УХВАЛА

28 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1226/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства "Компроміс"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 (у складі колегії суддів: Савицький Я.Ф. (головуючий), Колоколов С.І., Принцевська Н.М.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 (суддя Степанова Л.В.)

у справі № 916/1226/18

за позовом Дочірнього підприємства "Компроміс"

до Одеської міської ради

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, витребування зазначеного майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 Дочірнє підприємство "Компроміс" (далі - ДП "Компроміс") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Південно-західний апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 у справі №916/1226/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ДП "Компроміс", колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, повинно бути зазначено у касаційній скарзі з огляду на вимоги пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК.

Тобто скаржник повинен зазначити, які саме норми матеріального чи процесуального права, на його думку, порушено або застосовано неправильно, у чому полягає це порушення або неправильне застосування.

Однак у касаційній скарзі ДП "Компроміс" не викладено суті порушення або неправильного застосування судами норм матеріального чи процесуального права.

Зміст касаційної скарги ДП "Компроміс" аналогічний змісту апеляційної скарги цього підприємства на рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 і зводиться до викладення фактичних обставин справи, оцінки доказів та їх дослідження судами попередніх інстанцій.

Скаржник фактично вимагає від суду касаційної інстанції встановити обставини справи, оцінити докази і додатково їх перевірити.

Разом із тим відповідно до частини 2 статті 300 ГПК суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд звертає увагу скаржника на те, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" заява №52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

Касаційна скарга, в якій не викладено підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, за правилами пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК не приймається до розгляду і повертається судом.

Оскільки касаційна скарга ДП "Компроміс" не містить належним чином обґрунтованих підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, така скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК.

Наявність зазначеної ухвали не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду з касаційною скаргою на оскаржені судові рішення у справі №916/1226/18, оформивши цю скаргу відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 234, 235, пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Компроміс" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 у справі № 916/1226/18 повернути без розгляду.

2. Копію цієї ухвали, копію касаційної скарги, додані до скарги матеріали на 6 аркушах (у тому числі оригінал квитанції про сплату судового збору від 26.02.2019 № 130 на суму 3 524,00 грн) надіслати скаржникові; копію цієї ухвали - іншим учасникам справи.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий