ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5647/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Шевченко Є.П.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕМЕНТ НАФТА", м. Дніпро

про стягнення пені

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1490 від 10.12.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 01.03.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕМЕНТ НАФТА" про стягнення пені у розмірі 29 866 376,98 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ЦЗВ-14-04517-01 від 20.10.2017р. в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою суду від 22.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.01.2019р.

Ухвалою суду від 17.01.2019р. судове засідання відкладено на 19.02.2019р.

01.02.2019р. відповідач подав відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, оскільки у звязку зі зміною його юридичної адреси він не отримував рознарядки позивача від 08.11.2017р.

14.02.2019р. позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що спірна рознарядка датована 10.11.2017р. та надіслана на вже змінену адресу відповідача і отримана останнім 06.12.2017р.

Ухвалою суду від 19.02.2019р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, а судове засідання відкладено на 05.03.2019р.

Ухвалою суду від 05.03.2019р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 14.03.2019р.

11.03.2019р. відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначив про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту вручення відповідачеві рекомендованого листа, яким на його адресу надсилалась рознарядка від 10.11.2017р.

14.03.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2017р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕМЕНТ НАФТА" (відповідач, постачальник) укладено договір поставки № ЦЗВ-14-04517-01.

Згідно п.1.1. договору постачальник зобовязується поставити, а замовник прийняти і оплатити нафту та дистиляти (дизельне паливо) (далі - товар), найменування, марка і кількість якого вказується в специфікаціях, які є невідємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що постачальник здійснює поставку товару залізничним транспортом загального користування на умовах FСА (Франко-перевізник) станція відправлення в межах України (відповідно до вимог "ІНКОТЕРМС" ред. 2010р.), пункт призначення за реквізитами вантажоодержувача, які вказуються в рознарядках замовника.

За п.3.2. договору постачальник здійснює поставку товару партіями протягом терміну дії договору, тільки при наявності рознарядки замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому товару. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Замовник не несе відповідальності за ненадання рознарядок (надання не в повному обсязі), якщо це є наслідком зміни плану постачання та фінансування замовника.

Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направленням сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Після отримання рознарядки електронною поштою (Е-mail) постачальник повинен протягом доби направити замовнику лист на електронну пошту (Е-mail) замовника, що підтверджує отримання рознарядки, та повідомлення про готовність виконання рознарядки у зазначені терміни.

За необхідності, рознарядка може бути відкоригована замовником, про що обов'язково повідомляється постачальнику.

Згідно п.3.3. договору замовник протягом одного робочого дня з моменту надання постачальнику рознарядки забезпечує оформлення наказів або телеграфних розпоряджень ПАТ "Укрзалізниця" на станцію відправлення, відповідно до умов поставки і вказаних у рознарядці замовника реквізитів вантажоодержувача.

За п.3.4. договору постачальник здійснює відвантаження товару протягом 5-ти календарних днів з дня надання рознарядки.

Відповідно до п.3.6. договору поставка товару підтверджується актом прийому-передачі, який складається на підставі накладної (залізничної) та підписується за умови надання постачальником передбачених цим пунктом документів.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата відправлення цього товару, що підтверджується штампом станції відправлення в межах України на накладній (залізничній), на адресу вантажоодержувача - кінцевого одержувача, які вказуються в рознарядці замовника.

У пунктах 4.1., 4.2. договору визначено, що кількість товару, який планується до поставки за цим договором, вказується в специфікаціях до цього договору. Кількість партії товару, який підлягає поставці, вказується в рознарядці замовника.

Відповідно до п.9.4. договору за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару, а за прострочення понад 15 днів додаткового стягується пеня у розмірі 0,1% від суми непоставленого в строк товару за кожний день прострочення.

09.11.2017р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, якою внесено зміни у розділ 13 договору, а саме: до реквізитів постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

10.11.2017р. позивач надіслав на змінену адресу відповідача рознарядку від 10.11.2017р. №ЦЗВ-20/4927 на відвантаження дизельного палива обсягом 6 895,000 т за ціною 19 833,33грн./т без ПДВ на загальну суму 164 100 972,42грн. (а.с.24-25).

Згідно інформації з офіційного сайту Відстеження поштових відправлень "Укрпошта" рознарядка від 10.11.2017р. № ЦЗВ-20/4927 отримана відповідачем 06.12.2017р. (а.с.26).

Позивач вважає, що строк виконання даної рознарядки до 11.12.2017р. включно та вказує на те, що відповідачем товар за вищевказаною рознарядкою не поставлено, а тому, на підставі п.9.4. договору, просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 29 866 376,98грн., нараховану за період з 12.12.2017р. по 11.06.2018р.

Відповідач заперечує проти виникнення у нього обовязку з поставки товару за спірною рознарядкою, а тому заперечує й проти сплати пені за прострочення поставки товару, що й стало причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Так, відповідно до п.3.2. договору постачальник здійснює поставку товару партіями протягом терміну дії договору, тільки при наявності рознарядки замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому товару. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направленням сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Після отримання рознарядки електронною поштою (Е-mail) постачальник повинен протягом доби направити замовнику лист на електронну пошту (Е-mail) замовника, що підтверджує отримання рознарядки, та повідомлення про готовність виконання рознарядки у зазначені терміни.

Пунктом 3.2. договору визначено умови поставки, які, з урахуванням п.9.3. договору, забороняють постачальнику (відповідачу) здійснювати поставку без наявності рознарядки замовника (позивача). Одночасно, сторони передбачили спосіб надсилання такої рознарядки, який включає в себе дві окремі, але пов'язані між собою дії замовника. Зі змісту п.3.2. договору вбачається, що рознарядка буде вважатись надісланою тільки у разі виконання замовником порядку її надсилання як поштою, так і електронною поштою (Е-mail).

Невиконання позивачем обов'язку надіслати рознарядку як поштою, так і електронною поштою (Е-mail) (п.3.2. договору) не дає йому можливості стверджувати щодо прострочення відповідачем строку поставки та, як наслідок, застосування до останнього штрафних санкцій.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачем сканкопії рознарядки №ЦЗВ-20/4927 від 10.11.2017р. відповідачу електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, згідно п.3.4. договору постачальник здійснює відвантаження товару протягом 5 (п'яти) календарних днів з дня надання рознарядки.

Враховуючи умови договору, рознарядка буде вважатись поданою у випадку отримання відповідачем оригіналу рознарядки, надісланої поштою, та сканкопії рознарядки, направленої електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail).

Як встановлено судом вище, відповідач отримав рознарядку №ЦЗВ-20/4927 від 10.11.2017р. засобами поштового зв"язку 06.12.2017р.

Однак доказів направлення та отримання відповідачем сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail) позивачем до суду не надано.

З огляду на викладене, обовязок виконання рознарядки від 10.11.2017р. №ЦЗВ-20/4927 у відповідача не настав, у зв"язку з чим суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.03.2019р.

Суддя ОСОБА_3