ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Справа№ 910/13428/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 06.03.2019

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вівен Групп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 про забезпечення позову

у справі №910/13428/18 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Контракт» Шкурко В.М.

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вівен Групп»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК «Укргаз»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бастіон»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

1. Зміст заяви та пояснення по суті

1.1. 03.12.2018 позивач (далі - Банк, заявник) звернувся до місцевого суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежилі приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0), що належать на праві власності ТОВ «Вівен груп».

1.2. Вказана заява обґрунтована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2015 та ст.694, 695 Цивільного кодексу України у позивача виникло право застави на предмет купівлі-продажу, а саме: на спірні нежилі приміщення.

12.01.2017 з метою збереження майна зареєстрована іпотека Банку на нежитлові приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2015.

Проте, з інформаційних довідок з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 24.04.2018 виключено запис про Іпотеку Банку на підставі ухвали Господарського суду Луганської області від 06.04.2018 по справі № 913/984/17. Позивач зазначає, що вказана справа взагалі не стосується ані ТОВ «ГК «Укргаз», ані Банку, більш того, зазначена ухвала в реєстрі судових рішень взагалі відсутня. У відповідь на адвокатський запит Банку судом зазначено, що Господарським судом Луганської області після 05.03.2018 жодних процесуальних документів по справі № 913/984/17 не виносилось, в тому числі щодо припинення іпотеки ПАТ «Банк «Контракт» на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 59.

За вказаних обставин, позивач зазначає, що жодних правових підстав для скасування іпотеки Банку на нежилі приміщення в ТОВ «ГК «Укргаз» та державного реєстратора не існувало. Разом з тим, у зв'язку із незаконним скасуванням іпотеки Банку на нежилі приміщення, стало можливим їх подальше відчуження.

Так, 24.04.2018 ТОВ «ГК «Укргаз» без згоди іпотекодержателя було відчужено нерухоме майно до ТОВ «Квадрус Груп». В той самий день ТОВ «Квадрус Груп» на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: №2692, посвідченого 24.04.2018 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. передало спірне нерухоме майно TOB «Вівен Груп», який на сьогодні є власником спірного нерухомого майна (номер запису про право власності 25869913 від 24.04.2018)

Позивач вказує, що в подальшому 25.04.2018 TOB «Вівен Груп» передало нерухоме майно в іпотеку ТОВ «ФК «Бастіон» (номер запису про іпотеку: 25894482). Підстава: договір іпотеки №2730, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. та договір позики №П12/25/04-18 від 25.04.2018.

Вищезазначені обставини, зокрема: незаконне скасування запису про іпотеку Банку, відчуження заставного майна, та подальша передача його в наступну іпотеку, як вказує позивач, свідчать про дійсні наміри ТОВ «ГК «Укргаз», ТОВ «Вівен груп», а саме - виведення майна із власності Банку.

Також позивач зазначає, що укладання договору купівлі-продажу, підписання акту прийому-передачі приміщення взагалі суперечило інтересам банківської установи. Так, голова правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_4, діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, всупереч рішенню спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт» від 04.08.2015 та всупереч інтересам очолюваної нею банківської установи, здійснила відчуження майна ПАТ «Банк «Контракт» за ціною, що на 10171431,00 грн нижче їх дійсної вартості, чим спричинила шкоду ПАТ «Банк «Контракт» на зазначену суму

Вказані вище обставини, як зазначає позивач, були досліджені в межах кримінального провадження №00007282 від 03.10.2015, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 Кримінального кодексу України щодо обвинувачення голови Правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва (справа №758/20/17) від 03.01.2017 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 міста Києва в межах кримінального провадження №00007282 від 03.10.2015 про накладення арешту на вищевказане нерухоме майно.

Винесення ухвали обґрунтовано тим, що службові особи ПАТ «Банк «Контракт», зловживаючи своїм службовим становищем, тобто діючи всупереч інтересам зазначеної банківської установи, використовуючи свої повноваження, здійснили продаж приміщення Банку за адресою: місто Київ, вул. Воздвиженська, 58, чим спричинили тяжкі наслідки, і як наслідок - продаж нерухомого майна за ціною 29068994,00 грн, що на 36% менше звичайної ціни для вказаного нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, а також те, що перелічене вище майно визнаного речовим доказом, та в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

13.01.2017 на підставі зазначеної ухвали слідчого судді до Державного реєстру речових прав було внесено запис №18759208 про обтяження (арешт) нерухомого майна.

Проте, як вказує позивач, 23.04.2018 державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. прийнято рішення на підставі вироку Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2018 у справі №758/20/17 про припинення вказаного обтяження.

Позивач зазначає, що рішення державного реєстратора прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до ст.31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. З урахуванням перехідних положень Закону України від 06.10.2016 № 1666-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та ЄДРСР, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов'язково використовує відомості ЄДРСР за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його змісту в електронній формі та паперовій.

Позивач вказує, що станом на 23.04.2018 (і до сьогодні) вирок Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2018 у справі №758/20/17 не набрав законної сили, з огляду на подання апеляційної скарги на винесене рішення. Більше того, в тексті самого судового рішення зазначено про встановлення тридцятиденного строку на його апеляційне оскарження, за відсутності якого судове рішення набирає законної сили. Станом на сьогодні розгляд апеляційних скарг триває, а відтак вирок Подільського суду районного суду м. Києва у справі №758/20/17 не набрав законної сили.

Так, як зазначає позивач, попри відсутність законних підстав для скасування арешту на майно, ТОВ «ГК «Укргаз» за попередньою змовою з державним реєстратором Янчук С.В. було здійснено припинення обтяження майна, що зробило можливим подальше відчуження майна.

2. Обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30.09.2015 в розмірі 23384528,32 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - нежилі приміщення в літері А з №1 по №17 (групи приміщень №1), з №1 по №24 (групи приміщень №4), з №1 по №14 (групи приміщень №7), з №1 по №18 (групи приміщень №10), з №1 по №18 (групи приміщень №11), з №1 по №16 (групи приміщень №13), №1 (групи приміщень №15), №1 (групи приміщень №16), загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

2.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Контракт», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Укргаз», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, відповідно до якого, згідно акту приймання-передачі від 30.09.2015, покупець прийняв нежилі приміщення загальною площею 1169,30 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58. Продаж приміщень здійснено за 45400000,00 грн, які покупець мав перерахувати не пізніше 05.10.2015. В рахунок оплати вартості приміщень за договором покупцем сплачено 29 068994,00 грн. Заборгованість за договором становить 16331006,00 грн та за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 5583731,32 грн та 3% річних в сумі 1469791,00 грн, загалом 23384528,32 грн. 12.01.2017 з метою збереження майна зареєстрована іпотека на нежитлові приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2015. Як стало відомо позивачу, 24.04.2018 виключено запис про іпотеку банку на підставі ухвали Господарського суду Луганської області від 06.04.2018 по справі №913/984/17. З Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що після скасування запису про іпотеку, 24.04.2018 ТОВ «ГК «Укргаз» було відчужене нерухоме майно до ТОВ «Квадрус Груп», який, в свою чергу, 24.04.2018 відчужив це майно до ТОВ «Вівен Груп».

3. Зміст ухвали місцевого суду

3.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 у справі №910/13428/18 заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Контракт» Шкурко В.М. про забезпечення позову задоволено повністю. Накладено арешт на нежилі приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0), що належать на праві власності ТОВ «Вівен груп».

3.2. Мотивуючи ухвалу, місцевий суд зазначив, що оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, суд, з урахуванням пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову повністю.

4. Вимоги та обґрунтування апеляційної скарги

4.1. Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 у справі №910/13428/18.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на 05.12.2018 спірні нежитлові приміщення були обтяжені іпотекою, тому доводи, що записи щодо заборони та арешту спірного майна вилучені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не вбачається реального та достатньо обґрунтованого ризику відчуження спірного нерухомого майна.

Так, відповідач зазначає, що оскаржувана ухвала ґрунтується тільки на припущеннях позивача про те, що відповідач може відчужити майно, яке і так обтяжене іпотекою та арештами.

Крім того, за твердженням апелянта, оскаржувана ухвала не містить мотивів щодо наявності правового зв'язку між заявленими позовними вимогами та заходами до забезпечення позову та місцевим судом не зазначено, які докази можуть вказувати на наявність обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову та в чому вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відтак, на думку відповідача, у місцевого суду не було достатніх підстав для задоволення заяви позивача та вжиття заходів забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та подання доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви.

При цьому, відповідач зазначає, що місцевим судом не вирішено питання зустрічного забезпечення, на виконання вимог ст.141 Господарського процесуального кодексу України.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач зазначає, що, враховуючи попередні дії ТОВ ГК «Укргаз» та ТОВ «Вівен груп», існує ризик відчуження спірного майна від відповідача або його знищення. При цьому, твердження апелянта, що на сьогодні в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно наявний запис про іпотеку Банку, жодним чином не спростовує того факту, що апелянтом та ТОВ ГК «Укргаз» неодноразово здійснювались незаконні спроби щодо скасування арештів та обтяжень спірного нерухомого майна, в результаті яких його в подальшому було відчужено.

