ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/476/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Кушніра І. В.,

за участю секретаря судового засідання- Астапової Ю. В.,

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена Вячеславовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018 у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена Вячеславовича до 1) Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу - Трипільської теплової електричної станції; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний кадастр", треті особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Семфлот"; 2) Управління Держгеокадастру у Обухівському районі Київської області; 3) Трипільська сільська рада Обухівського району Київської області; 4) Українська міська рада Обухівського району Київської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та нерухомим майном,

за участю представників:

від позивача - Коширенков С. В., Гамоля О. Ф. (адвокат),

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - Мазуренко С. В. (директор),

від третьої особи-1 - не з'явився,

від третьої особи-2 - не з'явився,

від третьої особи-3 - не з'явився,

від третьої особи-4 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) Коширенков Семен В'ячеславович звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу - Трипільської теплової електричної станції (далі - ПАТ "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС, відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний кадастр" (далі - ТОВ "Земельний кадастр", відповідач-2) про зобов'язання відповідача-1 внести зміни до технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі у частині координат поворотних точок меж земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, з урахуванням меж суміжних земельних ділянок, внесених до Державного земельного кадастру та зобов'язати відповідача-2 виправити геодезичну помилку, допущену під час оформлення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі у частині координат поворотних точок меж земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2014 році ТОВ "Земельний Кадастр" на замовлення ПАТ "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС проводило виконання робіт із розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, в натурі (на місцевості) для внесення даних до Державного земельного кадастру, а саме координат поворотних точок, відстаней, контуру земельної ділянки, інформації про користувача та іншого, проте, на думку позивача, під час проведення землевпорядних робіт відповідачем-2, допущено геодезичну помилку, неправильно встановлено межу землекористування відповідача-1, стосовно до закріпленої позивачем на місцевості (бетонним парканом) межі земельної ділянки, неточно визначено координати поворотних точок, що може також впливати на точність підрахунку площі земельної ділянки, у зв'язку з чим ФОП Коширенков С.В. просив суд внести зміни до технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі у частині координат поворотних точок меж земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, з урахуванням меж суміжних земельних ділянок, внесених до Державного земельного кадастру.

1.3. 07.02.2018 позивач подав уточнену позовну заяву із вимогами усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою та його нерухомим майном шляхом встановлення меж між земельними ділянками позивача (кадастровий номер НОМЕР_2) та відповідача-1 (кадастровий номер НОМЕР_1), які є суміжними землекористувачами, по фактичному розташуванню межі земельних ділянок на місцевості; зобов'язати відповідача-1 встановити межу між земельними ділянками позивача (НОМЕР_2) та відповідача-1 (НОМЕР_1) по фактичному розташуванню межі земельних ділянок на місцевості та внести зміни до технічної документації щодо відновлення меж з ділянки в натурі (на місцевості); зобов'язати відповідача-2 встановити межу між земельними ділянками позивача (НОМЕР_2) та відповідача-1 (НОМЕР_1) та внести зміни у документацію щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення до Державного земельного кадастру.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. 29.08.2002 між Трипільською сільською радою (орендодавець) та ФОП Коширенковим С. В. (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого відповідач надає, а позивач приймає у довгострокове користування земельну ділянку площею 0,55 га на північній окраїні села Трипілля у межах території грузового порту для ведення підприємницької діяльності та будівництва складу-магазину.

2.2. У 2014 році ТОВ "Земельний кадастр" як спеціалізована землевпорядна організація на замовлення відповідача-1 виконувало роботи із розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, в натурі (на місцевості) для внесення даних до Державного земельного кадастру, а саме: координат поворотних точок, відстаней, контуру земельної ділянки, інформації про користувача тощо.

2.3. 18.07.2016 відповідач-1 у листі повідомив листом ТОВ "Семфлот", що 13.07.2016 під час проведення винесення (обстеження) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) встановлено неможливість виконання робіт із перенесення поворотних точок меж земельних ділянок в повному обсязі в зв'язку із відсутністю доступу до фактичного розміщення поворотних точок на місцевості, оскільки позивач самовільно розташував майно (пісок, гравій, металеву будку, будівлі та споруди), належне на праві приватної власності Коширенкову С. В., що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.06.2016 № 57289576.

2.4. Зазначене майно розташовано на земельній ділянці загальною площею 0,55 га, кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що перебуває у користуванні позивача за договором оренди від 29.08.2002, укладеним із Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області.

2.5. Згідно з витягом із Державного земельного кадастру земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, сформована у 2002 році, визначена у просторовій площині поворотними точками з відповідними координатами, закріплена на місцевості, має кадастровий номер, адресу розміщення, визначену площу, занесена до Державної системи 29.08.2002 та у 2013 році перенесена із Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру.

2.6. Згідно з актом встановлення меж земельної ділянки, розробленим у складі проектної землевпорядної документації на замовлення ФОП Коширенкова С. В. спеціалізованою організацією - Київським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою, одним із суміжних землекористувачів є відповідач-1, у якого на суміжній земельній ділянці розташовано майновий комплекс - вугільний склад (згідно з державним актом на постійне користування від 30.03.2000 серія НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_1, площа 17,8595 га).

2.7. Частина ділянки території вугільного складу примикає та суміжна із земельною ділянкою ФОП Коширенкова С.В.

2.8. Зазначений акт, до якого було додано кадастровий план земельної ділянки з позначенням розмірів, і місцезнаходження земельної ділянки погоджено суміжними землекористувачами, у тому числі Трипільською ТЕС ПАТ "Центренерго".

2.9. Позивач вважає, що під час проведення землевпорядних робіт відповідач-2 допустив геодезичну помилку, неправильно встановив межу землекористування відповідача-1 стосовно закріпленої позивачем на місцевості (бетонним парканом) межі земельної ділянки, неточно визначив координати поворотних точок.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 25.04.2018 (суддя Мальована Л. Я.) в позові відмовлено повністю.

3.2. Рішення мотивовано тим, що позивач не довів фактів, викладених у позовній заяві, оскільки із наданих ним доказів і наявних у матеріалах справи документів не вбачається можливим встановити достовірність обставин, які можуть бути підставою для задоволення позову.

3.3. Постановою колегії суддів Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у складі: Іоннікова І. А., Коротун О. М., Сулім В. В. рішення суду першої інстанції залишено без змін.

3.4. Постанову мотивовано тим, що у позивача відсутні правові підстави для звернення з даним позовом, оскільки рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі № 911/2504/16 (яке набрало законної сили) договір оренди від 29.08.2002 земельної ділянки загальною площею 0,55 га на північній окраїні села Трипілля в межах території грузового порту, укладений між Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області та ФОП Коширенковим С. В., визнано недійсним.

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. ФОП Коширенков С.В. у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.2. Скарга мотивована неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а також недослідженням судами зібраних у справі доказів. Зокрема судами не досліджено та не надано належної правової оцінки порушенням чинного законодавства, які на думку ФОП Коширенкова С. В., мали місце під час розробки технічної документації на земельну ділянку відповідача-1 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

4.3. ФОП Коширенков С. В. та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги, зазначені у касаційній скарзі.

5. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

5.1. ТОВ "Земельний кадастр" у відзиві просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій залишити без змін. Заявник наголошує, що доводи ФОП Каширенкова С.В. щодо необґрунтованості судових рішень, доведення обставин справи, що були відхилені господарським судом, виходять за межі касаційного оскарження і не повинні братися до уваги з огляду на положення статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

5.2. Представник відповідача-2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення касаційної скарги.

5.3. В ухвалі Верховного Суду від 21.02.2019, якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП Коширенкова С. В., призначено дату слухання справи та визначено строк - 12.03.2019, до якого сторони мають право подати відзив на касаційну скаргу. Від ПАТ "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС 21.03.2019, тобто із пропуском строку, встановленого на підставі частини 4 статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в ухвалі Верховного Суду від 21.02.2019 (отримана відповідачем-1 25.02.2019), надійшов відзив на касаційну скаргу, який залишається касаційним судом без розгляду на підставі статей 118, 119 цього Кодексу, у зв'язку із відсутністю поважних причин пропуску строку та правових підстав для його поновлення.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

6.3. Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов'язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

6.4. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

6.5. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

6.6. Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

6.7. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

6.8. Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з вимогами усунути перешкоди у користуванні ним земельною ділянкою та його нерухомим майном, шляхом встановлення меж між земельними ділянками позивача та відповідача-1, зобов'язати відповідача-1 та відповідача-2 встановити межу між земельними ділянками позивача та відповідача-1 по фактичному розташуванню межі земельних ділянок на місцевості, закріпленої позивачем, і внести зміни у документацію щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі.

6.9. Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

6.10. Суд апеляційної інстанції встановив, що рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі № 911/2504/16 (яке набрало законної сили) визнано недійсним договір оренди від 29.08.2002 земельної ділянки загальною площею 0,55 га на північній окраїні села Трипілля в межах території грузового порту, укладений між Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області та ФОП Коширенковим С. В., посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Семенчиком І. М. 29.08.2002 за № 2508; визнано недійсним договір оренди від 03.03.2008 земельної ділянки загальною площею 0,18 га на північній окраїні села Трипілля в межах території грузового порту, укладений між Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області та ФОП Коширенковим С. В.

6.11. Тобто на день звернення ФОП Коширенкова С. В. із позовом у даній справі ця особа не мала належних прав користування земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 При цьому апеляційний суд встановив, що звертаючись з даним позовом, ФОП Коширенков С. В. не зазначив яке саме нерухоме майно розташовано на спірній земельній ділянці.

6.12. З огляду на викладене суди дійшли правомірного висновку про відсутність у позивача матеріально-правової підстави для звернення із цим позовом про усунення перешкод у користуванні позивачем земельною ділянкою та його нерухомим майном.

6.13. За таких встановлених обставин справи суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

6.14. Аргумент скаржника про недослідження судами та ненадання ними належної правової оцінки порушенням чинного законодавства, які на думку ФОП Коширенкова С. В., мали місце під час розробки технічної документації на земельну ділянку відповідача-1 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі не приймається до уваги з огляду на встановлені судами обставини справи щодо відсутності у позивача належних прав користування земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_2. За цих же підстав не приймається до уваги і аргумент скаржника щодо непроведення судами судової земельно-технічної експертизи.

6.15. Інші доводи скаржника щодо неправомірності відмови у задоволенні позовних вимог не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи.

6.16 Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства і мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

За вказаних обставин оскільки фундаментальних порушень не встановлено, підстав для скасування оскарженої постанови немає.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

7.2. Рішення та постанова попередніх судових інстанцій відповідають нормам чинного законодавства і мають бути залишені без змін.

8. Судові витрати

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена Вячеславовича залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018 у справі № 911/476/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір