РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2019Справа № 910/1476/19

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ»

до Приватного акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА»

про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації в розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1476/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 про відкриття провадження у справі № 910/1476/19.

25.02.2019 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-09/5728 від 21.02.2019 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісом № НОМЕР_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву і додані до неї докази, а також докази надані Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» (позивач, страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір № 343723а7я добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» (надалі - договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «BMW X3», номер кузова (шасі) НОМЕР_4. Строк дії договору страхування визначений з 13.10.2017 по 12.10.2018.

06.03.2018 у місті Херсоні на вулиці Радянській сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «BMW X3» (номер кузова (шасі) НОМЕР_4), реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ВАЗ 21100», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4. Наведене підтверджується відповіддю від НПУ.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області від 26.04.2018, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2018 близько 08:45 год. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 21100», реєстраційний номер НОМЕР_2, та здійснюючи рух по вул. Центральній (Радянській) в с. Комишани, м. Херсону, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, в порушення вимог п.п. 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху, та не врахував дорожню обстановку, яка склалася, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

У наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичної експертизи № 240 від 22.03.2018 заподіяно тілесні ушкодження, а саме: садно лівої кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказані наслідки знаходяться у причинному зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: п.п. 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи, що диспозиція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає заподіяння середнього ступеня тілесних ушкоджень, а водію автомобіля «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 згідно висновку СМЕ заподіяно легкі тілесні ушкодження, то у діях ОСОБА_4 відсутній склад зазначеного правопорушення, а вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених КУпАП, тому кримінальне провадження № 0000854 за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито, у зв'язку з відсутністю в діях водія автомобіля «ВАЗ 21100», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а матеріали кримінального провадження направлено до Управління патрульної поліції в Херсонській області з метою прийняття мір адміністративного характеру до водія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2018 провадження по справі № 766/9347/18 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи по суті строку накладення адміністративного стягнення.

Загальна вартість запасних частин та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до рахунку на оплату № 20 від 18.04.2018 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, виставленого на підставі ремонтної калькуляції Audatex № 1.003.18.0 від 22.05.2018, становить 547 116 68 грн. (надалі - рахунок № 20 від 18.04.2018).

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № АХА2381815 від 29.05.2018 по договору страхування та розрахунку страхового відшкодування до нього було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 538 243,40 грн., виплата якого позивачем підтверджується платіжним дорученням № 456 692 від 30.05.2018.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 06.03.2018) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, з урахуванням ліміту по майну за полісом № НОМЕР_3. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика.

Відповідно до полісу № НОМЕР_3, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» (відповідачем), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 100 000,00 грн., строк дії даного полісу з 13.01.2018 до 12.01.2019.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_4 керував автомобілем «ВАЗ 21100», реєстраційний номер НОМЕР_2, на законних підставах.

Матеріалами справи, зокрема, копією заяви ЕЛ_6836 від 15.11.2018 про страхове відшкодування на суму 538 243,40 грн. підтверджено, що позивач звертався з претензією до відповідача, про що свідчать матеріали справи (копія заяви та докази її направлення відповідачу наявні в матеріалах справи).

Однак, відповідач зазначену претензію залишив без задоволення, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» про відшкодування відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в розмірі 100 000,00 грн.

По матеріалам справи судом встановлено що, станом на час розгляду спору по суті матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем позивачу страхового відшкодування в сумі 100 000,00 грн.

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

Відповідно до ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши матеріали справи та дослідивши в сукупності всі копії документів, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № НОМЕР_3, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом досліджено постанову про закриття кримінального провадження слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області від 26.04.2018, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2018 у справі № 766/9347/18, акт огляду транспортного засобу з доданими до нього копіями фотографій пошкодженого внаслідок спірної ДТП автомобіля «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області від 26.04.2018 вбачається, що 06.03.2018 ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ 21100», реєстраційний номер НОМЕР_2, та здійснюючи рух по вул. Центральній (Рдянській) в с. Комишани, м. Херсону, порушив вимоги п.п. 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3.

Огляд та дослідження зазначених доказів в сукупності, а саме характер зіткнення автомобілів та характер їх пошкодження внаслідок ДТП доводить, що спірна ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення безпечної швидкості руху.

При цьому, суд звертає увагу на те, що непритягнення особи до адміністравної відповідальності з будь-яких причин за порушення Правил дорожнього руху, зокрема, і у зв'язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Притягнення до кримінальної відповідальності можливе лише при наявності складу кримінального правопорушення.

Винність особи у вчиненні ДТП, завданні шкоди повинна бути доведена у загальному порядку на підставі доказів, якими, відповідно до ч. 2 ст. 73 ГПК України, є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Враховуючи зазначене, дослідивши всі зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу відповідачем страхового відшкодування.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений рахунком на оплату № 20 від 18.04.2018, страховим актом № АХА2381815 від 29.05.2018 по договору страхування та платіжним дорученням № 456 692 від 30.05.2018.

Положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № НОМЕР_3 становить 0,00 грн.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Отже, до виплати із відповідача, як страховика, яким застраховано відповідальність однієї з осіб, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 100 000,00 грн. (538 243,00 грн. - сума страхового відшкодування, підтверджена рахунком на оплату № 20 від 18.04.2018, страховим актом № АХА2381815 від 29.05.2018 по договору страхування та платіжним дорученням № 456 692 від 30.05.2018, з урахуванням ліміту по майну за полісом № НОМЕР_3).

Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 100 000,00 грн. страхового відшкодування підлягає задоволенню повністю в сумі 100 000,00 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем разом із позовною заявою подано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, який складається із суми судового збору за подання позовної заяви про стягнення відшкодування збитку в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17-А; ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.) страхового відшкодування та 1 921,00 грн. (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 26.03.2019.

Суддя Гумега О.В.