ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2606/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Чередка А.Є., Коваль Л.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін:

від ФГ "Сонечко": Ладюков С.Ф., паспорт серії НОМЕР_5 від 08.10.2005 р., голова фермерського господарства;

від ФГ "Сонечко": Медвідь Є.М., ордер серії ЗП №107023 від 22.03.2019 р., адвокат;

третя особа: ОСОБА_3, паспорт серії НОМЕР_6 від 27.02.2007 р., ;

інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися.

розглянувши апеляційну скаргу фермерського господарства "Сонечко" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 ( суддя Носівець В.В.) у справі №908/2606/18

за позовом фермерського господарства "Сонечко" (Запорізька область, Мелітопольський район, с. Тамбовка, вул. Радянська, 20)

до відповідача ОСОБА_4 (АДРЕСА_2)

третя особа: ОСОБА_3 (АДРЕСА_3)

третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович (АДРЕСА_4)

про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису)

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст і мотиви оскаржуваного рішення у справі.

Фермерське господарство "Сонечко" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 29.11.2018 до фізичної особи ОСОБА_4, за участю третіх осіб: ОСОБА_3 та Приватного нотаріусу Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова Олександра Анатолійовича, про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою площею 7,0 га, розташованою на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району, кадастровий номер НОМЕР_7, укладеного 28.10.2016 ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Бєдновим О.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 року по справі №908/2606/18 відмовлено фермерському господарству "Сонечко" у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що стороною спору у господарському суді не може бути фізична особа.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, фермерського господарства "Сонечко" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 у справі №908/2606/18 та направити справу на подальший розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що приймаючи рішення щодо відмови у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції безпідставно посилався на приписи п.1 ч.1 ст. 20 ГПК України, оскільки в даній справі розглядається не спір між підприємством та фізичною особою щодо правочину, який був укладений між ними, а існує спір між юридичною особою та її учасником щодо майна підприємства.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Учасники справи не скористалися своїм правом надати відзиви на апеляційну скаргу, що не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2019 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фермерського господарства "Сонечко" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 у справі №908/2606/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.02.2019 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.02.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/2606/18, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

25.02.2019 року розгляд справи відкладено на 25.03.2019 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.03.2019 року, у зв'язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/2606/18, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.03.2019 року, у зв'язку з лікарняним судді Верхогляд Т.А., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/2606/18, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

25.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Відповідач та приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 року у справі №908/2606/18 слід залишити без змін з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини та відповідні їм правовідносини.

Фермерське господарство "Сонечко" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 29.11.2018 до фізичної особи ОСОБА_4, за участю третіх осіб: ОСОБА_3 та Приватного нотаріусу Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова Олександра Анатолійовича, про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою площею 7,0 га, розташованою на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району, кадастровий номер НОМЕР_7, укладеного 28.10.2016 ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Бєдновим О.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 року по справі №908/2606/18 відмовлено фермерському господарству "Сонечко" у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису).

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 названого Закону, місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб'єктним складом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно із п. 1, 15 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, до юрисдикції господарського суду не віднесені спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

З позовною заявою звернулось фермерське господарство "Сонечко" до відповідача ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою площею 7,0 га розташованою на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району, кадастровий номер НОМЕР_7, укладеного 28.10.2016 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Бєдновим О.А. До позову позивачем не додано копії оскаржуваного договору.

В обґрунтування позову зазначено, що договір, укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_3, суперечить Закону України "Про фермерське господарство", оскільки до теперішнього часу зазначена вище земельна ділянка увійшла до цілісного майнового комплексу фермерського господарства "Сонечко" і рішення щодо її відчуження господарством не приймалось.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є членом фермерського господарства "Сонечко". Згідно до п. 1.5 Статуту фермерського господарства "Сонечко" член фермерського господарства ОСОБА_4 для організації господарства передає господарству у постійне користування в тому числі земельну ділянку площею 7,0 га розташованою на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_8.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за реєстраційним номером облікової картки платника податків ОСОБА_4 НОМЕР_1 відсутні відомості щодо її реєстрації як фізичної особи-підприємця.

Таким чином, оскільки відповідачем у позовній заяві зазначено ОСОБА_4, тобто фізичну особу, яка не є суб'єктом господарської діяльності, а даний спір не є таким, що виник з відносин, де фізична особа, яка не є підприємцем, може бути стороною судового процесу в господарському суді, то наведене виключає можливість розгляду даної справи господарським судом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

При цьому, на виконання приписів частини 6 статті 175 ГПК України суд роз'яснює позивачу, що у такому суб'єктному складі спір між сторонами підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

За змістом ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності.

Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.

У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.

Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.

Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом.

Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства.

Майнові спори між фермерським господарством та його членами вирішуються судом.

Згідно з п. 1.4, 1.5 Статуту, господарство є підприємством, яке належить засновникам та членам господарства на праві приватної власності пропорційно їх часткаму складеному капіталі. Членами Господарства є члени родини та інші родичі Засновника:

- ОСОБА_6, паспорт серія НОМЕР_9, виданий Мелітопольським МВ УМВС України у Запорізькій області 08.07.2000 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2;

- ОСОБА_4, паспорт серія НОМЕР_10, виданий Мелітопольським МВ УМВС України у Запорізькій області 19.02.2000 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

- ОСОБА_7, паспорт серія НОМЕР_11, виданий Мелітопольським МВ УМВС України у Запорізькій області 14.12.2003 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3;

- ОСОБА_8, паспорт серія НОМЕР_12, виданий Мелітопольським МВ УМВС України у Запорізькій області 23.11.2006 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_4.

Членами Господарства можуть бути і інші члени родини та родичі засновника, які вказуються у Статуті після внесення до нього відповідних змін.

Для організації Господарства Засновник ОСОБА_1 передає Господарству у постійне користування наступні земельні ділянки:

- розміром 5,2 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_13, видану для ведення фермерського господарства;

- розміром 3,8 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_14, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 546, та свідоцтв про право на спадщину за законом, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 01.09.2011 року, видану для ведення фермерського господарства.

Члени Фермерського господарства вносять наступні земельні ділянки:

- ОСОБА_4:

- розміром 3,8 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_14, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 546, та свідоцтв про право на спадщину за законом, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 01.09.2011 року, видану для ведення фермерського господарства.

- розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_8, видану для ведення фермерського господарства;

- ОСОБА_7:

- розміром 5,1998 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_15, видану для ведення фермерського господарства;

- ОСОБА_6:

- розміром 5,999 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_16, видану для ведення фермерського господарства.

Згідно п. 4.1 Статуту, Господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Згідно п. 4.4 Статуту, для забезпечення діяльності Господарства створюється складений капітал за рахунок грошового внеску засновника у розмірі 100=(сто) гривень. Засновник ОСОБА_1 зобов`язується внести свій внесок до складеного капіталу протягом одного року з моменту реєстрації цього Статуту. Члени господарства свої внески до складеного капіталу не вносять.

Предметом спору, що виник поміж сторонами, є вимога про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою площею 7,00 га, що належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_8 відповідачці.

Ця земельна ділянка була передана відповідачкою у користування позивача, але не увійшла до складеного капіталу чи ЦМК позивача в силу п. 4.1, 4.4 Статуту, оскільки складений капітал сформовано у грошовій формі одноособово засновником.

Таким чином, спірна земельна ділянка продовжує залишатися у власності відповідачки як фізичної особи.

Наразі, між сторонами виник спір щодо майна позивачки як фізичної особи, яка реалізуючи своє майнове (а не корпоративне) право щодо розпорядження землею, уклала спірний договір з третьою особою.

Таким чином, аргумент апеляційної скарги про наявність корпоративного спору спростовується вищенаведеним.

8.Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Дане питання не вирішувалося, оскільки спір по суті заявлених позовних вимог не розглядався.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 року по справі №908/2606/18 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали без змін.

10.Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства "Сонечко" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.12.201 у справі №908/2606/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 у справі №908/2606/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.03.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко