ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4663/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», м.Київ в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз», м.Полтава на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018р. (повний текст рішення складено 29.12.2018, суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/4663/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», м.Київ в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз», м.Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», м.Дніпро

про стягнення стягнення 3019,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про стягнення заборгованості у сумі 3019,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018р у справі №904/4663/18 у задоволенні позовних вимог- відмовлено.

Рішення мотивоване відсутністю належних і достатніх доказів на підтвердження надання позивачем послуг за договором на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №495/15/тг від 30.06.2015р. - 08.07.2015. на спірну суму.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ «УКРНАФТА» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018р у справі №904/4663/ та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

- на думку Позивача є незрозумілим висновок суду, про те, що починаючи з квітня 2016 року відповідачем не замовлялися послуги у Позивача, а відповідно до п.2.3 Договору місячні підтвердження обсягу газу відсутні, оскільки є незрозумілим, чи суд вказує на порушення якоїсь особливою процедури замовлення послуг, чи ставить під сумнів сам факт дії договору в період за який позивач просить стягнути суму заборгованості. В той час, як в квітні місяці мала місце відмова відповідача від виконання своїх зобов’язань всупереч вимогам ст..525 ЦК України, а спроба розірвати договір з 01.04.2016р. в судовому порядку була невдалою, що підтверджено рішенням у справі № 917/1248/16.

- листами № 2912 вих-6497 від 22.11.2016р. відповідач повідомив про намір припинити договірні відносини з 01.01.2017р. Листами №Dpz7.2-СЛ-523-047 від 23.01.2017р. та № Dpz02-СЛ-7788-0817 від 23.08.2017р., які наявні в матеріалах справи, відповідач підтверджує свою позицію про чинність договору до 31.12.2016р.

- непереконливим, на думку позивача є посилання відповідача і суду на п. 2.3. договору, яким передбачено, що транспортування підтвердженого обсягу газу протягом місяця здійснюється, як правило, рівномірно, виходячи з середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця. Даний пункт не містить положень про обов’язки Виконавця, які б були порушені позивачем, чи встановлюють процедуру погодження обсягів наданих послуг, складання первинних документів та т. ін. Натомість обов’язок щодо погодження обсягів наданих послуг покладено на Замовника.

- Апелянт вважає, що факт надання послуг в заявленому обсязі за період з вересня 2016 року по грудень 2016 року підтверджується наступними документами: комерційними звітами НГВУ«Полтаванафтогаз» ПАТ «УКРНАФТА» та ПАТ «Дніпропетровськгаз», актами приймання-передачі природного газу за вересень, жовтень, листопад, грудень 2016, податковими накладними за вересень, жовтень, листопад, грудень 2016, одностороньо підписаними зі сторони позивача актами фактично протранспортованих обсягів газу, звітом про обсяги протранспортованого НГВУ«Полтаванафтогаз» газу для ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за 2016.

- Поза увагою місцевого господарського суду залишились доводи позивача про те, що п. 3.4. договору передбачена пріоритетність розрахунків позивача в разі непогодження відповідачем з обсягами послуг, зазначеними в акті наданих послуг.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилаючись на п. 2.1., п. 6.3.9. договору, відповідач вказує, що на виконання вказаних пунктів, починаючи з квітня 2016 будь-яких обсягів транспортування природного газу у позивача не замовляло і підтвердження в установленому поряду Оператором ГТС обсягу газу для ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» для власних потреб з ресурсу позивача не було.

На виконання п. 3.1.2. договору позивачем не надано первинних документів, які б підтверджували факт транспортування природного газу на користь відповідача. Позивачем лише надано акти, складені між ним і ПАТ «Дніпропетровськгаз» про кількість газу переданого з внутрішньопромислових газопроводів позивача до газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» без зазначення Замовника, якому цей газ призначався. Звіт про обсяги протранспортованого газу НГВУ «Полтаванафтогаз» газу для ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підписаний лише посадовими особами позивача і узгоджений з відповідачем. Місячні звіти, складені програмою Concor 5.18 підписані позивачем та Оператором ГРМ -ПАТ «Дніпропетровськгаз» відображають лише загальний обсяг природного газу, який надійшов до ГРМ ПАТ «Дніпропетровськгаз» для подальшого розподілення споживачам постачальників природного газу, які мають ліцензію на постачання природного газу, а не за договором від 30.06.2015 №495/15/тг і не містять інформації в розрізі споживачів газу.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», м.Київ в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз», м.Полтава на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018р у справі №904/4663/18 (головуючий суддя: Дармін М.О., судді: Іванов О.Г.,Березкіна О.В.). Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА", м.Київ в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (далі-Газотранспортне підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-Замовник) укладено Договір на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №495/15/тг від 30.06.2015р. - 08.07.2015р. (далі-Договір) (а.с.11-18).

Також між Позивачем та Відповідачем укладено додаткові угоди до Договору (№ 1 від 30.09.2015, №2 від 30.11.2015, № 3 від 31.12.2015 та № 4 від 01.04.2016) (арк.с. 19-22).

З 1 квітня 2016 року ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" припинило підписання актів наданих послуг та стало ініціювати розірвання договірних відносин, оскільки, на його думку, після укладення договору відбулись істотні зміни в законодавстві України, відповідно до яких здійснення послуг відповідно до Договору № 495/15/тг є таким, що порушує положення нових норм.

На виконання умов Договору №495/15/тг, за період з вересня 2016 року по грудень 2016 року, за твердженням позивача, Газотранспортним підприємством було здійснено транспортування природного газу в обсязі 20,89 тис.м3 природного газу, що підтверджується актами фактично протранспортованих обсягів газу, підписаних Газотранспортним підприємством (арк.с. 23-26).

Матеріали справи також свідчать про те, що зазначені акти складені Позивачем на підставі актів прийманн-передачі природного газу "22 від 01.10.2016р., №23 від 01.11.2016р., №24 від 01.12.2016р. та №25 від 01.01.2017р. (арк.с. 31-34), які складені Позивачем та ПАТ "Дніпропетровськгаз". Проте, дослідження зазначених актів свідчить про те, що в цих актах відсутня інформація про те, який обсяг природного газу було передано саме для Відповідача.

Відповідно до актів фактично протранспортованих обсягів газу (виконаних робіт на підставі договорів: №№493/15/тг, 494/15/тг, 495/15/тг від 30.06.2015/08.07.2015 року на транспортування природного газу по мережах НГВУ «Полтаванафтогаз») від 30.09.2016, 31.10.2016, 30.11.2016 та 31.12.2016 НГВУ «Полтаванафтогаз» надало послуги з транспортування природного газу для ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» для потреб промислових (компобутових) споживачів за договором №495/15/тг в обсязі 20,89 тис м3 природного газу (а.с. 23-26).

Вказані акти Газотранспортне підприємство направило на адресу Замовника для підписання листами №14-4779 від 11.10.2016 (отримання Замовником підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №210), №14-5421 від 09.11.2016 (отримання Замовником підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №144), №14-6013 від 12.12.2016 (отримання Замовником підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №522), №14-97 від 11.01.2017 (отримання Замовником підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №511) (а.с.27-30).

Замовником акти підписані не були.

Листами №2912вих-6497 від 22.11.2016 і від 23.01.2017 ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» повідомило НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «УКРНАФТА» про припинення, зокрема дії договору №495/15/тг від 30.06.2015 з 01.01.2017 (а.с.35, 218).

У зв’язку з неоплатою Замовником наданих послуг з транспортування природного газу з вересня 2016 по грудень 2016 у сумі 3019,00 грн. Газотранспортне підприємство звернулось за захистом свого порушеного права до господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" , під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову є матеріально-правова вимога ПАТ «Укрнафта» в особі в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз», м.Полтава до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», м.Дніпро про стягнення заборгованості за надані в період з вересня 2016 року по 31.12.2016року послуги з транспортування газу внутрішньопромисловими трубопроводами за договором № 495/15/ТГ.

Доводи апеляційної скарги щодо дії договору протягом часу за який позивач просить стягнути з відповідача надані послуги колегія суддів вважає обґрунтованими і приймає до уваги, виходячи з наступного:

Як зазначалося вище між Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» (Газотранспортне підприємство) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (Замовник) був укладений договір №495/15/тг від 30.06.2015р. (08.07.2015р.) на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами (а.с. 11-18).

За п. 11.1., п. 11.2. договір набуває чинності з дати підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 липня 2015р. та діє до 31 грудня 2015р., а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Додатковою угодою до договору №1 від 30.09.2015р. сторони дійшли згоди викласти з 01.10.2015р. пункт 5.1 Договору (визначивши вартість послуг з транспортування 1000 куб.м у розмірі 164,04грн з ПДВ, а решта умов договору залишена незмінною) (а.с. 19)

Додатковою угодою № 2 сторони дійшли згоди викласти пункт 1.2 Договору щодо планового обсягу транспортування природного газу за періоди липень – грудень 2015року; січень – березень 2016 року в новій редакції; пункт 11.1 виклали в наступній редакції: « 11.1 Цей Договір набуває чинності з дати підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.07.2015р. та діє до 31.03.2016р., а в частині ведення розрахунків до їх повного виконання. Решта умов цього Договору залишається незмінною до їх повного здійснення.» (а.с. 20)

Додатковою угодою до договору №3 від 31.12.2015р. сторони дійшли згоди викласти з 01.01.2016р. пункт 1.2 Договору (визначивши вартість послуг з транспортування 1000 куб.м у розмірі 173,76грн з ПДВ , а решта умов договору залишена незмінною) (а.с. 21)

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.09.2016 у справі №917/1248/16, яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2017 в задоволені позову ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про розірвання Договору № 495/15/тг від 30.06.2015р. відмовлено. Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови ВГСУ від 16.03.2017р. у даній справі, посилання скаржника на закінчення строку дії спірного договору спростовуються наявною в матеріалах справи додатковою угодою від 30.11.2015р. № 2 про продовження дії договору № 495/15/тг, а також фактичним отримуванням позивачем від відповідача послуг, що підтверджує чинність договору та відсутність підстав для його розірвання.

Відповідно до п. 1.1 Договору №495/15/тг від 30.06.2015р. (08.07.2015р.) на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами (далі за текстом Договір) Газотранспортне підприємство (Позивач) зобов’язується надати Замовнику (Відповідачеві) послуги з транспортування внутрішньопромисловими трубопроводами природного газу Замовника до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі ГРС) для задоволення потреб промислових (компобутних) споживачів, а Замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбаченими умовами договору.

Відповідно до п.3.1. договору послуги з транспортування газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу внутрішньопромисловими трубопроводами (далі акти наданих послуг). У випадку, якщо Замовник та/або його споживачі безпосередньо підключені до внутрішньопромислового трубопроводу Газотранспортного підприємства, кількість протранспортованого Газотранспортним підприємством газу Замовнику та/або його споживачам визначається за даними комерційних вузлів та приладів обліку газу (далі вузли обліку), установлених на ГРС (п. 3.1.1. договору). Порядок складання та підписання актів узгоджені сторонами в п. 3.2.-3.5. договору, а в п. 5.1. договору визначено вартість послуг з транспортування газу.

У п. 5.5. договору сторони визначили, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником у місяці, в якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок Газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

На виконання умов договору позивач складав та направляв відповідачу акти фактично протранспортованих обсягів газу за спірний період з вересня 2016 року по 31.12.2016року включно на загальну суму наданих послуг за договором №495/15/тг – 3 019, 00 грн, які були отримані останнім, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с. 27-30).

Також позивач на підтвердження надання послуг надав акти приймання-передачі газу, складені між ним та ПАТ «Дніпропетровськгаз» (а.с.31-34), звіт про обсяги протранспортованого відповідачу газу в розрізі категорій споживачів (а.с.48) та звіти за спірний період, складені програмою СоnCor (а.с.49-56).

Відповідач вказані акти не підписав та повернув кожний акт з відповідними листами, посилаючись на роз’яснення НКРЕКП щодо законодавчої зміни умов функціонування ринку газу, відсутність фактичних та правових підстав для такої оплати (а.с.159-200 т.1).

Відмовляючись сплатити надані позивачем послуги з транспортування газу за період з вересня 2016 по грудень 2016 відповідач посилався на той факт, що не замовляв послуг у вказаний період, а надані позивачем документи не підтверджують факт транспортування і обсяги природного газу на користь Замовника .

Доводи відповідача колегія суддів вважає безпідставними.

Так, як було наведено вище, матеріали справи підтверджують надсилання на адресу відповідача актів фактично протранспортованих обсягів газу (виконаних робіт на підставі договорів: №№493/15/тг, 494/15/тг, 495/15/тг від 30.06.2015/08.07.2015 року на транспортування природного газу по мережах НГВУ «Полтаванафтогаз»). У актах окремо за кожним договором із зазначенням категорії споживачів вказано обсяг протранспортованого газу і сума нарахованих газотранспортних послуг.

В порушення п. 3.3. договору Замовник протягом двох днів з дати одержання актів наданих послуг не повернув Газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналів актів наданих послуг, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Замовника, не надав в письмовій формі мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг.

У зазначеному пункті також вказано що у випадку відмови від підписання актів наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку.

За згодою сторін у п. 3.4. договору, до прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу внутрішньо-промисловими трубопроводами здійснюються відповідно до даних Газотранспортного підприємства.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, зокрема, з транспортування природного газу та регулюється загальними нормами Цивільного Кодексу України про послуги та спеціальним законодавством: Законами України "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов'язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу; газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об'єктами і спорудами, пов'язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про трубопровідний транспорт" магістральний трубопровід - технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий трубопровід з усіма об'єктами і спорудами, зв'язаними з ним єдиним технологічним процесом або кілька трубопроводів, якими здійснюються транзитні, міждержавні, міжрегіональні поставки продуктів транспортування споживачам, або інші трубопроводи, спроектовані та збудовані згідно з державними будівельними вимогами щодо магістральних трубопроводів; промислові трубопроводи (приєднані мережі) - всі інші немагістральні трубопроводи в межах виробництв, а також нафтобазові, внутрішньопромислові нафто-, газо- і продуктопроводи, міські газорозподільні, водопровідні, теплопровідні, каналізаційні мережі, розподільчі трубопроводи водопостачання, меліоративні системи тощо; об'єкти трубопровідного транспорту - магістральні та промислові трубопроводи, включаючи наземні, надземні і підземні лінійні частини трубопроводів, а також об'єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що забезпечують безпечну та надійну експлуатацію трубопровідного транспорту.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір про надання послуг може бути розірваний, в тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін (ст. 907 ЦК).

Як вбачається зі змісту листів № Dpz7/2-CK-523-0117 від 23.01.2017р. (а.с. 35) та № Dpz 02-СЛ-77880817 від 23.08.2016р. (а.с. 36) ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» визнавав припинення дії договору лише з 01.01.2017р.

Відповідач скористався своїм правом на відмову від договору в порядку, визначеному п.11.1. та 11.2. договору, направивши письмове повідомлення про це позивачу, про що міститься відповідне посилання у листі від 23.08.2017р. (а.с. 36).

Відтак, колегія суддів вважає встановленим припинення дії договору №495/15/тг від 30.06.2015р. (08.07.2015р.) на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами з 01.01.2017.

Вказана позиція суду узгоджується також з висновком Верховного Суду, що викладений у Постанові від 28.02.2018 у справі №917/1243/16.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тому доводи відповідача про відсутність підстав для сплати за послуги транспортування за період дії договору до 31.12.2016 не відповідають обставинам справи, обов’язковість сплати за надані послуги в період дії договору була встановлена також рішенням господарського суду Полтавської області від 27.10.2016 у справі №917/1244/16.                     Щодо обсягів природного газу, то, в зв’язку з відмовою відповідача узгодити ці обсяги шляхом підписання двосторонніх актів, позивачем надані належні докази електронного обліку газу та акти, складені з ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Вартість послуг з транспортування природного газу за період з вересня по грудень 2016 включно становить 3 019,00 грн, обов’язок щодо сплати виникає у відповідача 20-го числа місяця, наступного за звітним, тобто відповідно з 20.10.2016 по 20.01.2017. Доказів сплати цього боргу відповідачем не надано, тому вимоги позивача в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу відтворюють правову позицію місцевого господарського суду, яка визнана передчасною, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Оскільки, місцевим господарським судом рішення прийнято при неповному з’ясовані обставини, що мають значення для справи рішення у справі № 904/4663/18підлягає скасування, а апеляційна скарга, відповідно, задоволенню.

Розподіл судових витрат:

У зв’язку із задоволенням апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут».

Керуючись ст.ст.129,269,270,273,275,277,282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», м.Київ в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз», м.Полтава – задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018р. у справі №904/4663/18 – скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут (49000, м. Дніпро, вул.. Шевченка, 2, п/р №0 в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647, , ІПН 30) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», м.Київ в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (36000, м. Полтава, вул.. Монастирська, 12, р/р №5351 АБ «Південний» м. Одеса, МФО 328209, ) 3019 грн. 00 коп. основного боргу, 1762 грн. 00 коп. судових витрат за подання позовної заяви і 2643 грн. 00 коп. витрат за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 3 п. 2 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.04.2019.

Головуючий суддя                                                                                 М.О. Дармін

Суддя                                                                                                    О.Г.Іванов

Суддя                                                                                           О.В.Березкіна