ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. Справа№ 927/812/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Реуцька Т.О.

за участю представників

від позивача: Чередниченко А.М. - дов. № 01/01/07-31/д від 09.01.2019р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання»

Прилуцької міської ради Чернігівської області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.12.2018р.

у справі № 927/812/18 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі

структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу

до Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання»

Прилуцької міської ради Чернігівської області

про стягнення 372712,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області про стягнення 372712,21 грн.

Позов вмотивовано порушенням відповідачем умов договору щодо розрахунків за надані послуги.

Рішенням Господарського суду міста Чернігівської області від 11.12.2018р року у справі № 927/812/18 позов задоволено частково і стягнуто з Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу, 279715,59 грн. боргу, 43621,65 грн. інфляційних, 12809,09 грн. 3% річних, 31681,96 грн. пені та 5517,42 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Чернігівської області від 11.12.2018р року у справі № 927/812/18 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2019р. справу № 927/812/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.12.2018 року у справі №927/812/18, розгляд справи призначено на 13.03.2019 року.

15.02.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.12.2018р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

11.03.2019р. на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщені суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Встановлено, що 13.03.2019р. представник відповідача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

01.01.2016р. між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» в особі структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного (позивач, виконавець) та Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради (відповідача, замовник) був укладений договір № 262-г про надання послуг по транспортуванню природного газу (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є надання послуг з транспортування природного газу, надалі газу, виконавцем, власним газопроводом від Гнідинцівського ГПЗ до пункту обліку газу.

Згідно з п. 1.2. договору, оплата замовником наданих йому виконавцем послуг з транспортування газу здійснюється згідно з діючими тарифами на умовах цього договору.

Відповідно до розділу 2 договору кількість та якість газу виконавець здійснює в 2016 році транспортування газу замовнику в обсязі 11750,0 тис. куб м., зокрема, в жовтні 750, листопаді 1700, грудні 2100.

Згідно п. 2.2 договору можливі зміни обсягів транспортування газу встановлюються по узгодженню сторін.

Відповідно до розділу 3 договору виконавець приймає і транспортує газ по системі власних газопроводів до ГРС, де передає його Замовнику.

Виконавець транспортує газ власними газопроводами до відповідної ГРС (АГРС), де передає його в газотранспортну систему Прилуцького УЕГГ ПАТ «Чернігівгаз» для подальшого транспортування газу до місця споживання Замовника.

Приймання-передача послуг з транспортування газу оформлюється актами виконаних послуг з транспортування природного газу.

Акти виконання послуг з транспортування природного газу за відповідний місяць уповноважені представники сторін складають до 10 числа, наступного за звітним місяця. Акти виконання послуг з транспортування природного газу є підставою для проведення розрахунків.

У пунктах 4.1, 4.2, 5.1, 5.2 Договору сторонами узгоджено, що тариф на транспортування 1000 куб. м. газу трубопроводами Виконавця затверджений постановою НКРЕ КП №3159 від 29.12.2015 «Про затвердження тарифів на транспортування та постачання природного газу» становить 6,50 грн., крім того ПДВ 1,30 грн., всього -7,80 грн.

У випадку зміни диференційованого тарифу на транспортування газу новий тариф є обов'язковим для сторін за даним договором з моменту його введення в дію.

Вартість наданих Виконавцем Замовнику послуг по транспортуванню газу у звітному місяці визначається на підставі актів виконання послуг з транспортування природного газу.

Розрахунок за послуги з транспортування природного газу за звітний місяць здійснюється Замовником протягом 20 банківських днів з дня підписання сторонами акту виконання послуг з транспортування природного газу.

Згідно з п.10.1 даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.04.2016 та діє до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків до повного їх завершення.

30.04.2016р. представниками сторін підписано акт виконання послуг з транспортування природного газу в квітні 2016 в обсязі 201 892 куб м., вартість послуг з транспортування 1574,76 грн. Послуги були оплачені відповідачем, що не заперечується сторонами.

31.10.2016р. представниками сторін підписано акт виконання послуг з транспортування природного газу в жовтні 2016 в обсязі 850 040 куб.м., ціна без ПДВ 52,10 грн. за тис куб.м., вартість послуг з транспортування 53 144, 50 грн. Послуги оплачені відповідачем частково у сумі 5200,81 грн., що не заперечується сторонами.

30.11.2016р. представником позивача підписано акт виконання послуг з транспортування природного газу в листопаді 2016 в обсязі 1671 899 куб м., ціна за тис куб.м. 52,10 грн. без ПДВ, вартість послуг з транспортування 104527,13 грн.

31.12.2016р. представником позивача підписано акт виконання послуг з транспортування природного газу в грудень 2016 в обсязі 2035 265 куб м., ціна за тис куб.м. 52,10 грн. без ПДВ, вартість послуг з транспортування 127244,7731.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 31.03.2017р. в якій вимагав у термін до 20.04.2017р. перерахувати на йог грошові кошти у сумі 313131,01 грн. До претензії додано акти виконаних послуг від 30.11.2016р. та від 31.12.2016р. з проханням їх підписати та повернути позивачу. Претензію відповідачем отримано 20.04.2017р. вхідний №391.

Відповіді на претензію відповідач не надав, кошти не сплатив, акти виконаних послуг не підписав.

Позивач повторно листом від 21.06.2018р. направив на адресу відповідача акти виконаних послуг за листопад та грудень 2016р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 22.06.2018. Вказані акти відповідач не підписав.

Незважаючи на те, що відповідачем не були підписані вказані вище акти, обсяг природного газу, який було спожито відповідачем за листопад-грудень 2016р., підтверджується листом ПАТ «Чернігівгаз» від 18.09.2017р., актами наданих послуг з розподілу природного газу від 30.11.2016р., від 31.12.2016р., які підписані представниками ПАТ «Чернігівгаз» та відповідача. При цьому об'єм спожитого відповідачем природного газу відповідає тому об'єму, який визначений позивачем в актах виконання послуг з транспортування природного газу за листопад та грудень 2016р.

Зі змісту укладеного між сторонами Договору вбачається, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України та до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено надання відповідачу послуг на загальну суму 284916,40 грн., з яких відповідачем сплачено 5200,81 грн., вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 279715,59 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом враховується, що тариф на надання послуг з транспортування природного газу в жовтні-грудні 2016 року позивачем визначено на підставі п.4.2 Договору з урахуванням чинної на дату спірних правовідносин постанови від 27.09.2016р. №1610 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 29 грудня 2015 року № 3159 (додаток у редакції постанови НКРЕКП 27.09.2016р. № 1610) тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" (без ПДВ), грн.. за 1000 м3 для ПАТ «Чернігівгаз» - 52, 10 грн., з яким погодився і відповідач, підписавши акт надання послуг від 31.10.2016р.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 43621,65 грн. інфляційних нарахувань (за період 29.11.2016 - 10.11.2018), 13304,74 грн. 3% річних (за період 29.11.2016 - 01.11.2018) та 36070,23 грн. пені (за період з 29.11.2016 29.05.2017), нарахованих у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2 Договору за несвоєчасну оплату послуг по транспортуванню газу у строк, встановлений п. 5.2 Договору, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних, 3% річних та пені, заявлених до стягнення позивачем, дійшов висновку про неправильне їх нарахування, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина 2 статті 252 ЦК України).

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення стоку є перший за ним робочий день.

За умовами п. 5.2 Договору розрахунок за послуги з транспортування природного газу за звітний місяць здійснюється Замовником протягом 20 банківських днів з дня підписання сторонами акту виконання послуг з транспортування.

Акт виконаних послуг від 31.10.2016р. підписаний сторонами 31.10.2016р., а тому нарахування інфляційних, 3% річних та пені за цим актом має здійснюватися з 29.11.2016р.

Акти виконаних послуг від 30.11.2016р. на суму 104527,13 грн. та від 31.12.2016р. на суму 127244,77 грн. відповідачем підписані не були, а тому позивачем за цими актами здійснено нарахування інфляційних, 3% річних та пені, починаючи з 28.04.2017р., тобто після спливу семиденного строку з дня отримання відповідачем (20.04.2017р.) претензії про сплату заборгованості та вказаних актів виконаних послуг.

Суд не погоджується з таким визначенням позивачем початку перебігу строку нарахування інфляційних, 3% річних та пені та вважає, що перебіг такого строку за актами від 30.11.2016р. та від 31.12.2016р. необхідно визначати з моменту отримання відповідачем (20.04.2017р.) претензії про сплату заборгованості та актів виконаних послуг, але з урахуванням п. 5.2 Договору.

Таким чином, нарахування інфляційних, 3% річних та пені за актами від 30.11.2016р. та від 31.12.2016р. має здійснюватись з 24.05.2017р.

Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено перерахунок інфляційних втрат, внаслідок чого встановлено, що розмір інфляційних втрат становить 45656,30 грн., тобто є більшим, ніж заявлено до стягнення.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що стягненню підлягає сума інфляційних втрат, яка заявлена позивачем до стягнення, тобто 43621,65 грн.

Розмір 3% річних, перерахований судом відповідно до приписів чинного законодавства України, становить 12809,09 грн., а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, тому позовні вимоги у частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 12809,09 грн.

Перерахований судом розмір пені відповідно до умов Договору становить 31681,96 грн., а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, тому позовні вимоги у частині пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 31681,96 грн.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.12.2018р. у справі № 927/812/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.12.2018р. у справі № 927/812/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 927/812/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Н.Ф. Калатай