ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа№ 911/2023/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Петрик М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2018

у справі № 911/2023/18 (суддя Шевчук Н. Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Оберіг»

про стягнення 4 097,80 грн. за договором купівлі-продажу природного газу №1127/14-БО-17 від 28.11.2013,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст первісних позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач, ПАТ «НАК «Нафтогаз України») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Оберіг» (далі - відповідач, КП «Оберіг») про стягнення 3 579,18 грн. пені, та 518,62 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «НАК «Нафтогаз України» послалося на несвоєчасне виконання КП «Оберіг» зобов'язань з оплати отриманого природного газу за Договором купівлі-продажу природного газу № 1127/14-БО-17 від 28.11.2013 (далі - Договір), у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 4 097,80 грн., з яких 3 579,18 грн. пені, нарахованої по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо за сукупний період з 15.03.2014 по 29.12.2014, та 518,62 грн. 3% річних, нарахованих за сукупний період з 15.03.2014 по 30.12.2014.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі № 911/2023/18 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовну, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги про стягнення пені та 3% річних за Договором підпадають під врегулювання ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» та є списаними. Отже, у відповідача відсутній обов'язок зі сплати пені та 3% річних за Договором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі № 911/2023/18 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що списання заборгованості має відбуватися з додержанням процедури встановленої Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а відповідач має бути включений до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Оскільки КП «Оберіг» відповідну процедуру не проходило та не було включено до вказаного реєстру, то підстави, зазначені в оскаржуваному рішенні, для відмови у задоволенні позову відсутні.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2023/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А.; судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у справі № 911/2023/18, встановлено строк для подання відзивів, заперечень, клопотань та заяв. Зазначено, що розгляд справи, згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» просить суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Комунальне підприємство «Оберіг» пояснень у справі не надавало, про розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції було повідомлене належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

28.11.2013 між ПАТ «НАК «Нафтогаз» (далі - продавець) та КП «Оберіг» (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1127/14-БО-17 (далі - Договір).

За умовами Договору, з урахуванням додаткових угод № 1 від 31.01.2014, № 2 від 29.04.2014, № 3 від 05.09.2014, № 4 від 06.10.2014 та № 5 від 10.11.2014, продавець взяв на себе зобов'язання передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

Пунктами 3.3, 3.4 Договору встановлено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцю та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленим печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.3 Договору, у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, вони є обов'язковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

Умовами п. 5.5 Договору передбачено, що загальна вартість природного газу за вказаним договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

У відповідності до п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 11 Договору встановлено, що він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

ПАТ «НАК «Нафтогаз» передало КП «Оберіг» протягом січня-квітня та жовтня-грудня 2014 року природний газ на загальну суму 363 379,22 грн., що підтверджується актами приймання-передачі:

- від 31.01.2014 на суму 61 252,69 грн.,

- від 28.02.2014 на суму 51 250,47 грн.,

- від 31.03.2014 на суму 29 508,86 грн.,

- від 30.04.2014 на суму 20 869,99 грн.,

- від 31.10.2014 на суму 27 954,99 грн.,

- від 30.11.2014 на суму 68 428,19 грн.

- від 31.12.2014 на суму 104 114,03 грн.

КП «Оберіг» оплатило отриманий природний газ за Договором у повному обсязі, проте з порушенням встановлених п. 6.1 Договору строків, що підтверджується розрахунком та випискою позивача по операціям з відповідачем за Договором.

З огляду на прострочення виконання основного зобов'язання, ПАТ «НАК «Нафтогаз» звернулося з даним позовом та просить суд стягнути на його користь з відповідача 3579,18 грн. пені за період з 15.03.2014 по 29.12.2014 та 518,62 грн. 3% річних за період з 15.03.2014 по 30.12.2014.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Предметом даного спору є стягнення пені та 3% річних, у зв'язку з несвоєчасним погашенням основного зобов'язання за Договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ПАТ «НАК «Нафтогаз», з урахуванням періодів прострочення сплати суми основного боргу та фактичних дат погашення заборгованості, обґрунтовано нарахувало до стягнення з КП «Оберіг» 3 579,18 грн. пені за сукупний період з 15.03.2014 по 29.12.2014, та 518,62 грн. 3% річних за сукупний період з 15.03.2014 по 30.12.2014.

Проте, судова колегія звертає увагу, що 30.11.2016 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі - Закон № 1730-VIII), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону № 1730-VIII заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1730-VIII процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно зі ст. 2 Закону № 1730-VIII дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 1730-VIII передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

З наведених норм вбачається, що для здійснення процедури врегулювання заборгованості (проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості) необхідною умовою є включення до реєстру обсягів заборгованості теплопостачального підприємства, з метою її врегулювання за домовленістю сторін шляхом вчинення відповідних правочинів.

Разом з тим, ч. 3 ст. 7 Закону № 1730-VIII, яка окремо регулює списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 7 Закону № 1730-VIII є нормою прямої дії, при цьому застосування її приписів не ставиться в залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом. Зокрема, застосування даної норми не потребує включення підприємства до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 927/1152/16, від 28.02.2018 у справі № 911/3914/14 та від 14.03.2018 у справі № 904/11460/16.

Таким чином, висновки, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості шляхом її списання теплопостачальні та теплогенеруючі організації повинні бути включені до відповідного Реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в сфері житлово-комунального господарства, є помилковими.

Отже, Законом № 1730-VIII передбачено списання неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, погашену до набрання чинності цим Законом, саме за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Тобто, для визначення заборгованості списаною необхідно встановити для яких саме потреб використовувався відповідачем природний газ за Договором № 1127/14-БО-17 від 28.11.2013 та чи погашено повністю суму основного боргу до набрання чинності Законом № 1730-VIII.

З витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що одним із видів діяльності КП «Оберіг» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; забір, очищення та постачання води; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

За умовами п. 1.2 Договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії.

Згідно актів приймання-передачі природного газу, складених, підписаних та скріплених печатками газорозподільної організації, ПАТ «НАК «Нафтогаз» та КП «Оберіг», які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, позивач передав відповідачу газ відповідно до умов Договору № 1127/14-БО-17 від 28.11.2013, для виробництва теплової енергії.

Наведені обставини підтверджують те, що природний газ за Договором № 1127/14-БО-17 від 28.11.2013 використовувався КП «Оберіг» для виробництва теплової енергії.

Враховуючи, що позивач просить стягнути пеню та 3% річних, які нараховані на суму основного боргу, що була сплачена станом на 31.03.2016, тобто до набуття чинності Законом № 1730-VIII (30.11.2016), а відповідачем використовувався газ для виробництва теплової енергії, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення пені та 3% річних, оскільки вони вважаються списаними відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 1730-VIII.

З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Заборгованість КП «Оберіг» зі сплати пені та 3% річних за Договором № 1127/14-БО-17 від 28.11.2013 списана відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону № 1730-VIII, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі № 911/2023/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі № 911/2023/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі № 911/2023/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/2023/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко