ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

02.04.2019

Справа № 910/4011/19

Господарський суд міста Києва у складі судді М.В. Данилової розглянувши заяву про видачу судового наказу б/н від 25.03.2019 року Державного підприємства «Мелітопольське лісомисливське господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів №58 від 07.09.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

09.01.2018 року між Державним підприємством «Мелітопольське лісомисливське господарство» (надалі – Заявник) з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» (далі – Боржник) з іншої сторони було укладено договір про закупівлю товарів №58.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно з п. 1.1. Договору, постачальник зобов’язується поставити Замовнику товар (ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти – паливно-мастильні матеріали, а саме бензин А-92, Бензин А-95, Дизельне паливо кількість, вартість та найменування якого, зазначений у Специфікації), а Замовник – прийняти і оплатити такий товар.

п 1.2. Продаж товару здійснюється відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» 922-VIII (із змінами) від 25. 12. 2015 року.

п 3.2. Загальна сума Договору 1 189 170 (один мільйон сто вісімдесят дев’ять тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп.

п 3.4. У випадку зміни ціни на Товар Сторони погоджують нові ціни та підписують додаткову угоду при умові, що загальна сума договору залишається незмінною.

п 4.1. Договору, оплата Товару здійснюється Замовником в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника згідно наданого рахунка, після отримання скретч-карток.

п 5.5. Заявка на отримання скретч-карток подається Замовником в електронному вигляді в сканованому виді. Обсяг поставки товару в заявках не є постійним і визначається Замовником з урахуванням виробничих потреб.

24. 10. 2018 року між Сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до Договору про закупівлю № 58 від 07.09.2018 року про таке: сторони вирішили збільшити ціну за одиницю товару, без збільшення загальної суми Договору згідно Закону України «Про публічні закупівлі» 922-VIII (із змінами) від 25. 12. 2015 року

На виконання умов Договору, відповідно видатковій накладній № НТК - 003362 від 24.10.2018 року, Державне підприємство «Мелітопольське лісомисливське господарство», відповідно заявки № 01-06/630 на отримання скретч-карток на пальне, перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» кошти в розмірі 112 920 (сто дванадцять тисяч дев’ятсот двадцять) грн. 00 коп.

25.10.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» новою поштою № 7013 відправляє скретч-картки на бензин А-92 2000л. та дизельне паливо 2000л. на суму 112 920 (сто дванадцять тисяч дев’ятсот двадцять) грн. 00 коп., згідно накладної № НТК - 003362 від 24. 10. 2018 року

29.10.2018 року Державне підприємство «Мелітопольське лісомисливське господарство» одержує, новою поштою по накладній № 7013, скретч- картки Регіональні, на бензин А-92 2000л. та дизельне паливо 2000л. на суму 112 920 (сто дванадцять тисяч дев’ятсот двадцять) грн. 00 коп., які діють до 24 січня 2019 року.

В період з жовтня по грудень 2018 року поставка пального Боржником здійснювалась не в повному обсязі, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 203 за січень 2019 року.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність якого заявнику невідомо (ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України ).                     Відповідно до положень ч. 4 ст. 147, ст.232 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є судовим рішенням. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.                     Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема: документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.                     Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують безспірність таких вимог. З цією метою, насамперед, необхідно перевірити наявність обставин щодо факту виникнення та настання строку виконання боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.76-78 Господарського процесуального кодексу України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України , суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів заяви, а саме видаткової накладної №НТК – 003362 від 24.10.2018 року Заявник замовив бензин А-92 – 2 000 л. та дизельне паливо – 2 000 л. Грошові кошти у розмірі 112 920 грн. були сплачені Замовником Боржнику.

Як зазначає сам Заявник у своїй заяві, ним отримано новою поштою по накладній № 7013, скретч-картки Регіональні, на бензин А-92 2000л. та дизельне паливо 2000л. на суму 112 920 грн. Тобто Замовником одержано скетч-картки на пальне на суму, яку ним було фактично сплачено.

Заявник стверджує, що у Боржника виник обов’язок повернути 40 810 грнза невиконане зобов’язання, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю та копією рахунка на оплату №121 від 27.12.2018 року. Втім, доказів, на підтвердження що ці кошти було сплачено Замовником боржнику, Заявником не надано.

Таким чином, до заяви не додано документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, у зв'язку із чим із поданої заяви не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника на підставі поданих документів, наявності та безспірності грошової заборгованості за вищевказаними договорами у заявленому розмірі, що є обов'язковим для задоволення судом заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи у сукупності усе викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України .

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За змістом ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків. Крім того, заявник може звернутися до суду з такими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням при цьому вимог ст. 173 Господарського процесуального кодексу України .

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 147, 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

В Задоволенні заяви «про видачу судового наказу» б/н від 25.03.2019 року Державного підприємства «Мелітопольське лісомисливське господарство» – відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання – 02 квітня 2019 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                           М.В. Данилова