ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 м.Дніпро Справа № 908/743/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін в судове засідання не зявились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.08.2018 у справі №908/743/18 (суддя Горохов І.С., повний текст рішення складений 20.08.2018)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТ І К", м.Запоріжжя

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України, с.Сонячне, Запорізький район, Запорізька область

про стягнення 191 910 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТ І К" (надалі ТОВ "ВІТ І К") звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України на свою користь 191 910 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором №1/10-07 від 10.07.2014 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг зі збирання врожаю сільськогосподарських культур.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.08.2018 у справі №908/743/18 (суддя Горохов І.С.) позовні вимоги задоволено; з Державного підприємства "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України на користь ТОВ "ВІТ І К" стягнуто 191 910 грн. заборгованості та 2 878 грн. 66 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вказує, що:

- суд першої інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази ненадання позивачем обумовлених в договорі №1/10-07 від 10.07.2014 послуг, проте це не відповідає дійсності;

- судом не враховано, що у 2014 році у позивача був лише один працівник, були відсутні транспортні засоби, що унеможливлює виконання позивачем спірних послуг;

- місцевий господарський суд не дав оцінку доводам відповідача про те, що договір оренди №040714 від 04.07.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Александр Агро» та ТОВ "ВІТ І К" передбачав тимчасове володіння та користування строком на два місяці комбайну ДОН-1500 Б, тобто період з 04.07.2014 по 04.09.2014, а позивач вказує про надання послуг відповідачу у період з серпня по жовтень 2014 року, тобто у вказаний період у позивача немає доказів наявності необхідної техніки;

- судом першої інстанції ухвалою від 29.05.2018 витребовувались у позивача путьові листи та інші документи за 2014 рік, що могли би підтвердити залучення будь-якої техніки до виконання робіт (надання послуг) за договором № 1/10-07 від 10.07.2014, проте позивач надав докази, які не доводять того, що комбайн долучався до виконання якихось робіт (надання послуг) за договором № 1/10-07 від 10.07.2014;

- не згодний з висновком суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи копії актів здачі-приймання (надання послуг) свідчать про надання позивачем спірних послуг;

- суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню; не дав належної оцінки показанням свідків, наявним в матеріалах справи.

Сторони на виклик суду двічі не зявився, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за їх відсутності.

25.03.2019 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Державного підприємства "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України адвоката ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване його зайнятістю в іншому судовому процесі, яке задоволенню не підлягає, оскільки, по-перше, в обґрунтування заявленого клопотання не подано відповідних доказів, по-друге, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2019, задовольняючи клопотання відповідача (апелянта), розгляд справи вже було відкладено. Окрім того, у клопотанні не зазначено про необхідність надання додаткових пояснень по суті спору або доказів з дотриманням необхідних умов, визначених процесуальним законодавством на вчинення відповідних дій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство "Дослідне господарство "Елітне" Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України (замовник) та ТОВ "ВІТ І К" (виконавець) уклали договір про надання послуг із збирання врожаю сільськогосподарських культур №1/10-07 від 10.07.2014 (надалі договір), за умовами якого виконавець зобовязується надати замовнику послуги, визначені п. 1.2 договору, а саме послуги із збиранню врожаю сільськогосподарських культур комбайном "ДОН-1500Б", а замовник зобовязується їх оплатити.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 (п.6.1 договору).

За п.2.1 договору сторони домовились, що в збиральний сезон 2014 року виконавець проводить збирання врожаю сільськогосподарських культур на полях замовника відповідно до агротехнічних вимог в наступному обсязі:

- гірчиця площа 30,0 га, строки збирання 06.07.2014-16.07.2014, вартість послуг за 1 га 500,00грн.;

- озимі зернові площа 60,0 га, строки збирання 19.07.2014-29.07.2014, вартість послуг за 1 га 400,00грн.;

- ярові зернові площа 91,8га, строки збирання 06.07.20147-20.07.2014, вартість послуги за 1 га 400,00грн.;

- соняшник площа 300,0 га. строки збирання 20.08.2014-30.10.2014, вартість послуги за 1 га 300,00грн.;

- кукурудза площа 50,0 га, строки збирання 20.08.2014-30.10.2014, вартість послуги 300,00грн.;

- соя площа 50,0 га, строки збирання 20.08.2014-30.10.2014, вартість послуги за 1 га 300,00грн.

Відповідно до п. 2.2 договору замовник зобовязується сплатити виконавцеві плату за надання послуг, передбачених цим договором. Замовник на протязі 3-х календарних днів здійснює оплату послуг на підставі рахунку та акту виконаних робіт, який складається виконавцем протягом 3-х календарних днів з моменту надання послуг та підписується замовником на протязі 3-х календарних днів з моменту отримання акту.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Між сторонами виникли правовідносини за договором про надання послуг, відповідно до якого одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На виконання умов договору позивачем надані відповідачу послуги зі збирання врожаю сільськогосподарських культур на загальну суму 191 910 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг):

- ОУ-0000018 від 01.08.2014 на суму 15 000 грн.;

- ОУ-0000019 від 01.08.2014 на суму 24 000 грн.;

- ОУ-0000020 від 01.08.2014 на суму 36 720 грн.;

- ОУ-0000021 від 28.08.2014 на суму 13 800 грн.;

- ОУ-0000022 від 03.10.2014 на суму 19 500 грн.;

- ОУ-0000023 від 05.10.2014 на суму 15 000 грн.;

- ОУ-0000024 від 07.10.2014 на суму 15 000 грн.;

- ОУ-0000025 від 10.10.2014 на суму 21 210 грн.;

- ОУ-0000026 від 14.10.2014 на суму 31 680 грн.

В даному випадку первинними документами, що підтверджують надання спірних послуг за договором є акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані замовником без будь-яких зауважень, затверджені директором ДП "Дослідне господарство "Елітне" Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України та скріплені печаткою, в зв'язку з чим посилання апелянта на те, що зазначені позивачем послуги (роботи) не надавались колегією суддів відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Матеріали справи містять також акт звірки взаємних розрахунків сторін станом на 27.04.2015, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, з якого вбачається визнання відповідачем заборгованості перед позивачем на суму 191 910 грн.

Відповідач зобовязання щодо оплати отриманих послуг не здійснив (відповідних доказів суду не подано), чим порушив умови договору, тому позов колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Доводи апелянта не заслуговують на увагу та не спростовують висновків місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з ТОВ "Александр Агро" договір оренди №040714 від 04.07.2014, предметом якого є передача орендарю (ТОВ "ВІТ І К") в тимчасове володіння та користування строком на два місяці сільськогосподарську техніку комбайн ДОН-1500 Б реєстраційний номер НОМЕР_1; сторонами договору 04.07.2014 підписаний акт приймання-передачі обладнання, що передається в оренду, що свідчить про фактичну наявність у позивача необхідного обладнання для виконання зобовязань із збирання врожаю сільськогосподарських культур.

Матеріали справи містять договір купівлі-продажу №040714-1 від 04.07.2014, відповідно до якого ТОВ "Александр-Агро" зобовязується передати ТОВ "ВІТ І К" зернозбиральний комбайн ДОН-1500Б в комплекті з жаткою для збирання зернових, а покупець (позивач у справі) зобовязується прийняти та оплатити на умовах розстрочення платежу комбайн за ціною 45 000 грн.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що право власності на комбайн переходить до покупця (ТОВ "ВІТ І К") з моменту здійснення повної оплати та підписання видаткової накладної.

Суду надані дві квитанції до прибуткових касових ордерів від 19.09.2014 на суму 10 000 грн. та від 13.10.2014 на суму 35 000 грн., які свідчать про повне виконання ТОВ "ВІТ І К" зобовязань щодо оплати комбайну ДОН-1500Б.

Також матеріали справи містять накази ТОВ "ВІТ І К" №1-К від 01.07.2014 та № 2-К від 31.10.2014 про прийняття на посаду комбайнера з 01.07.2014 за сумісництвом у вільний від основної роботи час ОСОБА_2 та його звільнення із займаної посади 01.11.2014.

Отже, подані позивачем докази підтверджують обставини наявності у нього як сільськогосподарської техніки для належного та своєчасного виконання зобовязань за договором про надання послуг №1/10-07 від 10.07.2014, так і відповідного персоналу.

Пояснення свідків, на які посилається апелянт, не спростовують встановлені обставини справи, оскільки, відповідно до ч.2 ст.87 Господарського процесуального кодексу України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах, тоді як позивачем первинними документами (актами приймання-передачі наданих послуг), які підписані сторонами та скріплені їх печатками, доведений факт подання таких послуг.

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред'явлення позову неможливим або утрудненим.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст.261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Поряд з цим, за змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків від 27.04.2015, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, який свідчить про вчинення відповідачем дій щодо визнання наявності заборгованості за договором про надання послуг №1/10-07 від 10.07.2014, з огляду на що строк позовної давності перервався та його відлік почався заново і діяв до 27.04.2018.

Згідно з штампом вхідної кореспонденції місцевого господарського суду, позовна заява ТОВ "ВІТ І К" до Державного пдіприємтсва "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України надійшла до суду 25.04.2018, тобто в межах строку позовної давності, що унеможливлює його застосування.

Отже, Господарським судом Запорізької області обставини справи з'ясовані повно та всебічно; рішення у даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, повязані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на Державне підприємство "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Новатор" інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.08.2018 у справі №908/743/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв

(Повний текст постанови складено 27.03.2019).