ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. Справа №914/3125/16

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Хабіб М.І.

ОСОБА_1

за участю представників сторін від:

апелянта: ОСОБА_2;

ініціюючого кредитора: ОСОБА_3;

арбітражного керуючого (ліквідатора): ОСОБА_4;

від кредитора: «ТзОВ «Курортенергоінвест» - ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу Прокуратури Львівської області №05/2-204 Б вих..18

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 (суддя Л.З. Чорній)

у справі № 914/3125/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Леополіс-плюс», м. Трускавець Львівської області

про банкрутство Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту», м.Львів

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

Ухвалою суду від 21.12.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту» (79017, м. Львів, вул. Родини Крушельницьких, буд.14, кім.21; ), введено процедуру розпорядження майном боржника і призначено розпорядником майна ОСОБА_6.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту».

Ухвалою господарського суду від 25.01.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою суду від 26.04.2017 процедуру розпорядження майном Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту» припинено, повноваження розпорядника майна ОСОБА_6 припинено, Державне підприємство «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Оголошення про визнання Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно наказу № 3 від 16.05.2017 розпочато проведення інвентаризації товаро-матеріальних цінностей Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з проти паводкового захисту». В процесі проведення такої встановлено, що на балансі підприємства перебувають об'єкти протипаводкового захисту, які збудовано та реконструйовано за рахунок бюджетних коштів та одержаних у 2009-2010 роках під гарантію Кабінету Міністрів України кредитних коштів, зокрема об'єкти з будівництва, реконструкції, розширення, відновлення, технічного переоснащення, капітального ремонту у Львівській області, а саме:

- акумуляція паводкового стоку на правобережній заплаві р. Дністер біля с. Чайковичі (І черга) Самбірського району, балансова вартість 27 137 905,00 грн;

- акумуляція паводкового стоку на правобережній заплаві р. Дністер біля с. Чайковичі (II черга) Самбірського району, балансова вартість 22 042 133, 41 грн;

- акумуляція паводкового стоку на правобережній заплаві р. Дністер біля с. Чайковичі (III черга) Самбірського району, балансова вартість 16 385 514,59 грн;

- берегоукріплення та водопідпірні споруди на р.Сушичанка в с.Сушиця Старосамбірського району, Львівської області, балансова вартість 3 067 394,77 грн;

- берегоукріплення р. Свіча в с. Зарічне, с. Сулятичі Жидачівського району, Львівської області II черга, балансова вартість 13 124 147,15 грн;

- протипаводкові та протиерозійні заходи на р. Дністер с. Завадка, балансова вартість 4 029 089,00 грн;

- реконструкція лівобережної дамби р. Дністер для захисту від затоплення паводковими водами с. Сусолів Самбірського району, балансова вартість 2 119 899,89 грн;

- акумуляція паводкових вод р. Дністер с. Мости Городоцького району, балансова вартість 93 935 636,07 грн;

- протипаводкові та берегоукріплюючі роботи с. Лішня р. Бар Дрогобицького району, балансова вартість 1 599 590,75 грн;

- регулювання і берегоукріплення р. Кремянка в с. Воля Старосамбірського району Львівської області,(технічна документація) балансова вартість 262 638,42 грн;

- руслорегулювальні та берегоукріплювальні роботи р. Бистриця с. Верхній Дорожів, балансова вартість 26 951 920,02 грн.

В процесі розгляду справи, ліквідатором подано клопотання про зобовязання Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну прийняти на баланс обєкти протипаводкового захисту підприємства банкрута, зокрема, берегоукріплення р. Свіча в с. Зарічне, с. Сулятичі Жидачівського району, Львівської області II черга.

Суть спору.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2018, зокрема, замінено Львівське обласне управління водних ресурсів на його правонаступника Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну; зобов'язано Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну прийняти на баланс з балансу Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту» берегоукріплення р. Свіча в с. Зарічне, с. Сулятичі, Жидачівського району, Львівської області (II черга).

Ухвала суду мотивована тим, що банкрут є балансоутримувачем вищезазначеного майна, а відповідно до ч. 8 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Прокуратурою Львівської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати п. 3 ухвали суду першої інстанції про зобов'язання Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну прийняти на баланс з балансу Державного підприємства «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту» берегоукріплення р. Свіча в с. Зарічне, с. Сулятичі, Жидачівського району, Львівської області II черга. У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що місцевим господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права, а саме ст. 2 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності учасників судового процесу та п.2 «Положення про порядок передачі обєктів права державної власності», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998. Крім цього, скаржник зазначає, що судом першої інстанції залишено той факт, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області розслідується кримінальне провадження №0936 від 12.04.2017 за фактом розтрати службовими особами ДП «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту» бюджетних коштів у великих розмірах та ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Ліквідатором ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, покликаючись на те, в силу ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно, що перебуває на балансі боржника повертається його власнику. При цьому ліквідатором неодноразово скеровувались листи до Державного агентства водних ресурсів України щодо передачі спірних обєктів. Держагенство погодило передачу таких обєктів на баланс Львівського обласного управління водних ресурсів, правонаступником якого є Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, а відтак як власник майна в межах своєї компетенції визначив підприємство, якому повинні бути передані зазначені обєкти протипаводкового захисту. Ліквідатор також наголошує, що до спірних правовідносин не може застосуватися Положення «Положення про порядок передачі обєктів права державної власності», оскільки таке регулює порядок безоплатної передачі обєктів державної власності із сфери управління міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади чи інших державних органів до сфери управління інших органів, натомість у цьому випадку передача майна відбувається у межах сфери управління Держводагенства.

Ініціюючим кредитором подано відзив на апеляційну скаргу та просить залишити без змін ухвалу місцевого господарського суду. Свої заперечення обґрунтовує тим, що ухвала є законною, а скаржником не наведено у апеляційній скарзі, яким чином місцевим господарським судом порушено ст. 2 ГПК України. Окрім цього, ТОВ «Леополіс-плюс» зазначає, що скаржник не пояснює як досудове розслідування в межах кримінального провадження може безпосередньо вплинути на судовий розгляд цієї справи, а також права та обовязки учасників справи.

Кредитором ТОВ «Курортенергоінвест» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, з підстав викладених в оскаржуваній ухвалі, як така яка прийнята відповідно до норм ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді Матущака О.І., суддів Мирутенка О.Л., Хабіб М.І. до розгляду в судовому засіданні на 21.03.2019.

Розпорядженням керівника апарату №212 від 20.03.2019 у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_7 зобовязано здійснити заміну складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги у справі №914/3125/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2019 здійснено заміну складу колегії суддів та визначено такий склад суддів: Матущак О.І., Хабіб М.І., Якімець Г.Г.

Представниками сторін не заявлено відводу складу суддів.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги. Окрім цього, ліквідатор пояснив, що у звязку із ліквідацією боржника, обєкт протипаводкового захисту, як споруда захисту від надзвичайних ситуацій, яка запобігатиме загрозі життю та здоровю людини, залишиться без утримання. Одночасно неможливість своєчасно визначити центральному органу державної виконавчої влади, яким є Держагенство України, балансоутримуюче підприємство в межах своєї сфери управління (підпорядкованості) внаслідок ліквідації боржника не може бути безстроковим і негативно впливати на права та інтереси інших осіб у справі про банкрутство боржника, оскільки процедура ліквідації триває понад 2 роки.

Оцінка суду.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно п.п. 1.1, 1.2, 4.7 Статуту Державне підприємство «Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту», затвердженого наказом Держводагенства від 04.07.2011 № 96, банкрут є державним унітарним підприємством, що засноване на державній власності, яке входить до сфери управління та підпорядковане центральному органу виконавчої влади - Державному агенству водних ресурсів України (орган управління майном).

Засновником ДП «ЛОДПЗ» є орган управління майном.

Кошти на майно, що виділені на фінансування капітальних вкладень, якими підприємство розпоряджається відповідно до покладених на нього п. 2.1.1 та 2.1.2 цього статуту завдань, у тому числі і вищезазначені об'єкти протипаводкового захисту, не належать йому на правах повного господарського відання.

Отже, банкрут є балансоутримувачем зазначеного майна.

Відповідно до ч.ч. 3. 8 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси.

Майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Ліквідатором підприємства неодноразово скеровувались листи до Державного агенства водних ресурсів України щодо передачі зазначених об'єктів балансоутримуючим підприємствам, що входять до сфери його управління.

Як підтверджується матеріалами справи, Державне агенство водних ресурсів України у свої листах (№ 5706/10/11-17 від 09.10.2017, № 6397/5/11-17 від 08.11.2017) та поясненнях під час розгляду справи в суді першої інстанції неодноразово висловлювало позицію щодо погодження на передачу окремих об'єктів на баланс Львівського обласного управління водних ресурсів, зокрема, берегоукріплення р. Свіча в с. Зарічне, с. Сулятичі Жидачівського району, Львівської області II черга.

Крім цього, Державне агенство водних ресурсів України листом № 5706/10/11-17 від 09.10.2017 погоджувало списання проектної документації на наступний об'єкт - регулювання і берегоукріплення р. Кремянка в с. Воля Старосамбірського району Львівської області.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого господарського суду про правомірність передачі обєктів протипаводкового захисту підприємства банкрута, зокрема, берегоукріплення р. Свіча в с. Зарічне, с. Сулятичі Жидачівського району, Львівської області II черга на баланс Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну.

Колегія суддів також враховує, що станом на момент подання апеляційної скарги, а саме: 13.12.2018 слідчим відділом УСБУ у Львівській області закрито кримінальне провадження №№0936 від 12.04.2017 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України за відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 у справі № 914/3125/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Прокуратури Львівської області - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.03.2019

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді М.І. Хабіб

ОСОБА_1