РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019Справа № 910/16020/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"

про спростування недостовірної інформації

Представники:

від позивача: Протункевич Я.В.

від відповідача: Єлєнін С.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" про спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в мережі Інтернет було здійснено поширення недостовірної інформації, яка завдає шкоду діловій репутації позивача, зважаючи на це позивач просить суд:

визнати недостовірною інформацію про ПАТ "Укртелеком", розміщену Товариством з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" в мережі Інтернет на сайті http://telesystems.ua/ua/ та російськомовній версії сайту http://telesystems.ua/, а саме: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю";

зобов'язати Товариство з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" вилучити зі свого офіційного сайту в мережі Інтернет http://telesystems.ua/ua/ недостовірну інформацію наступного змісту: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю", та з російськомовної версії сайту http://telesystems.ua недостовірну інформацію: "В результате неправомерных, диверсионных действий монополиста телекоммуникационного рынка ПАО "Укртелеком" (направленных на еще большую монополизацию рынка телекоммуникационных услуг), а именно умышленного повреждения сотрудниками "Укртелеком" магистрального кабеля";

зобов'язати Товариство з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" спростувати протягом 1 (одного) дня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про ПАТ "Укртелеком" аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме офіційний веб-сайт Товариства з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" http://telesystems.ua/ua/ та російськомовна версія http://telesystems.ua/ на початку головної сторінки цим же шрифтом вступної та резолютивної частини судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 суд ухвалив: позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; надання доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви від 29.11.2018 і усіх доданих до неї документів; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

14.12.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на категорію та складність справи, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 22.01.2019.

22.01.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав того, що представник відповідача у день проведення підготовчого засідання у даній справі буде брати участь в іншому судовому засіданні в Броварському міськрайонному суді Київської області.

У підготовче засідання 22.01.2019 з`явився представник позивача, представники відповідача не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши в підготовчому засіданні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що відповідачем не наведено тих обставин, наявність яких в силу ст. 183 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відкладення підготовчого засідання, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання відповідача судом відмовлено.

Разом з тим, відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 22.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 19.02.2019.

19.02.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки щодо відповідача здійснюється спроба рейдерського захоплення (його активів); Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №00239 щодо таких обставин: «службові особи ПАТ «Укртелеком» здійснили несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв'язку, а саме пошкодження магістральних телекомунікаційних мереж ТОВ «Телесистеми України», що призвело до блокування інформації та неможливості надання послуг товариством, що заподіяло значну шкоду останньому».

19.02.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про перенесення підготовчого засідання. У зазначеному клопотанні позивач вказує, що у зв'язку з хворобою його представника, у позивача відсутня можливість прибути в підготовче засідання.

У підготовче засідання 19.02.2019 з`явився представник відповідача, представники позивача не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Представник відповідача заявив клопотання про зупинення розгляду справи та залишив вирішення питання щодо перенесення підготовчого засідання на розсуд суду.

Суд задовольнив клопотання позивача та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 05.03.2019.

05.03.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначив, що відповідачем не спростовано викладеного у позові.

У підготовче засідання 05.03.2019 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі та підтримав зазначене клопотання. Представник позивача проти клопотання про зупинення провадження у справі заперечив.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі, відповідач зазначає, що обставини, інформацію щодо яких позивач просить визнати недостовірною, є предметом перевірки досудового розслідування в кримінальному провадженні № 00239 від 18.12.2018, відтак, існує об'єктивна неможливість розгляду справи № 910/16020/18 до закінчення зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Так, відповідач просить суд зупинити провадження у даній справі не до вирішення іншої справи, що розглядається іншим судом, а до закінчення кримінального провадження, що суперечить приписам ст. 227 ГПК України. Враховуючи, що відповідачем не наведено тих обставин, які в розумінні положень ст. 227 Господарського процесуального кодексу можуть бути підставами для зупинення провадження у справі, а зібрані у справі№ 910/16020/18 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

З метою надання можливості відповідачу подати письмові заперечення у підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.03.2019.

12.03.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення, згідно з якими позивач зазначає, що відповідач повинен довести, що на дату розповсюдження інформації про позивача, діям позивача вже надано належну правову оцінку у встановленому законом порядку, проте, відповідач цього не довів; відмовившись від договорів з відповідачем, позивач діяв правомірно, відповідно до прав, передбачених договорами та у встановленому договорами порядку.

У підготовче засідання 12.03.2019 з`явилися представники сторін.

Представник позивача подав письмові пояснення, представник відповідача подав письмові заперечення, згідно з якими зазначено, що зі сторони позивача не було направлено повідомлення про розірвання договору про надання в користування ККЕ не менше ніж за 4 місяці до закінчення строку договору; станом на 11.10.2018 було відсутнє рішення суду про розірвання договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку №866 від 22.01.2013, яке б станом на 11.10.2018 набрало законної сили.

У підготовчому засіданні 12.03.2019 судом з'ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.03.2019.

У судове засідання 19.03.2019 з'явились представники сторін. Представник позивача підтримав позов, представник відповідача проти позову заперечив.

У судовому засіданні 19.03.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

На веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" в мережі Інтернет за адресою http://telesystems.ua/ua/ (та російськомовна версія http://telesystems.ua/) було розміщено повідомлення такого змісту: «В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю, тимчасово немає доступу в мережу інтернет, до ТБ і телефонії у деяких районах Наші технічні фахівці працюють над усуненням аварії. Приносимо вибачення за виниклі незручності, найближчим часом послуги повинні бути відновлені» та на російськомовній версії веб-сайту: «В результате неправомерных, диверсионных действий монополиста телекоммуникационного рынка ПАО "Укртелеком" (направленных на еще большую монополизацию рынка телекоммуникационных услуг), а именно умышленного повреждения сотрудниками "Укртелеком" магистрального кабеля, временно нет доступа в сеть интернет, к ТВ и телефонии в некоторых районах. Наши технические специалисты работают над устранением аварии».

Відповідачем не заперечується та обставина, що вищенаведене повідомлення на веб-сайті в мережі Інтернет за адресою http://telesystems.ua/ua/ (та російськомовна версія http://telesystems.ua/) було розміщено саме відповідачем.

Позивач зазначає, що поширена відповідачем на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" в мережі Інтернет за адресою http://telesystems.ua/ua/ (та російськомовна версія http://telesystems.ua/) інформація є недостовірною, яка завдає шкоду діловій репутації позивача, а саме: недостовірною є інформація про неправомірність дій позивача, про монопольне становище позивача, про умисне пошкодження співробітниками позивача магістрального кабелю. З огляду на наведене, позивач просить суд:

визнати недостовірною інформацію про ПАТ "Укртелеком", розміщену Товариством з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" в мережі Інтернет на сайті http://telesystems.ua/ua/ та російськомовній версії сайту http://telesystems.ua/, а саме: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю";

зобов'язати Товариство з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" вилучити зі свого офіційного сайту в мережі Інтернет http://telesystems.ua/ua/ недостовірну інформацію наступного змісту: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю", та з російськомовної версії сайту http://telesystems.ua недостовірну інформацію: "В результате неправомерных, диверсионных действий монополиста телекоммуникационного рынка ПАО "Укртелеком" (направленных на еще большую монополизацию рынка телекоммуникационных услуг), а именно умышленного повреждения сотрудниками "Укртелеком" магистрального кабеля";

зобов'язати Товариство з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" спростувати протягом 1 (одного) дня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про ПАТ "Укртелеком" аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме офіційний веб-сайт Товариства з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" http://telesystems.ua/ua/ та російськомовна версія http://telesystems.ua/ на початку головної сторінки цим же шрифтом вступної та резолютивної частини судового рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

При цьому за змістом приписів статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Так, право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вбачається, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України "Про інформацію" встановлено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень, а об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Згідно з частиною 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

При цьому, за приписами ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Згідно зі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Як встановлено судом, на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" в мережі Інтернет за адресою http://telesystems.ua/ua/ (та російськомовна версія http://telesystems.ua/) було розміщено повідомлення такого змісту: «В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю, тимчасово немає доступу в мережу інтернет, до ТБ і телефонії у деяких районах Наші технічні фахівці працюють над усуненням аварії. Приносимо вибачення за виниклі незручності, найближчим часом послуги повинні бути відновлені» та на російськомовній версії веб-сайту: «В результате неправомерных, диверсионных действий монополиста телекоммуникационного рынка ПАО "Укртелеком" (направленных на еще большую монополизацию рынка телекоммуникационных услуг), а именно умышленного повреждения сотрудниками "Укртелеком" магистрального кабеля, временно нет доступа в сеть интернет, к ТВ и телефонии в некоторых районах. Наши технические специалисты работают над устранением аварии».

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Отже, для вирішення спору та прийняття правильного рішення необхідно встановити:

- чи мало місце поширення відповідачем інформації;

- чи стосувалася поширена інформація позивача;

- чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, що не відповідає дійсності;

- чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

Як встановлено судом, відповідачем не заперечується та обставина, що вищенаведене повідомлення на веб-сайті в мережі Інтернет за адресою http://telesystems.ua/ua/ (та російськомовна версія http://telesystems.ua/) було розміщено саме відповідачем.

Виходячи зі змісту повідомлення, суд доходить висновку, що викладена у ньому інформація, яка стосується позивача, поширена відповідачем.

При цьому, позивач також зазначав, що між позивачем та відповідачем було укладено договори щодо надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку (далі - ККЕ), в тому числі договір № 866 від 22.01.2013 про надання в користування ККЕ ПАТ «Укртелеком» Внаслідок тривалого невиконання відповідачем свого обов'язку щодо оплати наданих послуг (заборгованість відповідача за Договором № 866 було підтверджено рішенням суду у справі № 910/9617/18), позивач був змушений припинити надання послуг за Договором № 866, про що завчасно попередив відповідача листом № 3256-ВИХ-KV-82Е200 від 20.09.2018. Станом на 01.09.2018 сума боргу за період, що становить 32 місяці, за Договором № 866 складала 1 278 254,12 грн. та сума пені 63 173,56 грн., нарахованої за порушення строків оплати. Зокрема, позивач повідомив відповідача, що згідно п. 3.3.2. Договору № 866 та у зв'язку з порушенням відповідачем умов в частині своєчасної оплати, Договір розривається в односторонньому порядку, а надання послуг з використання місця в ККЕ припиняється з 01.10.2018 (копія договору та листа долучені до позову).

Також, як зазначав позивач, між позивачем та відповідачем було укладено договір №451/328303 від 11.06.2013 про надання в користування ККЕ ПАТ «Укртелеком». Внаслідок тривалого невиконання відповідачем обов'язку щодо оплати наданих послуг, листом № 3257-ВИХ-KV-82Е200 від 20.09.2018 позивач попередив відповідача про одностороннє розірвання Договору та припинення надання послуг з використання місця в ККЕ з 01.10.2018, відповідно до договору №451/328303 від 11.06.2013 (копія договору та листа долучені до позову).

Відповідно до ч. 2 п. 2 розділу 3 Правил надання в користування ККЕ (далі - Правила ККЕ), затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (далі - НКРЗІ) від 23.08.2012 № 428, в договорі про надання в користування ККЕ може бути передбачено його розірвання достроково за ініціативою постачальника у разі наявності у замовника заборгованості за надані постачальником послуги з надання в користування ККЕ понад три місяці.

Судом встановлено, що п. 10.3. вказаних договорів передбачено, що дія договору припиняється достроково у разі односторонньої відмови Укртелекому від договору відповідно до п. 3.3.2. цього договору.

Згідно з п. 3.3.2. договорів, Укртелеком має право відмовитись від договору в односторонньому порядку в зв'язку з неоплатою замовником рахунка протягом 3 місяців з дати його виставлення, письмово повідомивши про це замовника за 10 днів до дати розірвання договору.

Пунктом 8 розділу 5 Правил ККЕ встановлено, що вивільнення ресурсів зайнятої ККЕ відбувається у разі розірвання договору про надання в користування ККЕ або закінчення строку його дії. Замовник зобов'язаний демонтувати кабелі електрозв'язку протягом двадцяти робочих днів з дня розірвання договору або закінчення строку його дії, якщо договором не визначено інше. У разі якщо замовник (крім бюджетних установ) не проведе демонтування кабелів зв'язку у вищевказані строки, постачальник має право демонтувати з ККЕ кабелі електрозв'язку замовника за власний рахунок та на ризик замовника з відшкодуванням збитків відповідно до законодавства. У разі якщо на день припинення договору між замовником та постачальником має місце спір, демонтаж та видалення кабелю із ККЕ забороняються до вирішення спору у встановленому законодавством порядку.

Так, позивач у позові зазначав, що господарській відносини з питань надання в користування ККЕ, які існували між сторонами та регулювались умовами укладених договорів та вимогами чинного законодавства, було припинено у порядку та на умовах, встановлених законом і договорами.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач зокрема зазначав, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000239 щодо таких обставин: «службові особи ПАТ «Укртелеком» здійснили несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв'язку, а саме пошкодження магістральних телекомунікаційних мереж ТОВ «Телесистеми України», що призвело до блокування інформації та неможливості надання послуг товариством, що заподіяло значну шкоду останньому» (копії повідомлення про кримінальне правопорушення, витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.09.2018 за № кримінального провадження 04064, постанови про визнання відповідача потерпілим від 05.11.2018, витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.12.2018 за № кримінального провадження 0000239 долучені відповідачем).

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідачем не надано суду доказів у підтвердження того, що на дату розповсюдження інформації про позивача та на дату розгляду справи судом, діям позивача, про які йде мова у повідомленні «неправомірні, диверсійні дії, а саме умисне пошкодження магістрального кабелю», вже надано належну правову оцінку у встановленому законом порядку.

За наведених обставин, оскільки відповідачем, на якого покладено тягар доказування у спорах про спростування недостовірної інформації, не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем «неправомірних, диверсійних дій, а саме умисного пошкодження магістрального кабелю», розповсюджені відповідачем відомості щодо «неправомірних, диверсійних дій ПАТ "Укртелеком", а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю» вважаються судом недостовірними.

Крім того, як зазначав позивач, 14.06.2011 Антимонопольний комітет України визнав таким, що втратило чинність положення (затверджено Тимчасовою адміністративною колегією комітету від 26.08.2005) про включення ВАТ «Укртелеком» до переліку суб'єктів природних монополій на загальнодержавних ринках «місцевий телефонний зв'язок», «надання в користування каналів електрозв'язку».

Так, наразі позивач не включений до Зведеного переліку суб'єктів природних монополій.

Таким чином, розповсюджені відповідачем відомості щодо дій позивача як «монополіста телекомунікаційного ринку, спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг» є недостовірною інформацією, відповідачем не надано жодних пояснень та доказів з цього питання.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

Відповідно до ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

З огляду на наведене позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про: визнання недостовірною інформації про ПАТ "Укртелеком", розміщеної Товариством з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" в мережі Інтернет на сайті http://telesystems.ua/ua/ та російськомовній версії сайту http://telesystems.ua/, а саме: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю"; зобов'язання Товариства з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" вилучити зі свого офіційного сайту в мережі Інтернет http://telesystems.ua/ua/ недостовірну інформацію наступного змісту: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю", та з російськомовної версії сайту http://telesystems.ua недостовірну інформацію: "В результате неправомерных, диверсионных действий монополиста телекоммуникационного рынка ПАО "Укртелеком" (направленных на еще большую монополизацию рынка телекоммуникационных услуг), а именно умышленного повреждения сотрудниками "Укртелеком" магистрального кабеля"; зобов'язання Товариства з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" спростувати протягом 1 (одного) дня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про ПАТ "Укртелеком" аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме офіційний веб-сайт Товариства з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" http://telesystems.ua/ua/ та російськомовна версія http://telesystems.ua/ на початку головної сторінки цим же шрифтом вступної та резолютивної частини судового рішення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інші доводи відповідача не приймаються судом, оскільки вони спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недостовірною інформацію про Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (ідентифікаційний код: 21560766), розміщену Товариством з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" (ідентифікаційний код: 34726705) в мережі Інтернет на сайті http://telesystems.ua/ua/ та російськомовній версії сайту http://telesystems.ua/, а саме: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю".

3. Зобов'язати Товариство з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 27А; ідентифікаційний код: 34726705) вилучити зі свого офіційного сайту в мережі Інтернет http://telesystems.ua/ua/ недостовірну інформацію наступного змісту: "В результаті неправомірних, диверсійних дій монополіста телекомунікаційного ринку ПАТ "Укртелеком" (спрямованих на ще більшу монополізацію ринку телекомунікаційних послуг), а саме умисного пошкодження співробітниками "Укртелеком" магістрального кабелю", та з російськомовної версії сайту http://telesystems.ua недостовірну інформацію: "В результате неправомерных, диверсионных действий монополиста телекоммуникационного рынка ПАО "Укртелеком" (направленных на еще большую монополизацию рынка телекоммуникационных услуг), а именно умышленного повреждения сотрудниками "Укртелеком" магистрального кабеля".

4. Зобов'язати Товариство з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 27А; ідентифікаційний код: 34726705) спростувати протягом 1 (одного) дня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18; ідентифікаційний код: 21560766) аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме офіційний веб-сайт Товариства з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" http://telesystems.ua/ua/ та російськомовна версія http://telesystems.ua/ на початку головної сторінки цим же шрифтом вступної та резолютивної частини судового рішення.

5. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Телесистеми України" (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 27А; ідентифікаційний код: 34726705) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18; ідентифікаційний код: 21560766) судовий збір у розмірі 5286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.04.2019

Суддя Ю.В. Картавцева