ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" квітня 2019 р. Справа № 911/857/19

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» (ідентифікаційний код - 38374760)

про порушення провадження у справі про банкрутство

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» б/н від 27.03.2019 (вх. № 896/19 від 29.03.2019) про порушення провадження у справі про банкрутство в загальному порядку, на підставі ч. 5 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у звязку із загрозою неплатоспроможності.

Дослідивши матеріали вказаної заяви, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята судом до розгляду з підстав невідповідності її вимогам ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Перелік документів (доказів), які в обов'язковому порядку додаються до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство та що повинна містити заява боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство передбачено, зокрема частинами 1, 2, 3, 4, 9 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Виходячи з вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви про порушення справи про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті.

Згідно з ч. 9 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» за подання заяви про порушення справи про банкрутство справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

До матеріалів заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» б/н від 27.03.2019 (вх. № 896/19 від 29.03.2019) на підтвердження сплати судового збору заявником надано квитанцію № 0.0..1 від 29.03.2019, з якої вбачається, що платником за подання заяви про порушення справи про банкрутство є ОСОБА_2, а не особа, яка звертається до суду із даною заявою про порушення справи про банкрутство і повинна сплатити судовий збір.

Будь-яких документально підтверджених відомостей та нормативно обґрунтованих пояснень щодо можливості сплати судового збору ОСОБА_2 замість ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» суду не надано.

Таким чином, вищезазначена квитанція не може бути належним доказом, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство у порядку, передбаченому законом.

Також, в порушення вимог ч. 3 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» до заяви про порушення справи про банкрутство б/н від 27.03.2019 (вх. № 896/19 від 29.03.2019) не додано:

- переліку майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також переліку майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, інформації про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором (актів інвентаризації майна, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ»);

- довідки органів приватизації (органів, уповноважених управляти об'єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу;

- переліку осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення, в той час як у фінансовому звіті ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» станом на 31.12.2018 містяться відомості щодо дебіторської заборгованості;

- відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити (належним доказом зазначеного є довідка з державної податкової інспекції);

- відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити.

Крім того, суд звертає увагу, що бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату має відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, а у визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат, повязаних з провадженням у справі про банкрутство та судового збору, сплаченого кредиторами.

Проте, заявником до заяви про порушення справи про банкрутство б/н від 27.03.2019 (вх. № 896/19 від 29.03.2019) не надано належних та допустимих доказів наявності у боржника коштів та майна, що можуть забезпечити покриття вищезазначених судових витрат.

Також, суд звертає увагу заявника на необхідність дотримання вимог ст. 91 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003, щодо порядку засвідчення копій, які подаються до суду, чого ним дотримано не було.

Таким чином, отримані судом матеріали заяви про порушення провадження у справі про банкрутство б/н від 27.03.2019 (вх. № 896/19 від 29.03.2019) у розумінні статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження дотримання заявником вимог, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі; з інших підстав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням вимог цього Закону.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» б/н від 27.03.2019 (вх. № 896/19 від 29.03.2019) про порушення провадження у справі про банкрутство підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та статями 12, 164, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» б/н від 27.03.2019 (вх. № 896/19 від 29.03.2019) про порушення провадження у справі про банкрутство (всього на 233 аркушах) повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 02.04.2019.

Суддя Т.В. Лутак