номер провадження справи 24/3/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 Справа № 908/2829/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, угода про надання правової допомоги адвокатом від 22.01.2019

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2829/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮФК Ментор" (АДРЕСА_1, 03148, ідентифікаційний код 39852239)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" (вул. Незалежної України, буд. 45Б, м. Запоріжжя, 69037, ідентифікаційний код 36470860)

про стягнення 1397000,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮФК Ментор" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" про стягнення заборгованості в сумі 1397000,00 грн. за договором № и03/01-18 про надання комплексних послуг від 03.01.2018.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2018 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою від 02.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2829/18 за правилами загального провадження, присвоєно справі номер провадження 24/3/19. Підготовче судове засідання призначено на 04.02.2019.

Ухвалою суду від 04.02.2019 відкладено підготовче засідання на 25.02.2019.

В судовому засіданні 25.02.2019 розпочато розгляд справи по суті, судом оголошено перерву до 19.03.2019, про що винесено ухвалу від 25.02.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 19.03.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні учасника процесу.

Представник позивача оголосив про обізнаність прав та обовязків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові та зазначає, що 03.01.2018 між сторонами було укладено договір про надання комплексних послуг № и03/01-18, на виконання умов якого позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 1397000,00 грн. Договірні зобовязання щодо оплати наданих послуг відповідач не виконав. У звязку з чим позивач просить суд, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 611, 625, 629 ЦК України, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, 21.02.2019 надав суду заяву від 20.02.2019 про визнання позову.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 19.03.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та розяснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "ЮФК Ментор" (Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" (Замовник) укладено договір № и03/01-18 про надання комплексних послуг, за умовами якого (п. 1.1.) Виконавець зобов'язується надати Замовнику юридичні, бухгалтерські, комерційні, та інші послуги пов'язані з веденням бізнесу згідно індивідуальних домовленостей Сторін за цінами та на умовах які будуть закріплені у додаткових угодах або актах виконаних робіт до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. договору, послуги надаються Замовнику шляхом усного та письмового консультування, щомісячного юридичного, аудиторського, бухгалтерського, фінансового супроводження Замовника згідно індивідуальних домовленостей Сторін.

Розділом 2 договору сторони обумовили (п. 2.1.) опис наданих послуг:

- послуги, пов'язані з наданням юридичних консультацій та роз'яснень з юридичних питань - напрямку податкового та господарського права;

- складання процесуальних документів;

- правова допомога при оформленні договорів, заяв, скарг, та інших документів, які необхідні Замовнику для здійснення його господарської діяльності;

- представництво інтересів замовника перед державними органами;

- представництво та захист інтересів Замовника в судах, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги;

- участь в договірній та переддоговірній роботі;

- контроль складання кадрових документів та контроль кадрової роботи;

- участь у контролі за проведенням інвентаризацій;

- контроль якості формування господарської документації для обліку господарської діяльності;

- аналіз дотримання інформаційної безпеки, збереження комерційної та конфіденційної Інформації;

- контроль якості управлінського діловодства та дотримання законодавства, що регулює порядок надання інформації, відповіді на звернення;

- допомога у проведенні переговорів з контрагентами;

- владнання спірних питань пов'язаних з господарською діяльністю Замовника;

- контроль за забезпеченням організації безпеки збереження персональних даних.

Згідно п. 3.1.4. договору, Замовник зобов'язується оплатити в повному обсязі послуги Виконавця відповідно до акту виконаних робіт або згідно додаткових угод до даного Договору до 10 числа кожного місяця обслуговування але не пізніше 05 грудня 2018 року.

Як свідчать матеріали справи, впродовж 2018 року ТОВ "ЮФК МЕНТОР" надав ТОВ "ТІС" обумовлені послуги, в повному обсязі та у відповідні строки на загальну суму 1397000,00 грн., що підтверджується актами:

1. Акт № 01/01 від 31.01.2018 на суму 272000,00 грн.;

2. Акт № 01/02 від 28.02.2018 на суму 160000,00 грн.;

3. Акт № 01/03 від 31.03.2018 на суму 211000,00 грн.;

4. Акт № 01 /04 від 30.04.2018 на суму 218000,00 грн.;

5. Акт № 01/05 від 31.05.2018 на суму 185000,00 грн.;

6. Акт № 01/06 від 30.06.2018 на суму 111000,00 грн.;

7. Акт № 01/07 від 31.07.2018 на суму 60000,00 грн.;

8. Акт № 01/08 від 31.08.2018 на суму 60000,00 грн.;

9. Акт № 01/09 від 30.09.2018 на суму 60000,00 грн.;

10. Акт № 01/10 від 31.10.2018 на суму 60000,00 грн.

Відповідач прийняв вказані у Актах послуги, але оплату не здійснив чим порушив п. 3.1.4 договору №и03/01-18 від 03.01.2018.

На адресу відповідача була направлена претензія від 06.12.2018 (вих. № 1/12) про сплату боргу у пятиденний строк з моменту отримання. Претензія отримана відповідачем 07.12.2018, проте сума боргу у розмірі 1397000,00 не сплачена.

Сума боргу підтверджується актом звірки розрахунків від 01.11.2018 та визнана відповідачем.

Предметом даного судового розгляду є спір про стягнення з відповідача основного боргу за договором в розмірі 1397000,00 грн.

У відповідності з нормами ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з наданих суду документів, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обовязки. Обовязки позивача виразились у надані послуг, а обовязки відповідача - в їх оплаті.

За приписами ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконав свої договірні зобовязання, надавши впродовж 2018 року послуги на суму 1 397 000,00 грн.

Однак відповідач, в порушення умов договору, оплату за надані позивачем послуги на суму 1 397 000,00 грн. не здійснив.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Як слідує із статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобовязання щодо оплати робіт розмірі 1 397 000,00 грн. не виконав, доказів суду не надав.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір боргу в сумі 1 397 000,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 20 955,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" (вул. Незалежної України, буд. 45Б, м. Запоріжжя, 69037, ідентифікаційний код 36470860) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮФК Ментор" (АДРЕСА_1, 03148, ідентифікаційний код 39852239) 1 397 000 (один мільйон триста девяносто сім тисяч) грн. 00 коп. основного боргу та 20 955 (двадцять тисяч девятсот пятдесят пять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.03.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян