ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019

м. Дніпро

Справа № 904/826/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ольвія", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Техпромінвест", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 349 666,5 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ольвія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Техпромінвест" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 349 666,5 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов'язань за рахунком № 000000001 від 02.11.2017 з поставки оплаченого товару та неповерненням суми попередньої оплати.

Ухвалою суду від 04.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Представники сторін вимоги ухвали суду не виконали, витребувані документи не надали.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем у спрощений спосіб укладено договір поставки товару (газохід корпусу дроблення та сортування), згідно якого відповідач зобов’язався поставити позивачу товар, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити поставлений товар.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Так, відповідач надав позивачу рахунок на оплату № 000000001 від 02.11.2017 товару (газохід корпусу дроблення та сортування) на суму 589 666,5 грн. Позивач оплатив вказаний рахунок, що підтверджується Платіжним дорученням № 667 від 16.11.2017 на суму 589 666,50 грн.

Внаслідок цього, у відповідача виникло зобов'язання поставити позивачу товар (газохід корпусу дроблення та сортування) .

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов’язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов’язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, Відповідач свої зобов’язання не виконав, оплачений за рахунком № 000000001 від 02.11.2017 товар не поставив.

Відповідно до частини 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач, 12.12.2017 направив на адресу відповідача лист № 669 від 08.12.2017 з вимогою повернути перераховані грошові кошти у розмірі 589 666,5 грн.

У листі № 8 від 14.12.2017 відповідач зазначив, що грошові кошти у розмірі 589 666,50 грн. будуть повернуті останнім на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ольвія" до 20.12.2017.

Позивач, 04.01.2018 вдруге направив на адресу відповідача претензію № 05 від 03.01.2018 з вимогою повернути перераховані грошові кошти у розмірі 589 666,50 грн.

Листом №9 від 10.01.2018 відповідач відповів, що, у зв’язку з фінансовими труднощами на підприємстві, він зобов’язується повернути позивачу грошові кошти у розмірі 589 666,50 грн. у строк з 15.01.2018 до 25.01.2018.

Після цього, Відповідач частково повернув грошові кошти позивачу. А саме: 23.01.2018 – відповідач перерахував позивачу 40 000,00 грн.; 31.01.2018 – 50 000,00 грн.; 07.05.2018 – 100 000,00 грн.; 11.05.2018 – 50 000,00 грн. Всього: 240 000,00 грн.

Однак, заборгованість залишилась і станом на день розгляду справи складає 349666,50 грн.

За таких обставин, вимогу позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 349 666,50 грн. слід задовольнити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Техпромінвест" (місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Терешкіна, 23; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ольвія" (місцезнаходження: 49010, м. Дніпро, вул. Лаборатрна, 45; ) суму попередньої оплати у розмірі 349 666,5 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5245грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.04.2019.

Суддя Ніколенко М.О.