ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р.                                          Справа № 911/240/19

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “БТ-ДІ”

(адреса: 03650, м. Київ, вул. Сімї Сосніних, 17, код 38506825)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “АНТХІЛЛ”

(адреса: 61000, Харківська обл., м. Харків, Київський район, вул. Чернишевська, буд. 13, код 40349450)

про стягнення 88258,58 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “БТ-ДІ” звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “АНТХІЛЛ” про стягнення 88258,58 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором суборенди №08/2017-6 від 30.08.2017, в зв’язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті суборендної плати у сумі 49807,50 гривень; 5304,18 гривень заборгованість по комунальним послугам за грудень 2017 року; 8138,10 гривень штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ по кожному з прострочених платежів; 25008,80 гривень неустойки, яка передбачена ст. 762 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

28.01.2019 через канцелярію суду представник позивача подав клопотання, у якому повідомив суд про зміну місцезнаходження відповідача: 61000, Харківська обл., м. Харків, Київський район, вул. Чернишевська, буд. 13. Долучив до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №24335909.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Зазначена справа була прийнята Господарським судом Київської області до свого провадження з додержанням правил підсудності (територіальної юрисдикції) згідно з умовами ст. 27 ГПК України. Таки чином, справа розглядається Господарським судом Київської області.

Крім того, 05.03.2019, позивачем було направлено за новим місцезнаходженням відповідача позовну заяву та додані до неї документи, а також ухвалу Господарського суду Київської області від 28.01.2019 по справі №911/240/19, що підтверджується квитанцією та описом вкладення у конверт.

Представник відповідача, на вимогу суду, відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю “АНТХІЛЛ” (61000, Харківська обл., м. Харків, Київський район, вул. Чернишевська, буд. 13).

Ухвала суду по справі № 911/240/19 повторно направлялась відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 61000, Харківська обл., м. Харків, Київський район, вул. Чернишевська, буд. 13, що є належним повідомлення відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи – також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 між ТОВ «БТ-ДІ» (орендар) та ТОВ «АНТХІЛЛ» (суборендар) був укладений договір суборенди №08/2017-6, відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування на умовах суборенди (піднайму) об’єкт нерухомого майна (об’єкт суборенди), що є частиною майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 32, частина літ. «А», АБК, площею: - 142,2 кв.м. – офісного приміщення на 4-му поверсі. Суборендар приймає в строкове платне користування об’єкт суборенди з метою: організації та експлуатації офісних приміщень. Індексація вартості об’єкту суборенди (у разі необхідності) проводиться в порядку, передбаченому чинним законодавством України. При підписанні договору суборендареві роз’яснено, що об’єкт суборенди використовується орендарем на підставі договору оренди №26-05/2017 від 28 червня 2017 року, укладеного з власником нерухомого майна, і що право передачі орендованого майна в піднайом (суборенду) передбачено умовами договору на оренду та окремим письмовим дозволом орендодавця, що видані орендодавцем. Крім того орендар гарантує, що термін оренди не менше ніж термін суборенди, зазначений в цьому договорі, об’єкт суборенди. Об’єкт суборенди не знаходиться під арештом, не переданий третім особам в суборенду, не внесений в якості внеску в статутний фонд інших юридичних осіб, не має заборгованості по комунальних та інших платежах, на нього не поширюються інші права, які перешкоджають суборендареві користуватися об’єктом суборенди (п.п. 1.1.-1.4. договору).

Орендар зобов’язаний передати суборендареві, а суборендар – прийняти від орендаря, об’єкт суборенди за актом прийому-передачі не пізніше 01 вересня 2017 року. Суборендар вступає в строкове платне користування об’єктом суборенди з моменту підписання акта приймання-передачі, який є невід’ємною частиною договору. Суборендар повертає об’єкт суборенди орендарю в порядку, передбаченому договором. Об’єкт суборенди вважається повернутим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення) об’єкта суборенди. Обов’язок по складанню акта приймання-передачі покладається на ту сторону, яка передає об’єкт суборенди іншій стороні договору (п.п. 2.1., 2.3., 2.4. договору).

За користування об’єктом суборенди суборендар сплачує орендарю суборендну плату, в розмірі, що погоджений сторонами у розрахунку розміру суборендної плати за користування об’єктом суборенди, який додається (додаток №2) до договору і є його невід’ємною частиною. Періодом для проведення розрахунків між сторонами є календарний місяць. Суборендна плата за будь-який наступний (після першого календарного місяця) місяць може бути змінена з ініціативи орендаря пропорційно зміні щомісячного офіційного індексу інфляції (за минулий календарний місяць), опублікованого державним комітетом статистики України – що не вимагає окремого узгодження між сторонами (у тому числі не вимагає внесення змін до договору). Суборендар вносить суборендну плату щомісяця у вигляді передоплати до 25 числа попереднього за звітним місяця – на підставі договору, або рахунку, наданого орендарем. Суборендна плата вноситься суборендарем виключно в грошовій (безготівковій) формі, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок орендаря в банківській установі. Крім внесення суборендної плати, суборендар також зобов’язується компенсувати вартість спожитих комунальних послуг (електроенергія, водо забезпечення об’єкту суборенди) та експлуатаційні витрати за відповідний календарний місяць – протягом 2 банківських днів з дня отримання рахунку від орендаря (у порядку, передбаченому п. 3.5. договору). Компенсація вартості спожитих комунальних послуг за відповідний календарний місяць здійснюється за фактом споживання послуг відповідно до показань приладів обліку споживання відповідних послуг за тарифами комунальних служб і здійснюється на підставі виставлених орендарем рахунків та наданих орендарем розрахунків по кожному виду комунальних послуг, спожитих у відповідному місяця. При відсутності приладів обліку, компенсація послуг здійснюється пропорційно займаній суборендній площі, що підтверджується наданими орендарем розрахунками, окремо по кожному виду комунальних послу, спожитих у відповідному місяці (п.п. 31., 3.2., 3.4., 3.6.,).

Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі та діє до 20 серпня 2018 року.

01 вересня 2017 року між сторонами договору складено Акт приймання-передачі Приміщення в суборенду.

Відповідно до умов п. 1 Додаткової угоди № 1 від 28.02.2018 до Договору суборенди Відповідачем було повернуто Позивачу частину Об’єкту суборенди площею 69,5 кв. м., що підтверджується актом прийому-передачі Об’єкту суборенди (повернення) від 28.02.2018.

Умовами п. 1 Додаткової угоди № 2 від 05.03.2018 до Договору суборенди Сторони визначили, що Відповідач повертає Позивачу частину Об’єкту суборенди площею 20,3 кв. м. 05.03.2018 за актом прийому - передачі Об’єкту суборенди (повернення) від 05.03.2018 Відповідач повернув Позивачу частину Об’єкту суборенди площею 20,3 кв. м.

02.04.2018 Сторонами була укладена Додаткова угода № 3 від 02.04.2018 до Договору суборенди, згідно з умовами якої Відповідачу було передано в суборенду частину Об’єкту суборенди площею 20,3 кв. м. 02.04.2018 за актом прийому - передачі Об’єкту суборенди від 02.04.2018 Позивач передав Відповідачу частину Об’єкту суборенди площею 20,3 кв. м.

Внаслідок укладення Сторонами вищенаведених Додаткових угод у Відповідача з 02.04.2018 знаходився у користуванні Об’єкт суборенди загальною площею 72,7 кв. м. Враховуючи п. 3.1. Договору суборенди та Додаток № 2 до Договору суборенди щомісячна суборендна плата за 1 кв. м. Об’єкту суборенди складає 172,00 грн. з ПДВ., за весь Об’єкт суборенди - 12 504,40 грн. з ПДВ.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що за період користування приміщенням з травня 2018 року по серпень 2018 року відповідач не сплатив суборендну плату, комунальні послуги (електроенергія, вода та теплова енергія) за грудень 2017 року, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті суборендної плати у сумі 49807,50 гривень; 5304,18 гривень заборгованість по комунальним послугам за грудень 2017 року; 8138,10 гривень штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ по кожному з прострочених платежів; 25008,80 гривень неустойки, яка передбачена ст. 762 ЦК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.4. договору суборендар вносить суборендну плату щомісяця у вигляді передоплати до 25 числа попереднього за звітним місяця – на підставі договору, або рахунку, наданого орендарем.

Судом враховано, що в матеріалах справи відсутні рахунки, однак розмір суборендної плати визначений сторонами в розрахунку (додаток №2 до договору), та встановлено строк їх сплати до 25 числа попереднього за звітним місяця, у зв'язку із чим, строк виконання відповідачем зобов'язань зі сплати суборендної плати за договором суборенди №08/2017-6 від 30.08.2017 є таким, що настав.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача з суборендної плати за травень 2018 р. - 12 504,40 грн. з ПДВ, за червень 2018 р. - 12 504,40 грн. з ПДВ, за липень 2018 р. – 12 504,40 грн. з ПДВ, за серпень 2018 р. - 11 294,30 грн. з ПДВ, всього: 48 807,50 грн. з ПДВ.

Належним чином зобов’язання визначені договором суборенди відповідач не виконав, на сьогоднішній день відповідач має заборгованість по суборендній платі за травень 2018 р. в розмірі 12 504,40 грн. з ПДВ, за червень 2018 р. - 12 504,40 грн. з ПДВ, за липень 2018 р. – 12 504,40 грн. з ПДВ, за серпень 2018 р. - 11 294,30 грн. з ПДВ, всього: 48 807,50 грн. з ПДВ.

Також, Відповідач має заборгованість по спожитим комунальним послугам за грудень 2017 р. -           327,18 грн. з ПДВ (електроенергія та вода) та 4 977,00 з ПДВ (теплова енергія), всього 5 304,18 грн. з ПДВ

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів в спростування заборгованості по договору суборенди №08/2017-6 від 30.08.2017 в загальному розмірі 48807,50 гривень.

З огляду на вище встановлені судом обставини, оскільки невиконане зобов'язання за договором суборенди №08/2017-6 від 30.08.2017 в розмірі 48807,50 гривень підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 48807,50 гривень.

Пунктом 5.2. Договору суборенди сторони узгодили що за несвоєчасне внесення суборендної плати та інших платежів, які передбачені умовами Договору суборенди, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Отже, відповідачем прострочено виконання зобов’язання по суборендній платі за травень 2018 р., за червень 2018 р., за липень 2018 р., за серпень 2018 р., у зв’язку з цим Відповідач зобов’язаний сплатити Позивачу штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, окремо по кожному платежу з врахуванням коливання облікової ставки НБУ, що становить 8 138,10 грн. (розрахунок штрафу додається до позовної заяви).

Також, згідно з п. п. 2.1., 4.1.4. Договору суборенди у разі закінчення терміну дії Договору Відповідач зобов’язався повернути Об’єкт суборенди Позивачу і підписати відповідний акт прийому-передачі (повернення) протягом трьох календарних днів, а також звільнити Об’єкт суборенди від будь-яких речей, що належать йому на праві власності. Об’єкт суборенди вважається повернутим з моменту підписання Сторонами акту прийому-передачі (повернення) Об’єкта суборенди.

Судом встановлено, що фактичного повернення об’єкта суборенди позивачу з суборенди не відбулося, акт приймання-передачі (повернення) Об’єкта суборенди сторонами не складався та не підписувався. Отже, Об’єкт суборенди залишився у фактичному користуванні Відповідача.

Положення ст. 762 ЦК України встановлюють, що користування майном є платним. За користування майном з наймача щомісячно справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Протягом вересня 2018 року об’єкт суборенди фактично перебував у користуванні відповідача. Також, за вересень 2018 року відповідач оплати за користування об'єктом суборенди не здійснював.

Згідно з ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

На даний час, відповідачем не виконано зобов’язання по поверненню Об’єкта суборенди і фактично відповідач використовував Об’єктом суборенди протягом місяця, тому останній зобов’язаний сплатити позивачу неустойку у розмірі 25008,80 грн., виходячи з наступного розрахунку: 12 504,40 гривень (плата за Об’єкт суборенди за 1 місяць) X 2 (неустойка) = 25 008,80 гривень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 88258,58 гривень, з яких: заборгованість по сплаті суборендної плати у сумі 49807,50 гривень; 5304,18 гривень заборгованість по комунальним послугам за грудень 2017 року; 8138,10 гривень штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ по кожному з прострочених платежів; 25008,80 гривень неустойки, яка передбачена ст. 762 ЦК України.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АНТХІЛЛ” (адреса: 61000, Харківська обл., м. Харків, Київський район, вул. Чернишевська, буд. 13, код 40349450) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “БТ-ДІ” (адреса: 03650, м. Київ, вул. Сімї Сосніних, 17, код 38506825) 49807,50 гривень заборгованість по суборендній платі, 5304,18 гривень заборгованість по комунальним послугам, 8138,10 гривень штраф, 25008,80 гривень неустойки та 1921,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.03.2019.

Суддя                                                     Т.Д. Лилак