ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м.Хмельницький

"25" березня 2019 р. Справа № 924/1207/18

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., при секретарі судового засідання Мельницькій Н.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ІНВЕСТ-ГРУП", с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області

про стягнення 1 591 515,59 грн., з яких: 1 292 866,13грн. - основного боргу, 79 697,92грн. - пені, 193 929,92грн. - штрафу, 18 380,13грн. - інфляційних втрат, 6 641,49грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності №7Д-2 від 22.01.2018р.

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

22.12.2018 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ІНВЕСТ-ГРУП", м. Хмельницький про стягнення 1 591 515,59 грн., з яких: 1 292 866,13грн. - основного боргу, 79 697,92грн. - пені, 193 929,92грн. - штрафу, 18 380,13грн. - інфляційних втрат, 6 641,49грн. - 3% річних, у зв'язку з неналежним виконання умов договору №2 -1402/пр412х від 14.02.2018р.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Торговий дім "Насіння" посилається на неналежне виконання відповідачем передбаченого договором обов'язку з оплати вартості отриманого товару за договором №2-1402/пр412х.

У зв'язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 25.01.2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2019р. підготовче провадження у справі №924/1207/18 закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 25.03.2019р. наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив (ухвали суду надіслано за адресою місця реєстрації визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено та враховується наступне.

14.02.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ІНВЕСТ-ГРУП" (покупцем) укладено договір №2-1402/пр412х, за умовами якого продавець зобов'язується в строки, визначені договором, передати у власність покупця засоби захисту рослин, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість.

Найменування та асортимент товару зазначаються в додатках до цього договору, які складають його невід'ємну частину (п.1.2. договору).

Термін поставки товару визначається у додатках до договору ( п.4.1. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору ціна за одиницю товару кожного найменування в національній валюті наводиться у додатках до цього договору. Загальна вартість товару з ПДВ визначається шляхом складання вартості окремих партій товару, визначених у додатках до цього договору. Сторони, крім встановлення ціни та загальної вартості товару в гривні, додатково визначають грошовий еквівалент ціни та загальної вартості товару в іноземній валюті, використовуючи середньозважений курс продажу відповідної іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку за даними сайту http://minfin.com.ua/currency/mb/.

Згідно з п.п. 6.1., 6.2. договору загальна вартість товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в додатках до цього договору. Оплата здійснюється в гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавцю.

Поставка здійснюється на умовах та в місці поставки, визначених в додатках до цього договору, товар поставляється патріями (п.7.1. договору). В додатках до договору зазначається, що поставка здійснюється на умовах доставки товару (DAP) на склад покупця за адресою: 32037, Хмельницька обл., Городоцький район, с. Іванківці.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та засвідчення печатками сторін. Строк дії договору становить 12 ( дванадцять) місяців. Закінчення строку дії договору не звільняє строни від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.10.1. договору).

Згідно з п.11.2. договору за порушення строків виконання зобов'язань сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобов'язання за кожен день прострочки.

В разі ухилення від оплати вартості товару понад 15 (п'ятнадцять) календарних днів покупець, крім пені, сплачує продавцю штраф в розмірі 15% (п'ятнадцять відсотків) від загальної вартості товару (п.11.4. договору).

На виконання умов договору №2-1402/пр412х від 14.02.18р. позивачем поставлено на адресу відповідача товар -1 589,8 кілограм та 3 893 літрів засобів захисту рослин на загальну суму 1 987 877,99 грн., що підтверджуеться належним чином оформленими первинними бухгалтерскими документами: видатковою накладною №Н-ВХ-1503-008 від 15.03.2018 р.; довіреністю №2 від 02.03.2018 p.; видатковою накладною №Н-ВХ-22ОЗ-О17 від 22.03.2018 р.; довіреністю №3 від 02.03.2018 р.; видатковою накладною №Н-ВХ-О5О4-О37 від 05.04.2018 р.; видатковою накладною №Н-ВХ-1503-004 від 15.03.2018 р.; видатковою накладною №Н-ВХ-22ОЗ-О15 від 22.03.2018 р.; видатковою накладною №Н-ВХ-0204-217 від 02.04.2018 р.; довіреністю №4 від 06.03.2018 р.; видатковою накладною №Н-РХ-1704-001 від 17.04.2018 р., видатковою накладною №Н-РХ-1704-002 від 17.04.2018 р.; довіреністю№11 від 17.04.2018 р.; видатковою накладною №Н-ВХ-1804-127 від 18.04.2018 р.; видатковою накладною №Н-РХ-1804-129 від 18.04.2018 р., довіреністю №10 від 17.04.2018 р.; видатковою накладною №Н-ВХ-1005-067 від 10.05.2018 р.; довіреністю №25 від 08.05.2018 р.; видатковою накладною №Н-РХ-1605-004 від 16.05.2018 р.; довіреністю №26 від 16.05.2018 р.

На виконання грошового зобов'язання з оплати поставленого товару відповідач сплатив лише 695 011,86 грн. згідно банківських виписок: від 14.02.2018 р. на суму 78 750,00 грн.; від 03.03.2018 р. на суму 114 811,86 грн.; від 07.03. 2018 р. на суму 200 000,00 грн.; від 17.04.2018 р. на суму 77 070,00 грн.; від 16.05.2018 р. на суму 154 380,00 грн.;від 08.11.2018 р. на суму 50 000,00 грн.; від 21.11.2018 р. на суму 20 000,00 грн.

Грошове зобов'язання з оплати 1 292 866,13 грн. вартості поставленого товару відповідач до цього часу не виконав.

У звязку із неналежним виконанням умов договору позивачем нараховано 79 697,92грн. - пені, 193 929,92грн. - штрафу, 18 380,13грн. - інфляційних втрат, 6 641,49грн. - 3% річних.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2018р. між сторонами укладено договір №2-1402/пр412х, за умовами якого продавець зобов'язується в строки, визначені договором, передати у власність покупця засоби захисту рослин, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Сторонами у розділі 6, зокрема п.6.1, п.6.2, договору погоджено, що загальна вартість товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в додатках до цього договору. Оплата здійснюється в гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавцю.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач поставив відповідача товар на загальну суму 1 987 877,99 грн., що підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерскими документами.

Однак, відповідач сплатив лише 695 011,86 грн. згідно банківських виписок: від 14.02.2018 р. на суму 78 750,00 грн.; від 03.03.2018 р. на суму 114 811,86 грн.; від 07.03. 2018 р. на суму 200 000,00 грн.; від 17.04.2018 р. на суму 77 070,00 грн.; від 16.05.2018 р. на суму 154 380,00 грн.;від 08.11.2018 р. на суму 50 000,00 грн.; від 21.11.2018 р. на суму 20 000,00 грн.

Відтак суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення заявленої позивачем суми основного боргу в розмірі - 1 292 866,13 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Окрім того, у звязку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань позивач на підставі положень договору №2-1402/пр412х від 14.02.2018р., ч.2 ст. 625 ЦК України нарахував до стягнення окрім основного боргу, 79 697,92грн. - пені, 193 929,92грн. - штрафу, 18 380,13грн. - інфляційних втрат, 6 641,49грн. - 3% річних.

Нарахування 79 697,92грн. пені позивач обґрунтовує пунктом 11.2. укладеного між сторонами договору, згідно якого за порушення строків виконання зобов'язань сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобов'язання за кожен день прострочки.

Як вбачається з позовної заяви, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 15.10.2018р. по 14.12.2018р.

При перерахунку заявленої до стягнення пені, враховуючи наданий позивачем розрахунок, суд дійшов до висновку, що остання обрахована правомірно та в межах максимального розміру за заявлений період.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування 193 929,92грн. штрафу позивач обгрунтовує п.11.4. договору, згідно якого в разі ухилення від оплати вартості товару понад 15 (п'ятнадцять) календарних днів покупець, крім пені, сплачує продавцю штраф в розмірі 15% (п'ятнадцять відсотків) від загальної вартості товару.

Отже, нарахування позивачем 193 929,92грн. штрафу є правомірним та підлягає задоволенню.

Щодо нарахування 3% річних та індексу інфляції, судом враховано наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 15.10.2018р. по 14.12.2018р. При перевірці правильності нарахування трьох відсотків річних, суд прийшов до висновку, що позивачем обраховано останні в межах максимально можливого строку та розміру, а тому вимога про стягнення 6 641,49 грн. 3% річних підлягає задоволенню.

Пунктом 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань роз'яснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 18 380,13 грн. інфляційних нарахувань за листопад 2018р.

Розрахунок заявлених інфляційних втрат обґрунтований, а тому вимога про стягнення 18 380,13 грн. - інфляційних нарахувань підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, здійснивши перерахунок правильності нарахувань за заявлені періоди, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1 292 866,13грн. - основного боргу, 79 697,92грн. - пені, 193 929,92грн. - штрафу, 18 380,13грн. - інфляційних втрат, 6 641,49грн. - 3% річних, тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у зв'язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ІНВЕСТ-ГРУП", с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області про стягнення 1 591 515,59 грн., з яких: 1 292 866,13грн. - основного боргу, 79 697,92грн. - пені, 193 929,92грн. - штрафу, 18 380,13грн. - інфляційних втрат, 6 641,49грн. - 3% річних задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ІНВЕСТ-ГРУП" (32037, Хмельницька обл., Городоцький район, с. Іванківці, код 33617059) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" ( 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34 - Б, код 30674952) 1 292 866,13грн. (один мільйон двісті дев'яносто дві тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 13 коп.) основного боргу, 79 697,92грн. (сімдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто сім гривень 92 коп.) пені, 193 929,92грн. ( сто дев'яносто три тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять гривень. 92 коп.) штрафу, 18 380,13грн. (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят гривень 13 коп.) інфляційних втрат, 6 641,49грн. (шість тисяч шістсот сорок одна гривня 49 коп.) - 3% річних, 23 872,73 (двадцять три тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 73 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст складено 26.03.2019р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. :

1- до справи;

2 - позивачу (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-Б); (надіслати реком. з повідом.)

3 - відповідачу (32037, Хмельницька обл., Городоцький р-н, с. Іванківці). (надіслати реком. з повідом.)