5.2. Треті особи-1, 2 відзиву на апеляційну скаргу у визначний судом строк не надали.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 18.12.2018 відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 05.12.2018 у справі №910/13428/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вівен Групп» залишено без руху на підставі ч.3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, встановлено відповідачу строк для усунення вказаних недоліків.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, поновлено відповідачу пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 у справі №910/13428/18, відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вівен Групп» на 06.03.2019.

6.4. У судове засідання 06.03.2019 з'явились уповноважені представники позивача та відповідача. Представники третіх осіб-1,-2 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

6.5. При цьому, 06.03.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме - довідки з Державного реєстру речових прав на спірне нерухоме майно станом на 05.03.2019, в якій містяться записи про іпотеку №18549629 від 12.01.2017 та №25894482 від 25.04.2018, що, за твердженням відповідача, свідчить про відсутність реального та підтвердженого доказами ризику відчуження вказаного майна та, відповідно, підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

6.6. Колегія суддів, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, які щодо долучення вказаних документів не заперечували, порадившись на місці, ухвалила задовольнити клопотання відповідача та долучити вказану вище довідку до матеріалів справи.

6.7. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу місцевого суду від 05.12.2018 у справі №910/13428/18 скасувати.

6.8. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу місцевого суду від 05.12.2018 у справі №910/13428/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

7.2. Згідно з п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Місцевий суд, враховуючи, що спірне майно неодноразово відчужувалось, а також передавалось в іпотеку, при винесенні оскаржуваної ухвали виходив з того, що оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, з урахуванням пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, задовольнив заяву про забезпечення позову повністю.

8.3. Апеляційний суд з вказаним висновком місцевого суду погоджується з огляду на наступне.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

8.4. Так, з матеріалів справи, зокрема, довідки з Державного реєстру речових прав на спірне нерухоме майно, вбачається, що спірне майно - нежилі приміщення літера А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0) неодноразово відчужувалось та передавалось в іпотеку, зокрема: 24.04.2018 ТОВ «ГК «Укргаз» було відчужене вказане нерухоме майно до ТОВ «Квадрус Груп», який, в свою чергу, 24.04.2018 відчужив це майно до ТОВ «Вівен Груп», який 25.04.2018 передав спірне майно в іпотеку ТОВ «ФК «Бастіон».

8.5. Враховуючи встановлені судом обставини щодо неодноразового відчуження та передання спірного майна в іпотеку, апеляційний суд відхиляє аргументи відповідача, як про відсутність реального та достатньо обґрунтованого ризику відчуження спірного нерухомого майна, так і про те, що оскаржувана ухвала ґрунтується тільки на припущеннях позивача, що відповідач може відчужити майно, яке й так обтяжене іпотекою та арештами.

8.6. Також апеляційний суд відхиляє аргументи відповідача, що оскаржувана ухвала не містить мотивів щодо наявності правового зв'язку між заявленими позовними вимогами та заходами до забезпечення позову, оскільки предметом позову у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки - зазначене вище спірне майно, то заходи забезпечення позову у вигляді арешту на це майно, повністю відповідають предмету позову, про що місцевим судом зазначено в оскаржуваній ухвалі.

8.7. При цьому, доводи відповідача, що місцевим судом не зазначено, які докази можуть вказувати на наявність обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову та у чому вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову, спростовуються позицією місцевого суду про те, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову у даній справі є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Апеляційний суд зазначає, що вказані місцевим судом підстави для забезпечення позову відповідають приписам ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України щодо того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити як виконання рішення суду, так і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

8.8. Крім того, апеляційний суд зазначає, що доводи апелянта, що спірні нежитлові приміщення на дату винесення оскаржуваної ухвали були обтяжені іпотекою, не впливають на правильність висновку місцевого суду про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки вжиття відповідних заходів забезпечення позову обґрунтоване вчиненням дій, направлених на відчуження майна, не зважаючи на існування запису про іпотеку.

8.9. Також апеляційний суд зазначає, що помилковими є твердження відповідача, що місцевим судом не вирішено питання зустрічного забезпечення, на виконання вимог ст.141 Господарського процесуального кодексу України, оскільки з оскаржуваної ухвали вбачається, що місцевим судом зазначено, що з урахуванням приписів ст.141 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність обставин, з якими законодавець пов'язує необхідність застосування зустрічного забезпечення.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, враховуючи, що спірне майно неодноразово відчужувалось, а також передавалось в іпотеку, є обґрунтованим висновок місцевого суду про наявність підстав для забезпечення позову та задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Контракт» Шкурко В.М. та накладення арешту на нежиле приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16), загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0), що належать на праві власності ТОВ «Вівен груп».

9.2. Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вівен Групп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/13428/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/13428/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються Товариство з обмеженою відповідальністю «Вівен Групп».

4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/13428/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 01.04.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун