ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Справа№ 910/10677/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

розгляднувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи,

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамарис Плюс", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 (повний текст складено 18.12.2018)

у справі №910/10677/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аміго И С", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамарис Плюс", м. Київ

про стягнення 140 971,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аміго И С" (далі - Позивач, ТОВ "Аміго И С") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамарис Плюс" (далі - Відповідач, ТОВ "Альфамарис Плюс") про стягнення 140971,00 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на порушення Відповідачем умов Договору поставки №01/04/16-390 від 01.04.2016 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару, внаслідок чого у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у вказаній сумі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 позов задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ "Альфамарис Плюс" на користь ТОВ "Аміго И С" 140971,00 грн заборгованості.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, поставив та передав Відповідачу товар, а Відповідач в порушення умов Договору поставки №01/04/16-390 від 01.04.2016 належним чином не виконав зобов'язання з оплати поставленного товару, оплатив частину вартості отриманого товару, в зв'язку з чим за Відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 140971,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ "Аміго И С" до ТОВ "Альфамарис Плюс" повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухвалені рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального та неправильно застосовано норми матеріального права, Позивачем не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зокрема, за твердженням відповідача, судом першої інстанції було зібрано докази у справі з власної ініціативи та в обґрунтування рішення суд першої інстанції посилався на докази отримані з порушенням норм процесуального права. Також, відповідачем зазначено, що протягом строку дії Договору поставки Позивачем приймалися звіти про продаж товару без зауважень, Позивач не направляв на адресу Відповідача жодних листів, претензій, вимог про порушення п. 5.2.4 Договору та необхідності усунення таких порушень та зазначено, що Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції здійснював оплати поставленого товару, однак судом першої інстанції при ухвалені рішення не враховано дану обставину.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/10677/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді -доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/10677/18, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

07.02.2019 через відділ документального забезпечення суду від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аміго И С" (далі - Позивач, ТОВ "Аміго И С", Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфамарис Плюс" (далі - Відповідач, ТОВ "Альфамарис Плюс", Покупець) укладено Договір поставки №01/04/16-390 (далі - Договір), за умовами якого (п.1.1.) в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця Товар (товари для дітей) (далі - Товар), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлений Товар відповідно до умов цього Договору.

Постачальник підтверджує, що якість Товару, який поставляється за цим Договором, відповідає затвердженим державним стандартам і технічним умовам та відповідає меті його подальшого використання. Метою придбання Товару Покупцем за цим Договором є його подальша реалізація (п. 2.1. Договору).

У відповідності до п. 4.2. Договору (у редакції Додаткової угоди від 04.04.2016 до Договору поставки № 01/04/16-390 від 01.04.2016) оплата за Товар здійснюється Покупцем на поточний рахунок Постачальника, в національній валюті України (гривні), протягом 7 (семи) банківських днів з моменту реалізації Товару Покупцем .

Згідно з п.5.2.4. Договору Покупець зобов'язаний один раз в 7 (сім) днів ел. поштою надавати Постачальнику достовірний звіт про реалізований товар. У разі неподання звіту в зазначені терміни - весь Товар прийнятий Покупцем вважається реалізованим в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи з 12.05.2016 по 28.03.2017 Позивачем поставлено та передано Відповідачу товар на загальну суму 822387,90 грн, що підтверджується копіями відповідних видаткових накладних наявних в матеріалах справи (т.1 а.с. 15-77), копіями податкових накладних та розрахунків коригувань до податкових накладних (т.1 а.с. 78-279, т.2 а.с. 1- 84) копіями товарно-транспортних накладних (т.2 а.с. 85-187).

В подальшому Відповідачем було повернено Позивачу товар на загальну суму 142159,98 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних на повернення товару (т.2, а.с. 188-197).

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що Відповідачем було частково оплачено поставлений товар на суму 539256,92 грн, що не оспорюється сторонами та підтверджується копіями платіжних доручень: №209 від 06.06.2016; №232 від 16.06.2016; №265 від 01.07.2016; №271 від 05.07.2016; №289 від 12.07.2016; №304 від 19.07.2016; №352 від 16.08.2016; № 393 від 18.10.2016; №412 від 15.09.2016; №461 від 05.10.2016; №487 від 18.10.2016; №532 від 03.11.2016; №573 від 16.11.2016; №615 від 30.11.2016; №660 від 15.12.2016; №680 від 21.12.2016; №735 від 12.01.2017; №747 від 13.01.2017; №811 від 14.02.2017; №821 від 16.02.2017; №891 від 16.03.2017; №901 від 21.03.2017; №951 від 11.04.2017; №958 від 18.04.2017; №1013 від 12.05.2017; № 1039 від 22.05.2017; №1124 від 03.07.2017; №1314 від 06.10.2017; 1447 від 13.12.2017; №1594 від 07.03.2018 наявними в матеріалах справи (т.2, а.с. 198-227).

Між Позивачем та Відповідачем підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з квітня 2018 року по травень 2018 року за Договором, згідно якого заборгованість Відповідача перед Позивачем становить - 160971,00 грн (т.2, а.с. 229).

22.06.2018 Позивачем була направлена цінним листом з описом вкладення претензія Відповідачу від 22.06.2018 №191 з проханням погасити існуючу заборгованість у розмірі 160971,00 грн за Договором поставки №01/04/16-390 від 01.04.2016 протягом десяти календарних днів з моменту одержання даної претензії (т.2, а.с. 230 - 232). Зазначена претензія отримана уповноваженим представником Відповідача 23.06.2018, відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення цінного листа наявним в матеріалах справи (т.2, а.с. 234).

Відповідачем дана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду першої інстанції Позивач зазначив, що внаслідок порушення Відповідачем зобов'язання щодо повної оплати вартості отриманого товару, у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість в розмірі 140971,00 грн.

В даному випадку між сторонами виник спір з приводу неналежного виконання Відповідачем обов'язку з оплати поставленого товару згідно умов Договору поставки №01/04/16-390 від 01.04.2016.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, Позивач взяті на себе зобов'язання за Договором поставки №01/04/16-390 від 01.04.2016 з поставки товару Відповідачу виконав належним чином, а Відповідач в порушення умов Договору сплатив Позивачу лише частину вартості отриманого товару, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість перед Позивачем з оплати вартості отриманого товару в розмірі 140971,00 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що Відповідачем, під час звернення до суду з апеляційною скаргою було подано додаткові докази на підтвердження часткової сплати заборгованості у розмірі 30913,36 грн, що підтверджується виписками банку від 13.09.2018 на суму 21808,76 грн та від 17.10.2018 на суму 9104,60 грн.

Твердження Відповідача про подання відповідних доказів оплати до суду першої інстанції спростовується матеріалами справи. Апеляційним господарським судом встановлено, що Відповідачем у листі від 01.10.2018 (т.2. а.с. 306) зазначено про оплату здійснену останнім, однак доказів на підтвердження викладених обставин до суду першої інстанції не надано.

Відповідно ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що Відповідачем не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження неможливості подання до суду першої інстанції відповідних доказів, а відтак, дані докази апеляційним господарським судом не приймаються.

Щодо твердження Відповідача про надання останнім звітів про реалізацію товару Позивачу відповідно до п. 5.2.4. Договору та про неможливість встановити точні дати у які Відповідач зобов'язаний надавати Позивачу звіти про реалізацію товару, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до п. 5.2.4 Договору Відповідач зобов'язаний один раз в 7 (сім) днів електронною поштою надавати Позивачу достовірний звіт про реалізований товар. У разі неподання звіту в зазначені терміни - весь Товар прийнятий Відповідачем вважається реалізованим в повному обсязі.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що Відповідачем не надано доказів на підтвердження надсилання звітів про реалізацію товару Позивачу у відповідності до вимог п. 5.2.4 Договору, а відтак, Товар поставлений Позивачем Відповідачу вважається реалізованим в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 140971,00 грн заборгованості є нормативно та документарно доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 18.12.2018 у справі № 910/10677/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

У зв'язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються судом на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфамарис Плюс".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамарис Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 у справі № 910/10677/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 у справі № 910/10677/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/10677/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко