ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року Справа № 923/113/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Управління поліції охорони в Херсонській області (м. Херсон),

до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (м. Херсон),

про стягнення 8112 грн. 79 коп.,

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

Позивач 15.02.19 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони № 7941 від 01.12.2012, в розмірі 8112 грн. 79 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 15.02.2019 року, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 15.02.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до приписів частин 3, 5 ст. 252 ГПК України (зі змінами та доповненнями), без проведення судового засіданя.

Крім того, учасникам справи, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, встановлено строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 14.03.19, для надання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи) заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань.

Повне рішення у справі ухвалено 27.03.19.

Позивач у позовній заяві посилається на наступні обставини:

сторонами було укладено було укладено договір спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони № 7941 від 01.12.12 р.;

в період з 01.10.2018 по 30.11.2018 Позивачем було надано послуг на загальну суму 16225,58 грн., загальна сума заборгованості склала 40563,95 грн.;

в листопаді Відповідачем на рахунок Позивача було сплачено 40563,95 грн.;

за фактом надання послуг в період з 01.12.2018 по 31.12.2018, обумовлених Договором, сторонами було підписано акт прийому-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 001-117034 від 31.12.2018 за грудень 2018 року в розмірі 8112,79 грн.;

станом на 01.01.2019 заборгованість залишилася не сплаченою;

в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення статей 526, 530, 610, 625 ЦК України, статей 193, 217, 230,231 ГК України.

Відповідач, повідомлений про строк подання відзиву належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвали суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку (отримана відповідачем 21.02.19 відповідно до відмітки у повідомлення про вручення поштового відправлення), не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин не подав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): не подавались.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): не подавались.

З'ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням державної служби охорони при УМВС України в Херсонській області (надалі за текстом рішення – Позивач, Виконавець) та ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (надалі за текстом рішення – Відповідач, Замовник) було укладено договір спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони № 7941 від 01.12.12 р. (надалі за текстом рішення – Договір).

Відповідно до умов пункту 2.1 Договору Позивач зобов’язувався здійснювати в інтересах Замовника спостереження сигналізації, встановленої на об’єктах Відповідача, перелік та адреси яких зазначені в Дислокації (Додаток 1 до Договору), обслуговування цієї сигналізації, а також терміновий виїзд НМО на об’єкт у випадку надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації для встановлення причини спрацювання, а Відповідач зобов’язувався відповідно до підпункту 4.2.9. пункту 4.2. Договору своєчасно здійснювати оплату за цим Договором.

За умовами Договору визначено кількість умовних установок сигналізації на об’єктах: 2,32 одиниці; вартість обслуговування однієї умовної установки сигналізації в рік: 180 грн. з урахуванням ПДВ; вартість обслуговування та спостереження за сигналізацією за допомогою ПЦО: 350,48 грн. з урахуванням ПДВ (додаток 3 до Договору) (стор. 5 додатку до позовної заяви).

Відповідно до умов пункту 3.3. Договору вартість охоронних послуг за Договором на кожний окремий місяць розраховується Сторонами на підставі дислокації, розрахунку та протоколу узгодження договірної ціни (Додатки 1,2, 3 до Договору).

Пунктом 3.3. Договору визначено, що до 5 числа кожного місяця Виконавець складає і надає Замовнику для підписання акт про надання послуг.

Протокол погодження вартості охорони об’єктів Замовника є підставою для розрахунків Відповідача з Позивачем (Додаток 3 до Договору) (стор. 5 додатку до позовної заяви).

Договір укладено терміном на 1 рік (пункт 8.1 Договору).

Відповідно до пункту 8.2. Договору якщо за 15 діб до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах.

У відповідності до Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834, наказу Національної поліції України від 06.11.2015 № 67, наказу МВС України від 07.11.2015 № 1399, у 2015 році Міністерством внутрішніх справ України проведено реформування органів внутрішніх справ і підпорядкованих їм суб’єктів господарювання.

Постановою Кабінет Міністрів України від 13.10.2015 № 834 «Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1139 установлено, що органи поліції охорони, утворені як територіальні органи Національної поліції, є правонаступниками Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ та відповідних державних установ Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ, що ліквідуються в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

У зв’язку зі створенням Управління поліції охорони в Херсонській області, керуючись статями 11, 509, 512, 609 Цивільного кодексу України, пп. «є» п. 2, пп. «г» п. 4 та п. 10-1 Положення про порядок передачі об’єктів державної та комунальної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482, Положенням про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878, Положенням про Національну поліцію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015, наказом Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України від 26.01.2016 №51/64 «Про впорядкування діяльності органів поліції охорони» та з метою забезпечення належного функціонування органів поліції охорони спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України від 29.01.2016 № 50/82 «Про передачу майна прав та обов’язків» 01.02.2016 передано все майно, права та обов’язки з балансу УДСО на баланс Управління поліції охорони в Херсонській області.

Управління поліції охорони в Херсонській області діє на підставі Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про Управління поліції охорони в Херсонській області (в нові редакції), затвердженого Наказом Національної поліції від 19.09.2016 № 888, яким додатково встановлено, що Управління поліції охорони в Херсонській області (код за ) є правонаступником Управління Державної служби охорони при УМВС України в Херсонській області (код за ).

13.07.2016 було змінено умови Договору шляхом викладення дислокації щодо здійснення реагування нарядів ГШР БПО УПО на спрацювання засобів охоронної сигналізації об’єктів Відповідача та розрахунку вартості спостереження за об’єктами Відповідача в новій редакції (Додаток 1, 2 до Договору). Сторони погодили з 01.07.2016 вартість за спостереження та обслуговування засобів охоронної сигналізації в розмірі 8112,79 грн./міс. з урахуванням ПДВ.

З 05.05.2018 ПАТ «Херсонська ТЕЦ» було перейменоване в АТ «Херсонська ТЕЦ». АТ «Херсонська ТЕЦ» є правонаступником усіх прав та обов’язків ПАТ «Херсонська ТЕЦ».

Станом на 01.10.2018 Сторонами було проведено звірку взаємних розрахунків за надані послуги Позивача за Договором та підтверджено виниклу заборгованість в розмірі 24338,37 грн. за надані послуги охорони.

З метою досудового врегулювання спору 02.11.2018 Позивачем на адресу Відповідача було надіслано претензію за вихідним №4387/43/41/10/01-2018 із вимогою повернення зазначеної суми заборгованості.

Відповіді на надіслану претензію Позивачем отримано не було.

В період з 01.10.2018 по 30.11.2018 Позивачем було надано послуг на загальну суму 16225,58 грн., загальна сума заборгованості склала 40563,95 грн.

В листопаді Відповідачем на рахунок Позивача було сплачено 40563,95 грн.

За фактом надання послуг в період з 01.12.2018 по 31.12.2018, обумовлених Договором Сторонами було підписано акт прийому-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 001-117034 від 31.12.2018 за грудень 2018 року в розмірі 8112,79 грн. Станом на 01.01.2019 заборгованість залишилася не сплаченою.

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до пункту першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

За приписами статті 175 ГК України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язується вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За своєю правовою природою, укладений Договір, є договором про надання послуг правовідносини за яким врегульовані главою 63 ЦК України.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов’язання.

Приписами статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов’язаннями.

За змістом частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 202 ГК України, господарське зобов’язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З’ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи позивача, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду, були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку судові витрати, понесені позивачем у розмірі 1921грн.00коп., покладаються на відповідача.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 – 252, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (адреса місцезнаходження: 73036, місто Херсон, вулиця Бериславське шосе, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 00131771) на користь Управління поліції охорони в Херсонській області (адреса місцезнаходження: 73003, місто Херсон, вулиця Молодіжна, будинок 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 40108850) заборгованість за договором спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони №7941 від 01.12.2012 в розмірі 8112 грн. 79 коп., 1921грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 27.03.19.

Суддя                                                                                 Ю.В. Гридасов