ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 927/735/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.

учасники справи:

від прокуратури - Доценко Т.О.

позивач-1 - Кабінет Міністрів України

представник позивача-1 - Пуленець А.С.

позивач-2 - Міністерство аграрної політики та продовольства України

представник позивач-2 - не з'явився

відповідач-1 - Виконавчий комітет Ічнянської міської ради Чернігівської області

представник відповідача-1 - не з'явився

відповідач-2 - Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

представник відповідача-2 - Джулай Ю.В.

відповідач-3 - Ічнянська міська рада

представник відповідача-3 - не з'явився

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду у складі Жук Г.А. - головуючого, Дикунської С.Я., Мальченко А.О. від 28 листопада 2018 року та рішення Господарського суду Чернігівської області у складі Книш Н.Ю. - головуючого, Федоренко Ю.В., Шморгуна В.В. від 18 квітня 2018 року

Історія справи

1.Короткий зміст та підстави позовних вимог

1.1. У серпні 2016 року заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України з позовом до Виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області та Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про (1) визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради від 28.12.2011 № 263 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомості в місті Ічня, вул. Вокзальна, 140»; (2) визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.01.2012 № 5002 серії САВ № 680823, розташованого по вул. Вокзальній, 140 в м. Ічня Чернігівської області, видане виконкомом Ічнянської міської ради Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

1.2. Звертаючись до суду з позовом прокурор зазначив, що вищезазначені рішення та свідоцтво підлягають визнанню незаконними та недійсними, оскільки Виконавчий комітет Ічнянської міської ради прийняв спірні рішення, якими змінив правовий режим майна - з державної на приватну, без згоди власника, що призвело до порушення прав держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Справа розглядалась судами неодноразово. Після нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.04.2018 позов задоволено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 вказане рішення залишено без змін.

2.2. Суди, приймаючи рішення у справі, дійшли висновку про доведення прокурором порушення прав та інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України, яке полягає у неправомірному вибутті майнового комплексу Ічнянське хлібоприймальне підприємство з державної власності. Крім того, суди зазначили про відсутність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої було заявлено ПАТ "ДПЗКУ".

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з прийнятими по справі рішеннями, ПАТ «ДПЗКУ» подало касаційну скаргу, у якій просить оскаржувані рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

3.2. Зміна форми власності спірного майна відбулася в рамках процедури реорганізації шляхом перетворення ДП у ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" у спосіб передбачений ст. 85 Господарського кодексу України, у зв'язку з чим ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" є власником майна, переданого в якості внеску до статутного капіталу.

3.3. Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування строку позовної давності, суди не повно з'ясували обставини справи, не дослідили подані відповідачем -2 докази, не врахували, що позивачі були обізнані про реєстрацію за відповідачем права власності на спірне майно ще у 2012 році, а також безпідставно не застосували до вказаних правовідносин ст. 261 ЦК України щодо початку перебігу строку позовної давності.

5. Позиція прокуратури Чернігівської області, викладена у відзиві на касаційну скаргу

5.1. Прокуратура Чернігівської області просить залишити касаційну скаргу ПАТ "ДПЗКУ" без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, аналогічні мотивам, з яких виходили суди при прийнятті рішення.

Позиція Верховного Суду

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

6.1. Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

6.2. Як встановлено судами попередніх інстанцій, у 1996 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 № 1000 була утворена Державна акціонерна компанія «Хліб України» (далі - ДАК "Хліб України"), до статутного фонду якого увійшло майно державних підприємств, в тому числі, майно Ічнянського хлібоприймального підприємства. Згідно Статуту ДАК «Хліб України» майно Компанії визнавалось власністю держави і закріплювалось за останньою на праві повного господарського відання.

6.3. У 2010 році на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 № 764 ліквідовано ДП ДАК «Хліб України» та утворено Державне підприємство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - ДП "ДПЗКУ"). Статутний капітал Підприємства формувався шляхом передачі до нього цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств ДАК «Хліб України», що ліквідуються, зокрема, до статутного капіталу увійшло майно Ічнянського хлібоприймального підприємства.

6.4. В подальшому, у 2011 році постановою Кабінету Міністрів України №593 від 06.06.2011 ДП «ДПЗКУ» перетворено на ПАТ «ДПЗКУ». Статутний капітал Товариства формувався на базі майна ДП «ДПЗКУ».

6.5. Положеннями Статуту ПАТ "ДПЗКУ" визначено, що засновником останнього є держава в особі Кабінету Міністрів України, повноваження з управління корпоративними правами товариства здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України. Товариство є правонаступником всіх прав і обов'язків ДП «ДПЗКУ», 100 відсотків акцій ПАТ «ДПЗКУ» залишалися у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінету Міністрів України.

6.6. Крім того, вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України № 593 від 06.06.2011 встановлено, що Товариство не може вчиняти дії стосовно майна, переданого до його статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі, передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо.

6.7. Як вбачається з переліку філій ПАТ "ДПЗКУ", що створювалися, створено філію - Ічнянське хлібоприймальне підприємство.

6.8. 21.12.2011 ПАТ «ДПЗКУ», в особі філії «Ічнянське хлібоприймальне підприємство», звернулось до Ічнянської міської ради та просило надати дозвіл на виготовлення свідоцтва на право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 140, м. Ічня, Чернігівська область.

6.9. Виконавчий комітет Ічнянської міської ради прийняв рішення «Про оформлення права власності на спірний об'єкт нерухомості в м. Ічня, вул. Вокзальна, 140» № 263 від 28.12.2011 за ПАТ «ДПЗКУ».

6.10. На підставі зазначеного рішення Ічнянською міською радою було видано власнику - ПАТ «ДПЗКУ», свідоцтво про право приватної власності № 5002 від 27.01.2012 серії САВ 680823 на спірне нерухоме майно, що в подальшому зареєстровано за останнім.

6.11. Тобто, судами попередніх інстанцій встановлено, що держава в особі Кабінету Міністрів України здійснила заходи щодо зміни організаційно-правової форми ДП "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" і визначила розмір статутного капіталу останнього.

6.12. Проте майно, на суму вартості якого сформовано статутний капітал, у тому числі спірний майновий комплекс Ічнянського хлібоприймального підприємства, ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" у власність передано не було. На момент передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду, таке майно мало статус державної власності.

6.13. Частиною 3 статті 145 Господарського кодексу України передбачено, що правовий режим майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону.

6.14. Проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися, як підстава для зміни форми власності на державне майно.

6.16. Крім того, частиною 2 статті 325 ЦК України передбачено, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

6.17. У відповідності до частини 7 статті 141 ГК України (в редакції на час утворення відповідача-2) не може бути вкладом у спільну діяльність майно, яке належить до основних фондів підприємств державної власності, що не підлягають приватизації.

6.18. Так, у відповідності до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» затверджено перелік об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, до якого увійшов спірний майновий комплекс Ічнянське хлібоприймальне підприємство (вул. Вокзальна, 140, м. Ічня, Ічнянський район, Чернігівська область). Спірний майновий комплекс не був також включений до переліку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані.

6.19. За змістом ч. 9 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» (в редакції чинній на час звернення із заявою про видачу свідоцтва) господарські організації, створені на базі об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, до виключення їх з переліку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не можуть вчиняти дії стосовно майна, переданого до їх статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо.

6.20. З урахуванням приписів вищенаведених норм, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що спірне майно надавалося ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» для здійснення статутної діяльності, а не у власність, і до завершення процедури приватизації в установленому законодавством порядку це майно залишається об'єктом права державної власності.

6.21. Доводи апелянта щодо зміни правового режиму майна у спосіб передбачений ст. 85 ГК України відхиляються, оскільки відповідачем-2 не було доведено обставин передачі йому саме у власність спірного майна, яке має особливий порядок правового регулювання.

6.22. Враховуючи вищенаведене, ПАТ «ДПЗКУ», в особі філії «Ічнянське хлібоприймальне підприємство» не мало законних підстав для звернення до Виконавчого комітету Ічнянської міської ради із відповідною заявою про видачу свідоцтва на право приватної власності на нерухоме майно, яке передане йому на праві господарського відання. А тому, Верхвоний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про неправомірне набуття відповідачем-2 права власності на спірне майно.

6.23. Зважаючи на вищевикладене, Верховний Суд зазначає, що майно державного підприємства, яке відповідно до закону не підлягає приватизації, не може належати юридичній особі на праві приватної власності.

6.24. Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №920/1077/16, від 28.03.2018 у справі 925/792/17, від 30.09.2018 у справі №915/825/16.

6.25. Суд критично оцінює доводи касаційної скарги відповідача в частині пропуску строку позовної давності. Згідно положень статей 256, 261 Цивільного кодексу України та постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" перебіг позовної давності має розпочинатися з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган в інтересах якого звернулася прокуратура. Будь-яких документів та/або інформації, з яких Міністерству аграрної політики та продовольства України інформації стало відомо про прийняття оскаржуваного рішення та видачі свідоцтв на право власності на нерухоме майно надано не було. В свою чергу на Міністерство аграрної політики не покладено обов'язок контролювати діяльність органів місцевого самоврядування та перевіряти їх рішення на предмет дотримання вимогам законодавства, таким чином, воно не знало і не могло знати про порушення вимог закону до моменту отримання інформації від органів прокуратури про виявлення останніх.

6.26. Щодо надіслання ПАТ «ДПЗКУ» на адресу Міністерства аграрної політики та продовольства України інформації про отримання свідоцтва на право приватної власності, судами вірно зазначено, що вищенаведені документи не можуть бути належними і допустимими доказами в контексті приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України.

6.27. При цьому, судами встановлено, що в інформаційно-пошуковій системі організаційно-розпорядчої документації Міністерства аграрної політики та продовольства України відсутня інформація щодо листа ПАТ «ДПЗКУ» про оформлення права власності на комплекс, виробничі приміщення Ічнянського хлібоприймального підприємства від 28.03.2012 за вих. №130-2-802/2-15/2032.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

7.2. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, згідно вимог статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

7.3. Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 18 квітня 2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28 листопада 2018 року у справі № 927/735/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.