітражем з наступними змінами та доповненнями.

У разі поставки продукції, яка не відповідає по якості вимогам даного договору, відповідач зобов'язаний за свій рахунок замінити її на продукцію належної якості, а також сплатити позивачу штраф у розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості, крім того компенсацію всіх витрат по ввезенню та поверненню (включаючи всі податки та збори) зазначеної продукції. Збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції (10.4 договору).

Як зазначав позивач та не заперечував відповідач, на виконання умов договору згідно з рознарядками позивача ТОВ "Науково-технічне підприємство "ТРАНСІНВЕСТ" здійснено поставку продукції відповідно до Специфікацій до договору, у т.ч. ущільнення ТУВ-45 (Ущільнення торцеве ТУВ-45) виробник ТОВ «ВП «Компресор» в кількості 160 одиниць продукції, що підтверджується Актами підтвердження прийому товару по кількості, видатковими накладними, наказами позивача на оприбуткування матеріальних цінностей по відділу матеріальних ресурсів, копії яких долучені до справи.

У подальшому зазначену продукцію у кількості 10 шт. позивачем перенаправлено на адресу кінцевого вантажоодержувача, зокрема на адресу виробничого підрозділу «Вагонне депо станції Київ-Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця», що підтверджується видатковою накладною № ФАС18-1421 від 23.04.2018.

При прийманні продукції кінцевим вантажоодержувачем продукції - виробничим підрозділом «Вагонне депо станції Київ-Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» проведено вхідний контроль отриманих ущільнення ТУВ-45 (Ущільнення торцеве ТУВ-45) виробник ТОВ «ВП «Компресор» в кількості 10 одиниць, під час якого виявлені дефекти, а саме встановлено, що вони не відповідають технічним вимогам конструкторської документації, зокрема: внаслідок зменшеного діаметру пружинної клітки креслення № 350.020-200.13 ущільнення неможливо встановити на шийку валу компресора; при перевірці якості пазового кільця КР. № 350.020-200.012/1 методом витримки у фреоновій оливі ХФ 12-16 (ГОСТ 5546-86) виявлено зміну його геометричних розмірів, що свідчить про відсутність необхідної маслостійкості гуми, застосованої для виготовлення цього кільця, про що складено акт про виявлені при вхідному контролі недоліки продукції № 2 від 10.05.2018.

10.05.2018 телефонограмою вих. № ПКВЧД-1-2/1421 від 10.05.2018 виробничим підрозділом було повідомлено Філію «ЦЗВ» ПАТ «Українська залізниця» про факт виявлення недоліків продукції та необхідність направлення представника виробника 15.05.2018 на 10 год. 00 хв. для вирішення питання по поставленій продукції та складання акта про фактичну якість та комплектність отриманої продукції згідно з п.23 Інструкції П-7 за адресою: Вагонного депо станції Київ-Пасажирський.

Листом № ЦЗВ-20/1901 від 15.05.2018 Філією «ЦЗВ» ПАТ «Українська залізниця» було повідомлено ТОВ «НТП «ТРАНСІНВЕСТ» про надходження телеграми щодо невідповідності продукції, поставленої по договору поставки № ЦЗВ-03-00117-01 від 18.01.2017 та необхідність направлення уповноваженого представника 15.05.2018 о 10-00 за адресою Вагонного депо станції Київ-Пасажирський для вирішення питання.

Судом встановлено, що у відповідь на вказане повідомлення відповідач листом № 15/05-18-02 від 15.05.2018 надав згоду на одностороннє приймання ущільнень креслення 350.020-200.012/1 виробництва ТОВ «ВП «Компресор» у кількості 10 штук, поставлених підприємством згідно договору № ЦЗВ-03-00117-01 від 18.01.2017.

Відповідно до акту про фактичну якість і комплектність отриманої продукції від 15.05.2018 № 28 комісією у складі працівників позивача підтверджено висновки щодо непридатності до експлуатації та необхідності заміни у термін, передбачений п.2.8 договору поставки ущільнення ТУВ-45 (Ущільнення торцеве ТУВ-45) виробник ТОВ «ВП «Компресор» в кількості 10 одиниць.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що неякісні ущільнення ТУВ-45 відповідно до акту від 04.06.2018 були замінено виробником продукції, проте, відповідно до п.10.4 договору за поставку відповідачем неякісної вищевказаної продукції за договором на відповідача покладено відповідальність у вигляді 20% штрафу, сума якого за розрахунком позивача склала 12 958,32 грн. та яку він просить стягнути у судовому порядку.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що акти від 10.05.2018 та 15.05.2018 не є належними доказами у справі, і не визнає факту заміни неякісної продукції.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Як встановлено судом, відповідачем було здійснено поставку продукції по договору № ЦЗВ-03-00117-01 від 18.01.2017, у т.ч. Ущільнення ТУВ-45 (Ущільнення торцеве ТУВ-45) виробник ТОВ «ВП «Компресор» в кількості 10 одиниць продукції, вказана продукція за результатом вхідного контролю кінцевого вантажоодержувача продукції - структурного підрозділу «Вагонне депо станції Київ-Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» виявилась непридатною до використання, про що складено акт № 2 від 10.05.2018.

Про виявлені недоліки та необхідність встановлення обставин та виклик представника для складання акта 15.05.2018 представника відповідача було повідомлено належним чином.

У матеріалах справи наявний лист відповідача № 15/05-18-02 від 15.05.2018, яким останній фактично підтвердив отримання виклику позивача та надав згоду на одностороннє приймання ущільнень креслення 350.020-200.012/1 виробництва ТОВ «ВП «Компресор» у кількості 10 штук, поставлених підприємством згідно договору № ЦЗВ-03-00117-01 від 18.01.2017.

Актом № 28 від 15.05.2018 про фактичну якість та комплектність продукції встановлено непридатність до експлуатації та необхідність заміни неякісної продукції у визначений термін.

У відповідності до пункту 2.8 Договору, якщо протягом гарантійного терміну будуть виявлені дефекти та/або неякісність продукції, відповідач за свій рахунок зобов'язується усунути недоліки або замінити невідповідну продукцію на якісну в 20-ти денний термін з дати направлення відповідної вимоги на адресу відповідача.

З огляду на наведене, у відповідача виник обов'язок з заміни продукції неналежної якості у погоджений сторонами двадцятиденний строк з дня складання акту від 15.05.2018.

Актом № 1 від 04.06.2018, копія якого долучена до справи, та який підписаний представниками позивача та директором виробника продукції - ТОВ «ВП «Компресор» підтверджено заміну 04.06.2018 виробником продукції ущільнення ТУВ-45 (Ущільнення торцеве ТУВ-45) у кількості 10 шт. на суму 64 791,60 грн., яке було поставлене за видатковою накладною № ФАС18-1421 від 23.04.2018, декларація постачальника про відповідність № 1/17/003, сертифікат якості № 3.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено поставку відповідачем неякісної продукції по договору № ЦЗВ-03-00117-01 від 18.01.2017, яка була замінена виробником після виявлення непридатності її до використання.

Пунктом 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до частин 1 та 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як встановлено судом, пунктом 10.4 Договору передбачено, що у разі поставки продукції, яка не відповідає по якості вимогам даного договору, відповідач зобов'язаний за свій рахунок замінити її на продукцію належної якості, а також сплатити позивачу штраф у розмірі 20 % від вартості Продукції неналежної якості, крім того компенсацію всіх витрат по ввезенню та поверненню (включаючи всі податки та збори) зазначеної продукції. Збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції.

Як встановлено судом, вартість неякісно поставленого товару за договором у кількості 10 шт. складає 64 791,60 грн. з ПДВ (вартість одинці з ПДВ - 6479,16 грн.);

За наведених обставин, постачальник повинен сплатити замовникові штраф у розмірі 12 958,32 грн., тобто 20% вартості товару, що підлягав заміні та був замінений 04.06.2018.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч вищевказаним вимогам відповідач належними доказами не спростував невідповідність актів № 2 від 10.05.2018 та № 28 від 15.05.2018 фактичним обставинам дослідження та документам з якості, що надані з продукцією.

Твердження відповідача щодо невідповідності акта № 28 від 15.05.2018 вимогам Інструкції П-7 щодо його складання, не приймаються судом, оскільки листом № 15/05-18-02 від 15.05.2018 відповідач фактично підтвердив свою обізнаність про обставини невідповідності продукції вимогам щодо якості та погодився на складання акта без його участі.

Доказів висловлення заперечень відповідачем після оформлення акта № 28 від 15.05.2018 щодо його змісту та неточностей, у матеріалах справи відсутні.

Клопотання відповідача про визнання не вчиненими дій з постачання нової (заміненої) продукції ТОВ «ВП «Компресор» та вибуття неякісних ущільнень ТУВ-45 в кількості 10 одиниць з вагонного депо станції Київ-Пасажирський не приймаються судом, оскільки викладені аргументи відповідача не відповідають фактичним обставинам справи; виробник спірної продукції та її замовник не несуть відповідальність за збір, обробку відповідачем первинних документів, та відображення господарських операцій товариства.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "ТРАНСІНВЕСТ" (04114, м.Київ, вул.Пріорська, 21, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 11/15, ) 12 958 (дванадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 32 коп. штрафу та судовий збір у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено: 29.03.2019

Суддя О.М.Ярмак