УХВАЛА

02 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/2552/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

розглянув у письмовому провадженні заяву Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області

про роз'яснення постанови Верховного Суду від 17.10.2018

у справі № 908/2552/17

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор"

до 1) Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

2) Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області,

про стягнення 52 179,35 грн,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 17.10.2018 касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" задоволено частково; постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 908/2552/17 скасовано; рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2018 у справі № 908/2552/17 змінено викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови; пункти 2 та 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2018 у справі № 908/2552/17 викладно у такій редакції: "2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" (, вул. Чарівна, 1, смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, 72201) грошові кошти в сумі 52 179,35 грн (п'ятдесят дві тисячі сто сімдесят дев'ять гривень 35 копійок). Видати наказ після набрання рішенням чинності. 3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" (, вул. Чарівна, 1, смт Веселе Веселівського району Запорізької області, 72201) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок). Видати наказ після набрання рішенням чинності."; у решті резолютивну частину рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2018 у справі № 908/2552/17 залишено без змін; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" (, вул. Чарівна, 1, смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, 72201) судовий збір за розгляд касаційної скарги у сумі 3 524,00 грн (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

На примусове виконання зазначеної постанови від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17 Господарським судом Запорозької області видано наказ від 28.11.2018.

З метою виконання судового рішення щодо стягнення з Державного бюджету України грошових коштів у сумі 52 179,35 грн Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський елеватор" звернулося до Державної казначейської служби України з заявою про виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2018 у справі № 908/2552/17, який у подальшому спрямовано до управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області і станом на теперішній час не виконано.

Посилаючись на положення статті 245 Господарського процесуального кодексу України Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області звернулося до Верховного Суду із заявою про роз'яснення постанови Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17.

В обґрунтування зазначеної заяви Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області зазначає, що до повноважень Державної казначейської служби України не належить виплата за рахунок коштів державного бюджету України інфляційний втрат, нарахованих на позадоговірне грошове зобов'язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Отже підстав для виконання Державною казначейською службою наказу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2018 у справі № 908/2552/17 у порядку, передбаченому для виконання рішень про стягнення шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади, не має.

Резолютивна частина рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2018 у справі № 908/2552/17 (у редакції постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.10.2018) не містить відомостей про суб'єкта виконання судового рішення, який має бути зазначений у виконавчому документі боржником.

Заявник посилаючись на положення пункту 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України, статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" зауважує, що у виконавчому документі обов'язково зазначаються повне найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника. Проте у наказі Господарського суду Запорізької області від 28.11.2018 у справі № 908/2552/17 щодо стягнення з Державного бюджету України грошових коштів у сумі 52 179,35 грн визначені законодавством відомості про божника відсутні.

Крім цього, посилаючись на положення статті 170, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України заявник звертає увагу, що оскільки кошти на які нараховано інфляційні втрати, не були повернуті позивачу органом державної виконавчої служби, саме Веселівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області має бути зазначений боржником у наказі Господарського суду Запорізької області від 28.11.2018 у справі № 908/2552/17 та за його рахунок необхідно проводити безспірне списання грошових коштів у сумі 52 179,35 грн.

Таким чином, заявник просить роз'яснити постанову Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17, щодо визначення джерела стягнення та державного органу, з рахунків якого необхідно стягувати грошові кошти у сумі 52 179,35 грн.

Вивчивши доводи заяви, перевіривши зміст судового рішення, яке заявник просить роз'яснити, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області про роз'яснення постанови Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17 слід відмовити з огляду на таке.

Частиною 1 статті 245 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно із положенням частини 3 статті 245 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Водночас, роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У цьому разі заявник просить суд роз'яснити рішення суду шляхом внесення в нього нових даних, а саме щодо визначення джерела стягнення та державного органу, з рахунків якого необхідно стягувати грошові кошти у сумі 52 179,35 грн, що на переконання суду не є правовою підставою для роз'яснення постанови суду касаційної інстанції.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області, про роз'яснення постанови Верховного Суду 17.10.2018 у цій справі.

Керуючись статтями 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області про роз'яснення постанови Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков