ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Справа№ 925/308/13-г

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Чорної Л.В.

Агрикової О.В.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Морозов В.Ю. - посвідчення №034624 від 23.07.15;

від позивача: Юхта М.С. - ордер №КС253161 від 05.11.17;

від відповідача: Іванов П.О. - довіреність №500-08/28 від 25.01.19;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот", м. Черкаси

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018

за заявою виконуючого обов'язки прокурора Черкаської області Павленка В., м. Черкаси

про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016

у справі №925/308/13-г (суддя Довгань К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", м. Черкаси

до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ", м. Черкаси

про стягнення 23972590,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Азот" про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Наказ господарського суду, виданий 16.03.2015 на примусове виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі № 925/308/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі - позивач, ПАТ "Черкасиобленерго") до Публічного акціонерного товариства "Азот" (далі - відповідач, ПАТ "Азот") про стягнення 22 535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн 3% річних, 68820,00 грн судових витрат, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Виконувач обов'язків прокурора Черкаської області (надалі - прокурор) 05.10.2018 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського Черкаської області від 18.03.2016, в якій просив її скасувати та постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Азот" про визнання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015, виданого у даній справі, таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 в іншій справі - № 910/24263/16, яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 22.08.2017 залишено без змін, визнано недійсним договір про переведення боргу від 23.01.2015 №18-500, укладений між ПАТ "Азот", ПАТ "Черкасиобленерго" та Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" (надалі - ПАТ "ХК "Енергомережа"), який був підставою для постановлення ухвали, яку прокурор просить переглянути.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 18.03.2016 задоволено. Скасовано ухвалу суду першої інстанції від 18.03.2016 про визнання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 №925/308/13-г таким, що не підлягає виконанню, з винесенням нового судового рішення про відмову ПАТ "Азот" у задоволенні його заяви про визнання наказу господарського суду у цій справі від 16.03.2015 таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 у справі № 925/308/13-г ПАТ "Азот" подано апеляційну скаргу, в якій останній просить оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати та залишити заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Черкаської області від 18.03.2018 у справі №925/308/13-г без розгляду.

Незаконність оскаржуваної ухвали скаржник вбачає у неправильному застосуванні судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги ПАТ "Азот" ґрунтуються на такому:

- суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов помилкового висновку про дотримання прокурором процесуального строку звернення із заявою по перегляд ухвали суду від 18.03.2016 за нововиявленими обставинами, оскільки визначальним для такого звернення прокурора до суду є момент, коли саме держава, а не безпосередньо прокуратура Черкаської області, дізналась про існування факту визнання недійсним Договору про переведення боргу №18-500 від 23.01.2015. За твердженням апелянта держава в особі її органів: НАБУ, ФДМ України, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури як процесуального керівника досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000236, а також прокуратура Черкаської області, з матеріалів зазначеного досудового розслідування, господарської справи №910/24263/16, засобів масової інформації та Єдиного державного реєстру судових рішень, мала об'єктивну можливість та могла довідатись про те, що позов Національного антикорупційного бюро України до ПАТ "Азот", ПрАТ "ХК "Енергомережа" та ПАТ "Черкасиобленерго" у справі №910/24263/16 задоволено, договір про переведення боргу, укладений між вказаними особами, визнаний недійсним і рішення у цій справі набрало законної сили 13.06.2017. В обґрунтування вказаної позиції апелянт наводить правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц, у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі 3913/446/17, у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 у справі № 5011-7/1603-2012 (3-512гс16), у постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі № 6-7цс14;

- судом першої інстанції належним чином не перевірено: підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, чи існує орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та які причини перешкоджали захисту інтересів держави належному суб'єкту; не з'ясовано в чому саме полягає виключність випадку для представництва прокурором інтересів держави у даній справі. На думку скаржника, звернення прокурора із заявою про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами у даній справі порушує принципи рівності та змагальності сторін;

- залучення органів прокуратури для виправдання незвернення позивача у справі - ПАТ "Черкасиобленерго" до суду впродовж тривалого періоду часу (понад рік) є безумовним порушенням прав ПАТ "Азот" та основних принципів господарського судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін;

- неврахування судом першої інстанції при розгляді заяви прокурора факту добровільної часткової сплати ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" коштів, які підлягали примусовому стягненню за наказом, що призводить не тільки до порушення загальних засад та вищої мети судочинства, але й до значних матеріальних збитків для ПАТ "Азот".

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2018 справу №925/308/13-г передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Чорної Л.В. та Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали, відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду на 10.01.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Скрипки І.М. на лікарняному.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2019, справу №925/308/13-г передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Чорної Л.В. та Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" прийнято до провадження в зазначеному складі суду та призначено до розгляду на 21.01.2019.

21.01.2019 розгляд справи не відбувся у зв'язку з перебуванням головуючого судді Кравчука Г.А. на лікарняному.

В подальшому, у зв'язку з виходом судді Кравчука Г.А. з лікарняного розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Азот" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 у справі №925/308/13-г призначено на 20.02.2019.

18.02.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Публічне акціонерне товариство "Азот" подало заяву про відвід судді Агрикової О.В. у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 заяву Публічного акціонерного товариства "Азот" про відвід судді Агрикової О.В. у даній справі визнано необґрунтованою, апеляційне провадження у справі №925/308/13-г зупинено до розгляду заяви про відвід, матеріали справи №925/308/13-г передано для визначення складу суду для розгляду заяви про відвід судді у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019 заява про відвід судді Агрикової О.В. передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Пантелієнка В.О., суддів Отрюха Б.В. та Доманської М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 у складі: головуючого судді (судді доповідача) Пантелієнка В.О., суддів Отрюха Б.В. та Доманської М.Л. відмовлено в задоволені заяви Публічного акціонерного товариства "Азот" про відвід судді Агрикової О.В. від розгляду справи №925/308/13-г.

01.03.2019 ухвалою Північного апеляційного господарського суду поновлено провадження у справі 925/308/13-г, розгляд справи призначено на 20.03.2019.

08.01.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Азот" відмовити в повному обсязі, а оскаржувану ухвалу від 20.11.2018 у справі №925/308/13-г залишити без змін.

14.01.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Азот" відмовити в повному обсязі, а оскаржувану ухвалу від 20.11.2018 у справі №925/308/13-г залишити без змін.

В судове засідання 20.03.2019 з'явилися прокурор та представники сторін. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 у справі 925/308/13-г. Прокурор та представник позивача у судовому засіданні 20.03.2019 проти задоволення апеляційної скарги заперечили з підстав, зазначених у їх відзивах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22535398,48 грн боргу, 1368371,91 грн 3% річних, 68820,00 грн судових витрат. В решті позову відмовлено.

16.03.2015 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 задоволено заяву публічного акціонерного товариства "Азот" (вх. № 5337/16 від 16.03.2016), наказ господарського суду Черкаської області, виданий 16.03.2015 на примусове виконання рішення господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі № 925/308/13-г за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 22535398, 48 грн основного боргу, 1368371,91 грн. 3% річних, 68 820, 00 грн. судових витрат, визнано таким, що не підлягає виконанню. (т.2, а.с. 65-68).

Зі змісту ухвали господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 вбачається, що 23.01.2015 публічне акціонерне товариство "АЗОТ", як первісний боржник, приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія Енергомережа" як новий боржник, та публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" як кредитор (далі - сторони) уклали договір № 18-500 про переведення боргу. Згідно з умовами п. 1.1 розділу 1 (предмет договору) договору, сторони домовились, що цим договором регулюються відносини, повязані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язаннях, що виникли за договором № 524-213/24 про постачання електричної енергії ВАТ "Черкасиобленерго" для ВАТ "Азот" від 24.05.2005 станом на дату укладення цього Договору, в тому числі і зобов'язання по оплаті за поставлену кредитором електричну енергію в період з 01.09.2010 по 31.10.2010, на суму 47887721,81 грн.

Згідно з п. 1.2. договору переведення боргу, первісний боржник переводить на нового боржника, а новий боржник приймає на себе зобовязання первісного боржника, що виникли за основним договором, станом на дату укладення цього договору, і стає боржником по таких зобов'язаннях по основному договору, в тому числі і по зобов'язаннях по оплаті за поставлену з 01.09.2010 по 31.10.2010 кредитором електричну енергію на суму 47887721,81 грн.

Пунктами 5.1., 5.2. договору про переведення боргу, сторони погодили, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками, і діє до моменту завершення повного виконання сторонами своїх зобовязань. Зобовязання первісного боржника по основному договору, зазначені в п. 1.2. договору, є переведеними на нового боржника з моменту укладення цього договору.

04.03.2016 платіжними дорученнями № 21 та №22 від 04.03.2016 боржник у добровільному порядку сплатив стягувачу, відповідно, 3% річних у розмірі 1368371,91 грн та суму судових витрат у розмірі 68820,00 грн. У зазначених платіжних дорученнях платником зазначено призначенням платежу: "оплата згідно наказу від 16.03.2015 про примусове виконання рішення господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі № 925/308/13-г".

З огляду на вказані обставини суд першої інстанції дійшов до висновку, що обов'язок боржника - публічного акціонерного товариства "Азот", встановлений рішенням господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі № 925/308/13-г, на примусове виконання якого судом 16.03.2015 видано наказ № 925/308/13-г, відсутній повністю у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником в частині оплати 3% річних у розмірі 1368371,91 грн та суми судових витрат у розмірі 68820,00 грн, та з інших причин - переведенням основного боргу у розмірі 22535398,48 грн на нового боржника - приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа" за згодою стягувача (кредитора) на підставі Договору про переведення боргу № 18-500 від 23.01.2015.

Тобто, основною підставою для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню було те, що 23.01.2015 Публічне акціонерне товариство "Азот", як первісний боржник, Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа" як новий боржник, та Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" як кредитор, уклали договір № 18-500 про переведення боргу.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮ України від 19.04.2017 закінчене виконавче провадження № 50339069 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/308/13-г від 16.03.2015 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" з мотивів прийняття господарським судом Черкаської області ухвали від 18.03.2016 про визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. Супровідним листом від 19.04.2017 № 20.1/50339069/20 наказ господарського суду Черкаської області № 925/308/13-г від 16.03.2015 разом з копією постанови державного виконавця від 19.04.2017 про закінчення виконавчого провадження № 50339069 направлені до господарського суду для виконання і відома (т. 2 а.с. 79-80). Примусове виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/308/13-г від 16.03.2015 у виконавчому провадженні № 50339069 не здійснювалось.

Подаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 у справі № 925/308/13-г прокурор зазначає, що рішенням господарського суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №910/24263/16 за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа", Публічного акціонерного товариства "Азот", Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національна комісія що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (НКЕРКП), Державне підприємство "Енергоринок" про визнання договору недійсним, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, постановою Вищого господарського суду України від 22.08.2017, позов задоволено повністю, визнано недійсним договір про переведення боргу від 23.01.2015 № 18-500, укладений між Публічним акціонерним товариством "Азот", Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго".

Отже, в обґрунтування заяви про перегляд ухвали господарського суду за нововиявленими обставинами прокурор зазначив, що у зв'язку з прийнятими господарськими судами рішень про визнання недійсним договору про переведення боргу від 23.01.2015 № 18-500, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Азот", Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго", відсутні підстави для задоволення заяви боржника (відповідача) про визнання наказу господарського суду Черкаської області №925/308/13-г від 16.03.2015 таким, що не підлягає виконанню, а наказ господарського суду Черкаської області, виданий 16.03.2015 на примусове виконання рішення господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі № 925/308/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Публічного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 22535398,48 грн основного боргу, 1368371,91 грн 3% річних, 68820,00 грн судових витрат, підлягає примусовому виконанню.

Також, прокурор в своїй заяві вказав, що про наявність підстав для представництва інтересів держави у цій справі йому стало відомо з листа публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" від 06.09.2018 № 7046/09-03, отриманого ним 07.09.2018 (т. 3 а.с. 27-29).

Щодо наявності у прокурора повноважень для представництва інтересів держави в даній справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й мотивовуватися прокурором, звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому частиною другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Слід враховувати, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб'єктом владних повноважень.

При цьому, прокурор має право подавати позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не в будь-якому випадку, а лише, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Прокурор за будь-яких обставин не має право здійснювати представництво в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Окрім того, прямих заборон прокурору здійснювати представництво в суді інтересів держави в особі державних компаній не ставиться законодавцем в залежність від проведення таким суб'єктом господарської діяльності як державної компанії чи як здійснення ним функцій центрального органу влади зі спеціальним статусом.

Абз. 2, 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Колегія суддів звертає увагу, що частка державної власності у статутному капіталі ПАТ "Черкасиобленерго" складає 71%, таким чином держава володіє контрольним пакетом акцій ПАТ "Черкасиобленерго".

Отже, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні порушеного права держави, яка є акціонером ПАТ "Черкасиобленерго", шляхом виконання судового рішення про стягнення коштів на користь останнього.

Відтак, доводи апелянта в частині відсутності підстав у прокурора для представництва інтересів держави в даній справі спростовуються вищевикладеним.

Щодо доводів апелянта про те, що заява прокурора подана з порушенням передбачених процесуальних строків колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові №362/44/17 від 17.10.2018 зазначає, що якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16 і Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц та від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор не приймав участь у справі №910/24263/16. В матеріалах справи наявний лист ПАТ "Черкасиобленерго" №7046/09-03 від 06.09.2018, який прокуратура отримала 07.09.2018 (відповідно до вхідного штампу) зі змісту якого вбачається, що голова правління звернувся до прокурора з метою захисту інтересів держави шляхом звернення до суду. (т.3, а.с. 27-29).

Тобто, про наявність рішення господарського суду від 09.03.2017 у справі №910/24263/16 прокуратурі Черкаської області стало відомо зі зазначеного вище листа, а саме 07.09.2018.

Відтак, заява про перегляд ухвали господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 у справі №925/308/13-г подається в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 321 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що у справі №910/24263/16 було Національне антикорупційне бюро України, за яким Спеціалізована антикорупційна прокуратура здійснює функцію нагляду за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування є необґрунтованими та надуманими, оскільки апелянтом не надано доказів того, що Спеціалізована антикорупційна прокуратура знала про рішення господарського суду міста Києва у справі №910/24263/16.

Колегія суддів зазначає, що ст. 320 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Зокрема, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно приписів ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Стаття 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.12.2003 зі справи "Рябих проти Росії", принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі.

У рішенні від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

В рішенні у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Приписами ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової позовної вимоги або інших вимог на стадії виконання судового рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.02.2018 №147/325/13-ц.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у зв'язку з прийняттям господарськими судами рішень про визнання недійсним договору про переведення боргу від 23.01.2015 № 18-500, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Азот", Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго", який був підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, наразі відсутні підстави для задоволення заяви боржника (відповідача) про визнання наказу господарського суду Черкаської області № 925/308/13-г від 16.03.2015 таким, що не підлягає виконанню.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що під час розгляду справи №910/24263/16 встановлено, що дії сторін спірного договору завідомо суперечили інтересам держави і суспільства, мета вчинення спірного правочину щодо переведення боргу і його наслідки полягали у тому, щоб обійти встановлений Законом України "Про електроенергетику" і ПКЕЕ порядок оплати поставленої електричної енергії, оплатити її без використання передбаченого цим порядком рахунку із спеціальним режимом використання енергопостачальника і тим самим уникнути перерахування коштів із такого поточного рахунку за відповідним алгоритмом оптового ринку електричної енергії, що призведе до неотримання іншими учасниками оптового ринку електричної енергії України своїх частин від цієї суми коштів згідно з алгоритмом. Наявність таких намірів у відповідачів є очевидними, оскільки вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність переведення боргу в спірних правовідносинах і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули настання вказаних вище протиправних наслідків.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи заяву виконувача обов'язків прокурора прокуратури Черкаської області від 05.10.2018 за вх. № 29975/18 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 дійшов обґрунтованого висновку.

Ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 у справі № 925/308/13-г обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування чи змін не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 у справі №925/308/13-г залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 року у справі №925/308/13-г залишити без змін.

3. Матеріали справи№925/308/13-г повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено - 26.03.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Л.В. Чорна

О.В. Агрикова