ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа№ 910/11028/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Київського міського центру зайнятості та Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018

у справі №910/11028/18 (суддя - Якименко М.М.)

за позовом Київського міського центру зайнятості

до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 40 091,42 грн

1. Зміст позовних вимог та заяви

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 40 091,42 грн виплаченого матеріального забезпечення громадянці ОСОБА_2, як застрахованій особі, на випадок безробіття.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок поновлення ОСОБА_2 на роботі за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 у справі №761/35948/16-ц, згідно з наказом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», позивач набув право стягнення з відповідача, як з роботодавця застрахованої особи, суми соціального забезпечення, виплаченого позивачем на користь ОСОБА_2, як допомоги по безробіттю, за період з 09.10.2016 по 08.06.2017, на підставі ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що ним виконано рішення суду у повному обсязі, поновлено ОСОБА_2 на роботі, виплачено їй середній заробіток за час вимушеного прогулу, а тому, на думку відповідача, задоволення позовних вимог призведе до його подвійної відповідальності.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. 08.09.2016 наказом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» №761-к ОСОБА_2 звільнено з посади провідного інженера сектора з будівництва служб експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарських питань з 08.09.2016 у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці згідно з п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України.

2.2. 19.09.2016 наказом Деснянського районного центру зайнятості №НТ160919 ОСОБА_2 з 13.09.2016 присвоєно статус безробітної та наказом №НТ160920 від 20.09.2016 призначена допомога по безробіттю терміном з 20.09.2016 по 14.09.2017.

2.3. 10.10.2016 наказом Деснянського районного центру зайнятості №НТ161010 з 09.10.2016 розпочато виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_2 у зв'язку з наданням особі вихідної допомоги при звільненні з підприємства.

2.4. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 у справі №761/35948/16-ц поновлено ОСОБА_2 на посаді провідного інженера сектора з будівництва служб експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарських питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 08.09.2016; стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53478,10 грн.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 29.08.2017 у справі №761/35948/16-ц апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме - стягнуто з відповідача 43660,40 грн з утриманням з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2017 у справі №761/35948/16-ц виконання Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 та рішення Апеляційного суду міста Києва від 29.08.2017 зупинено в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення касаційного провадження у справі.

2.5. 01.06.2017 на виконання вказаного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 у справі №761/35948/16-ц, наказом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» від №187-К, ОСОБА_2 поновлено на посаді провідного інженера сектора з будівництва служб експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарських питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 08.09.2016.

2.6. ОСОБА_2 ознайомлена з наказом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» від №187-К 15.06.2017, про що свідчить її особистий підпис на вказаному наказі.

2.7. Згідно з довідкою-розрахунком затрат коштів на виплату матеріального забезпечення №23-2123 від 20.06.2017 ОСОБА_2 за період перебування на обліку в службі зайнятості з 09.10.2016 по 08.06.2017 отримала допомогу по безробіттю у розмірі 40091,42 грн.

2.8. 13.06.2017 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №761/35948/16-ц від 06.06.2017 щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді провідного інженера сектора з будівництва служб експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарських питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

2.8. Листом №01/6566 від 15.06.2017 відповідач повідомив позивача про фактичне виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 у справі №761/35948/16-ц та поновлення ОСОБА_2 на посаді. Вказаний лист позивачем отримано 19.06.2017.

2.9. Наказом Деснянського районного центру зайнятості від 19.06.2017 №НТ170619 припинено виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 з 20.09.2016, припинено реєстрацію ОСОБА_2 як безробітної з 13.09.2016 у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

2.10. Наказом Деснянського районного центру зайнятості №НТ170620 від 20.06.2017, відповідно до п.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття», позивачем було прийнято рішення про відшкодування за рахунок роботодавця коштів, отриманих ОСОБА_2, як допомоги по безробіттю, за період з 09.10.2016 по 08.06.2017 у сумі 40091,42 грн.

2.11. 27.06.2017 позивач звернувся до відповідача з повідомленням №19-6491 про повернення до Київського міського центру зайнятості суми матеріального забезпечення 40091,42 грн, виплаченого ОСОБА_2 за період з 09.10.2016 по 08.06.2017.

2.12. 14.07.2017 відповідач листом №01/7659 повідомив позивача про відмову у поверненні зазначених коштів.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 у справі №910/11028/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Київського міського центру зайнятості 36820,49 грн заборгованості та 1618,24 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.2. Обґрунтовуючи вказане рішення, місцевий суд зазначив, що пред'явлення громадянкою ОСОБА_2 позову до суду про поновлення її на роботі, не позбавляло останню права на отримання допомоги по безробіттю до моменту поновлення її на роботі за рішенням суду, а тому не звільняє відповідача від обов'язку компенсувати вартість фактично здійснених громадянці ОСОБА_2 соціальних виплат на підставі ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з моменту реєстрації останньої, як безробітної, до зняття з обліку внаслідок поновлення її на роботі.

При цьому, задовольняючи позов частково, місцевий суд вказав, що оскільки припинення виплати допомоги по безробіттю прямо пов'язане з днем поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, який, в свою чергу, пов'язаний з днем видачі відповідного наказу, то виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_2 мала б здійснюватися до 01.06.2017. Відтак, позивач не має права вимагати відшкодування коштів по виплаті допомоги по безробіттю ОСОБА_2 за період після її поновлення на роботі, а тому стягненню підлягають кошти, виплачені ОСОБА_2 за період з 09.10.2016 по 31.05.2017 у сумі 36820,49 грн.

4. Вимоги апеляційних скарг та короткий зміст наведених у них доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що місцевим судом не враховано той факт, що ОСОБА_2 була ознайомлена з наказом про поновлення на роботі від 01.06.2017 лише 15.06.2017 що, на думку позивача, свідчить про фактичне допущення її до роботи та підтверджує факт виконання відповідачем рішення суду саме 15.06.2017.

Крім того, позивач стверджує, що місцевим судом не враховано, що Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» повідомило Деснянський районний центр зайнятості про фактичне поновлення ОСОБА_2 на роботі 19.06.2017, а тому у позивача не було підстав для припинення виплати допомоги по безробіттю до зазначеної дати.

При цьому, позивач зазначає, що факт невиконання Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» рішення Шевченківського районного суду у справі №761/35948/16-ц підтверджується також постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2017, яка була надана до Деснянського районного центру зайнятості ОСОБА_2

4.3. Також не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати частково та прийняти нове, яким відмовити позивачу у частині задоволених позовних вимог.

4.4. Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що місцевим судом невірно застосовано норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Так, на переконання відповідача, отримання допомоги по безробіттю та заробітної плати за час вимушеного прогулу, присудженої рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 у справі №761/35948/16-ц, є переплатою коштів для відповідача. При цьому, відповідач зазначає, що ОСОБА_2, всупереч ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», не зверталась до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України з повідомленням про поновлення її на роботі за рішенням суду протягом трьох робочих днів, а тому виплата соціального забезпечення повинна стягуватися саме з неї, а не з відповідача.

Також відповідач вказує, що місцевий суд, при прийнятті оскаржуваного рішення, неправомірно зазначив, що відповідачем не надано доказів умисного невиконання ОСОБА_2 свого обов'язку повідомити позивача про поновлення на роботі, адже вказане, на думку відповідача, є обов'язком саме позивача, а не відповідача.

Крім того, відповідач зазначає, що місцевий господарський суд розглянув справу з порушенням процесуального строку, встановленого ст.248 Господарського процесуального кодексу України.

5. Заперечення на апеляційні скарги

5.1. Відповідач у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечив та просив вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач зазначив, що Деснянський районний центр зайнятості повинен був припинити реєстрацію ОСОБА_2 як безробітної з 01.06.2017, тобто з дня поновлення її на роботі за рішенням суду, та з цієї ж дати скасувати виплату допомоги по безробіттю. Відтак, відповідач вважає, що виплата ОСОБА_2 допомоги по безробіттю в період з 01.06.2017 по 08.06.2017 є неправомірною.

Також відповідач вказав, що документом, який засвідчує початок трудових відносин, є відповідний наказ, а не дата ознайомлення працівника з наказом, а тому ознайомлення ОСОБА_2 з наказом про поновлення на роботі 15.06.2017 не може свідчити про неналежне виконання відповідачем судового рішення.

5.2. Позивач, в свою чергу, заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача та зазначив, що ОСОБА_2, перебуваючи на обліку як безробітна, добросовісно виконувала свої обов'язки, встановлені законодавством, своєчасно надала Київському міському центру зайнятості копію рішення суду, в той час, як відповідач, на думку позивача, несвоєчасно виконав рішення суду, що підтверджує наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2017 щодо примусового виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Позивач зазначає, що реєстрація ОСОБА_2, як безробітної, була припинена відразу після надходження до служби зайнятості копії рішення суду та наказу про поновлення її на роботі. Тому, на думку позивача, зважаючи на те, що Деснянський районний центр зайнятості діяв в межах законодавства, відповідач, як роботодавець ОСОБА_2, зобов'язаний відшкодувати усі суми виплаченого останній соціального забезпечення.

6. Надходження апеляційних скарг та їх розгляд апеляційним судом

6.1. 14.01.2019 позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 26.12.2018 у справі №910/11028/18. Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з тим, що Київський міський центр зайнятості є неприбутковою державною установою.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відстрочення судового збору, апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості залишено без руху на підставі ст.260 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору та встановлено позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019, після усунення позивачем недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 у справі №910/11028/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

6.4. 14.01.2019 відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 26.12.2018 у справі №910/11028/18. Разом з апеляційною скаргою Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» подано клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати у Київського міського центру зайнятості інформацію щодо того, чи зверталась ОСОБА_2 до Деснянського районного центру зайнятості з повідомленням про поновлення її на роботі за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 у справі №761/35948/16-ц, із зазначенням дати надходження відповідного звернення.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без руху на підставі ст.260 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору та встановлено відповідачу строк для усунення вказаних недоліків.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019, після усунення відповідачем недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 у справі №910/11028/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Згідно зі ст.235 Кодексу законів про працю України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню.

7.1. Відповідно до ст.237 Кодексу законів про працю України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

7.2. Згідно з ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

7.3. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

7.4. Згідно з п.2 ч.1 ст.31 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

7.5. Відповідно до ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

7.5. Згідно з ч.4 ст.35 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду утримується із роботодавця.

7.6. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

7.7. Згідно з п.4 ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

7.8. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

7.9. Згідно з абз.10 ч.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

7.10. Відповідно до пп.2 п.1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №613 від 15.06.2015 виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості).

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційні скарги позивача та відповідача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

8.2. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було виплачено на користь ОСОБА_2 соціальну допомогу по безробіттю за період з 09.10.2016 по 08.06.2017 у сумі 40091,42 грн. Наказом відповідача №187-К від 01.06.2017 ОСОБА_2 поновлено на роботі з 08.09.2016.

Місцевий господарський суд, встановивши факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань, як роботодавця, щодо відшкодування позивачу виплаченої застрахованій особі допомоги по безробіттю, з посиланням на приписи ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому, місцевий суд задовольнив позов частково, виходячи з того, що позивачем позовні вимоги доведені лише в сумі 36820,49 грн.

Апеляційний суд погоджується з наведеним висновком місцевого суду, з огляду на наступне.

8.2. Як вірно встановлено місцевим судом, ОСОБА_2 поновлено на посаді провідного інженера сектора з будівництва служб експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарських питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» наказом №187-К від 01.06.2017. Водночас, позивач здійснював виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_2 до 08.06.2017.

8.3. Позивач в апеляційній скарзі зазначає про те, що він дізнався про судове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017, яким поновлено ОСОБА_2 на роботі, лише 19.06.2017, після отримання відповідного повідомлення від відповідача, а, отже, до 19.06.2017 не мав підстав для зняття з реєстрації ОСОБА_2, як безробітної особи.

8.4. Водночас, враховуючи положення ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги по безробіттю повинна була припинитися з дня виконання відповідачем рішення суду та видання наказу про поновлення ОСОБА_2 на роботі, тобто 01.06.2017. При цьому, обов'язок повідомити про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг законом покладено на застрахованих осіб, а не на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що позивач не має права вимагати відшкодування з відповідача коштів по виплаті допомоги по безробіттю ОСОБА_2 за період після її поновлення на роботі, оскільки, відповідна допомога мала виплачуватися ОСОБА_2 до дати її поновлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2018 у справі №910/5464/17.

8.5. Апеляційний суд відхиляє доводи позивача, що відповідачем рішення суду було виконане лише 15.06.2017, адже саме 15.06.2017 ОСОБА_2 ознайомилася з наказом про поновлення на роботі, оскільки чинним законодавством не ставиться в залежність виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі від фактичного виходу працівника на роботу або ознайомлення працівника з відповідним наказом.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним із дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 20.04.2018 у справі №914/154/17.

8.6. Щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі відповідача, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, за твердженням відповідача, виплата позивачем ОСОБА_2 допомоги по безробіттю, враховуючи сплачені їй кошти за час вимушеного прогулу, є подвійною оплатою за вказаний період.

Колегія суддів зазначає, що пред'явлення ОСОБА_2 позову до суду про поновлення її на роботі не позбавляло останню права на отримання допомоги по безробіттю до її поновлення на роботі за рішенням суду, а тому не звільняє відповідача від обов'язку, встановленого ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відшкодувати позивачу сплачені ОСОБА_2 кошти як допомога по безробіттю.

8.7. Також в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що ОСОБА_2 всупереч вимогам, встановленим п.4 ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», не звернулася протягом трьох робочих днів до центру зайнятості з повідомленням про обставини її поновлення на роботі. Відтак, на переконання відповідача, виплата соціального забезпечення повинна стягуватися з ОСОБА_2 на підставі ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Апеляційний суд зазначає, що факт звернення ОСОБА_2 до центру зайнятості з повідомленням про поновлення її на роботі не впливає на обов'язок відповідача на підставі ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» компенсувати позивачу суми виплаченого ОСОБА_2 соціального забезпечення до дати її поновлення на роботі, оскільки, вказана норма є нормою прямої дії та не залежить від виконання чи невиконання застрахованою особою своїх обов'язків.

8.8. Враховуючи відсутність необхідності встановлювати обставини щодо того, чи зверталась ОСОБА_2 до Деснянського районного центру зайнятості з повідомленням про поновлення її на роботі за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 у справі №761/35948/16-ц, а також те, що вказані обставини не впливають на обов'язок відповідача відшкодувати сплачені позивачем ОСОБА_2 суми допомоги по безробіттю, апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

8.9. Разом з тим, ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлений обов'язок застрахованих осіб повідомляти про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. При цьому, відповідно до ч.3 цієї статті, відповідальність застрахованих осіб за неподання таких відомостей у вигляді стягнення сум виплаченого соціального забезпечення настає у разі умисного невиконання застрахованими особами своїх обов'язків та зловживання ними.

Апеляційний суд зазначає, що з урахуванням предмету та підстав заявленого позову, встановлення факту умисного невиконання ОСОБА_2 своїх обов'язків, визначених вказаною вище нормою, не впливають на вирішення спору у даній справі.

8.10. Судова колегія також відхиляє доводи відповідача про те, що місцевим господарським судом було порушено процесуальний строк розгляду справи, оскільки таке порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Враховуючи викладене вище, та доведеність факту невиконання відповідачем своїх зобов'язань, як роботодавця, щодо відшкодування позивачу виплаченої застрахованій особі допомоги по безробіттю в добровільному порядку, місцевий господарський суд, при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення грошових коштів, виплачених як допомоги по безробіттю ОСОБА_2 до дати поновлення її на роботі в сумі 36820,49 грн.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 у справі №910/11028/18 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 у справі №910/11028/18 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 у справі №910/11028/18 залишити без змін.

4. Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покладаються на Київський міський центр зайнятості та Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

5. Матеріали справи №910/11028/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім