РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2019Справа № 910/13733/18

За позовомАкціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
простягнення 667 100,49 грн.
Суддя Бойко Р.В.

Секретар судового засідання Баринова О.І.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Чібічьян О.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" (надалі - "АТ "ДТЕК Західенерго") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - "ПАТ "Українська залізниця" про стягнення 667 100,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем неналежним чином було виконано свої зобов'язання із своєчасної доставки вантажу - вугільної продукції, у зв'язку з чим АТ "ДТЕК Західенерго" вказує на наявність правових підстав для застосування до ПАТ "Українська залізниця" штрафних санкцій у виді штрафів, передбачених п. 116 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1988, сукупний розмір яких становить, за розрахунками позивача, 667 100,49 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/13733/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

19.11.2018 від регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на час необхідний для одержання документів та пояснень, а також про поновлення строку на подання відзиву, яке мотивоване тим, що регіональною філією "Одеська залізниця" було одержано ухвалу від 18.10.2018 лише 12.11.2018.

11.12.2018 через відділ діловодства суду від регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" надійшов відзив на позов, в якому відповідач здійснив власний перерахунок заявлених АТ "ДТЕК Західенерго" до стягнення штрафних санкцій. Згідно розрахунків відповідача обґрунтованим розміром штрафних санкцій є 404 884,41 грн. В іншій частині (у розмірі 262 216,08 грн.) заявлені до стягнення позивачем штрафні санкції, за твердженнями регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", обраховані невірно (з невірним визначенням строків доставки та суми від якої має здійснюватися нарахування штрафу), а тому не підлягають задоволенню.

Також, відповідачем було подано клопотання, за змістом якого просив зменшити розмір штрафних санкцій на 50%.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2018 з огляду на зміст відзиву відповідача та з метою забезпечення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства і надання можливості учасникам господарського процесу подати докази на підтвердження своїх правових позицій призначено у справі №910/13733/18 судове засідання з викликом сторін на 21.12.2018.

21.12.2018 через відділ діловодства суду представником відповідача подано відповідь на відзив, у відповідності до якого вказував на те, що наведені у відзиві контррозрахунки проведені не вірно і не підтверджуються документально, а тому відповідачем не спростовано позовних вимог.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у зв'язку із неявкою представника відповідача відкладено судове засідання на 24.01.2019, а протокольною ухвалою суду від 24.01.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 14.02.2019.

11.02.2019 через відділ діловодства суду представником відповідача подано пояснення, у відповідності до яких вказував на: ненадання позивачем всіх підтверджуючих його вимоги документів; невірність визначення позивача суми штрафу за деякими накладними та завищення відсотків штрафу.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2019 з метою надання представникам учасників справи часу для підготовки своїх пояснень оголошено перерву в судовому засіданні до 21.02.2019.

21.02.2019 через відділ діловодства суду представником позивача подано пояснення, за змістом яких, зокрема, вказував на те, що провізна плата включає в себе плату за перевезення навантаженого вагону перевізника, компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника плату за використання вагонів перевізника, яку залізниця вказує в графі 34 залізничної накладної, а тому саме від такої суми і підлягають вирахуванню штрафні санкції.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2019 зобов'язано відповідача надати свої розрахунки заявлених до стягнення штрафних санкцій по всім накладним, попереджено про наслідки невиконання вимог суду, оголошено перерву в судовому засіданні до 12.03.2019.

05.03.2019 через відділ діловодства суду представником відповідача подано клопотання, у відповідності до якого в зв'язку з арифметичною помилкою при наданні до суду відзиву на позов та пояснень просив вважати за правильне, що сума штрафу за розрахунками відповідача становить 432 673,10 грн., а сума штрафу яка не визнається останнім - 234 427,39 грн. Також, просив долучити до матеріалів справи Правила обчислення термінів доставки вантажів та Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, та загальний розрахунок штрафу з відокремленими розрахунками.

06.03.2019 через відділ діловодства суду представником позивача було подано додаткові пояснення до позовної заяви, у відповідності до яких просив долучити до матеріалів справи розрахунок штрафних санкцій, здійснений з урахуванням провізної плати без додаткових зборів, сума штрафу згідно якого складає 509 396,21 грн.

11.03.2019 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи, за змістом якого вказував, що про дату і час судового засідання повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, однак в судовому засіданні не може бути присутнім з огляду на відрядження до іншого міста, у зв'язку з чим просив розглянути справу №910/13733/18 по суті за відсутності АТ "ДТЕК Західенерго".

В судове засідання 12.03.2019 з'явився представник відповідача, надав пояснення по суті спору, за змістом яких проти позову заперечував в наведеній у відзиві та поясненнях частині.

В судовому засіданні 12.03.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Протягом квітня - червня 2018 року ПАТ "Українська залізниця" було здійснено перевезення на адресу (відвантажено на користь) АТ "ДТЕК Західенерго" вугільної продукції за наступними залізничними накладними: №№ 40463762, 40463770, 40552457, 41606948, 42191650, 42191668, 42255976, 42256024, 42256156, 42256164, 42256214, 42256222, 42256248, 42256263, 42256297, 42256404, 42256412, 42260463, 44573152, 45001070, 45031283, 45089414, 45139276, 45139292, 45139318, 45139342, 45139367, 45139375, 45139383, 45139409, 45528833, 49132855, 49135650, 49146525, 49146657, 49281751, 49281769, 49281819, 49306343, 49306400, 49306418, 49374200, 49379092, 49381692, 49383763, 49392566, 49396161, 49396179, 49396195, 49396203, 49396237, 49401151, 49442429, 49452535, 49453640, 49464159, 49472590, 49472657, 49472947, 49476146, 49483027, 49497241, 49502750, 49521065, 49531221, 49604192, 49618671, 49709231, 49759343, 49776255, 49776297, 49776305, 49776313, 49792435, 49900277, 49907033, 49915341, 49927296, 49939390, 49951429, 49973480, 50004316, 50005057, 50147362, 50150838, 50154566, 50155951, 50155969, 50164714, 50186204, 50186220, 50186238, 50210806, 50259084, 50261007, 50261023, 50276971, 50336254, 50336312, 50341130, 50341635, 50349620, 50349638, 50349646, 50350651, 50389618, та досильними залізничними накладними №№ 41322397, 45538725, 49173743, 49146772, 41166224, 45153616, 41166216, 41166232, 41084856, дс б/н від 09.05.2018, 45287166, 49455108, 45491545, 45502424, 45445822, дс б/н від 10.05.2018, 45617404, 45581782, 49622038, дс б/н від 24.05.2018, 49805336, 46353678, 46445540, 42240457, 44976090, 41708405, 49954936, 41910449, 50061845, дс б/н від 09.06.2018, 50151539, 50163427, 50187921, 47073879, 50387760, 50386408, дс б/н від 04.07.2018, 50388149, дс б/н від 04.07.2018, 47467766.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 667 100,49 грн. за несвоєчасну доставку вантажу згідно визначених залізничних накладних.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання в т.ч. Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, та Правил обчислення термінів доставки вантажів і Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі долучених залізничних накладних відповідачем було взято на себе зобов'язання з перевезення вантажу, здійснення чого не заперечується сторонами, однак, позивачем вказується на порушення встановлених строків відповідних перевезень.

У відповідності до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно із ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Положеннями п. 41 Статуту встановлено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

В даному випадку, позивачем вказується на те, що за доданими до позову залізничними накладними (за період квітень - червень 2018 року) відповідачем було порушено взяті на себе зобов'язання із доставки вантажу у встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів строки, а тому існують правові підстави для застосування визначеної відповідальності у вигляді стягнення штрафу.

В той же час, у поданому до суду відзиві на позов відповідачем фактично було визнано заявлену позивачем до стягнення суму штрафу у розмірі 404 884,41 грн., а щодо іншої частини - у розмірі 262 216,08 грн. зазначено про невірність обрахунку позивача суми штрафу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відзив (який у своєму змісті фактично містить заяву про визнання позову) підписаний представником ПАТ "Українська залізниця" - Чібічьян О.Р., що діє на підставі посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В. за реєстровим №2782 довіреності, виданої 01.11.2018 ПАТ "Українська залізниця" в особі директора регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" Пікуліна С.С. та в особі заступника директора регіональної філії з фінансово-економічних питань регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" Підлубного О.В., які діяли в порядку передоручення повноважень на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. 26.10.2018 за реєстровим №4520, визначені якою повноваження надають право представнику на визнання позовних вимог від імені ПАТ "Українська залізниця".

Таким чином, визнання відповідачем позову в частині заявленої до стягнення суми штрафу у розмірі 404 884,41 грн. за встановлених судом обставин не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у зв'язку з чим позовні вимоги АТ "ДТЕК Західенерго" в частині стягнення з ПАТ "Українська залізниця" штрафу у розмірі 404 884,41 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд враховує, що в поданому 05.03.2019 клопотанні представником відповідача вказувалося на допущення арифметичної помилки у відзиві, у зв'язку з чим просив вважати вірною суму штрафу за розрахунком відповідача - 432 673,10 грн., а сумою, що відхиляється відповідачем - 234 427,39 грн., однак, таке клопотання не містить жодних посилань на визнання позову в частині різниці зазначених сум, а тому не може бути прийнято як процесуальну дію відповідача щодо визнання позову.

В іншій частині заявленого до стягнення штрафу у розмірі 262 216,08 грн. відповідні вимоги позивача не визнаються відповідачем, а тому є спірними і підлягають розгляду судом.

Згідно приписів статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 3 ст. 313 Господарського кодексу України встановлено, що розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Відповідно до п. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Положеннями п.п. в) п. 130 Статуту встановлено, що пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають: у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред'явлення накладної. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

З огляду на викладені положення вбачається, що обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів має враховувати визначення нормативних термінів доставки вантажів, встановлені плавила обчислення вантажів, здійснюватися від суми провізної плати за кожний окремий вагон та заявлятися до стягнення шляхом пред'явлення оригіналів відповідних накладних.

По-перше, за змістом п. 116 Статуту штраф за несвоєчасну доставку вантажів розраховується у певному відсотковому відношенні (в залежності від строків прострочення доставки) до провізної плати, яка згідно закріплених в додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, Пояснень щодо заповнення накладної визначається залізницею в графі 31 відповідної накладної.

В той же час, як вбачається із доданого до позову розрахунку заявленої до стягнення суми штрафу позивачем не було враховано встановленого порядку, у зв'язку з чим здійснено розрахунок суми штрафу за окремими накладними (наприклад за накладними №№45139318, 45139342, 45139367) виходячи із загальної суми сплачених відправником за здійснення відповідного перевезення коштів, визначеної в графі 34 накладної, тобто, з урахуванням окрім провізної плати також інших розрахованих залізницею зборів, що не відповідає закріпленому в ст. 116 Статуту порядку нарахування штрафу, а тому є неправомірним.

Всього дані обставини мають місце при розрахунку за 42-ма залізничними накладними.

По-друге, положеннями пункту 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), встановлено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 п. 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі перевезення вантажною швидкістю нормативний термін доставки вантажу в залежності від виду відправок становить: маршрутними відправками - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні та неповні 200 км.

Згідно із п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____ число _____ місяць".

Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу: на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів (п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

У відповідності до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Пунктом 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу встановлено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно із п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

З огляду на викладені положення вбачається, що з метою встановлення наявності в поставці вантажу факту прострочення в першу чергу слід обчислювати нормативний строк доставки відповідного вантажу, який в будь-якому випадку починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення (чи навантаження), в залежності від виду відправки розраховується щодобово виходячи із фактичного кілометражу відстані доставки, та збільшується на одну добу, у зв'язку із операціями, пов'язаними з відправленням і прибуттям вантажу.

Тобто (наприклад), якщо вантаж прийнято до перевезення вагонною відправкою 01.02.2019 і відстань перевезення становить 450 км, то нормативним строком перевезення є з 02.02.2019 о 0:00 год. (24-та година дати приймання вантажу) до 06.02.2019 о 24:00 год. (три доби за відстань + одна доба в рахунок операцій з відправлення і прибуття вантажу).

При цьому, підставою для застосування штрафу за перевищення нормативного строку перевезення вантажу може бути тільки перевищення його не менше ніж на 48 год., тобто, за наведеного прикладу - лише з 0:00 год. 09.02.2019.

Однак, як вбачається із доданого до позову розрахунку заявленої до стягнення суми штрафу позивачем не було враховано встановленого порядку розрахунку нормативного строку перевезення вантажу, а саме: за деякими накладними не враховано початку, виду відправлення, добового розрахунку в залежності від відстані та додаткової доби (наприклад за накладною №42255976: дата відправлення - 29.05.2018; дата прибуття (видачі) - 04.06.2018; відстань - 388 км; вид - вагонна, згідно наведеного судом порядку розрахунку перевищення терміну доставки складає 59 год. 39 хв. (нормативний з 0:00 год. 30.05.2018 до 24:00 год. 01.06.2018; перевищення з 0:00 год. 02.06.2018 до 11:39 год. 04.06.2018), що в силу ст. 116 Статуту є підставою для нарахування штрафу у розмірі 10% від суми провізної плати, однак, позивачем заявлено до стягнення штраф у розмірі 20% від суми провізної плати за такою накладною, що може бути здійснено лише при перевищення нормативних строків доставки не менше ніж на 72 год.).

Всього дані обставини мають місце при розрахунку за 29-ма залізничними накладними.

Отже, має місце невірного визначення позивачем нормативного строку доставки вантажів за деякими спірними накладними, що в свою чергу зумовило безпідставне збільшення розміру штрафу за рахунок застосування більшої відсоткової його відсоткової до провізної плати ніж передбачено ст. 116 Статуту або ж взагалі безпідставного застосування такої відповідальності (у випадках де перевищення нормативного строку доставки є меншим ніж 48 год. (накладні №№ 41606948, 42191650, 42191668, 44848083, 46353678, 50204213, 50386408, 50005057).

За перерахунком суду, здійсненим з огляду на викладені обставини, сума штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.ст. 116, 130 Статуту за наслідками перевезення вантажів відповідачу за спірними 146 залізничними накладними (в т.ч. досильними) з перевищенням нормативних строків перевезення, розрахованих у відповідності до Правил обчислення термінів доставки вантажу, становить 432 673,10 грн., що свідчить про правомірність заявлених вимог в частині наведеної суми.

В іншій частині заявлена до стягнення сума штрафу (234 427,39 грн.) обрахована невірно, а тому не підлягає стягненню з відповідача.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні достатні докази для застосування до ПАТ "Українська залізниця" штрафних санкцій у виді штрафу, передбаченого п. 116 Статуту, в сукупному розмірі 432 673,10 грн. (404 884,41 грн. з яких визнано відповідачем у відзиві на позов, а 27 788,69 грн. не заперечувалися представником відповідача).

Щодо поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу на 50% суд відзначає наступне.

В силу частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом наведених норм зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе її зменшення.

Тобто, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

При цьому, вирішуючи таке питання суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов'язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Таким чином, суд, оцінивши в т.ч. з огляду на викладені критерій обставини даної справі та мотивування поданого відповідачем клопотання не вбачає правових підставі для його задоволення та зменшення заявленого до стягнення штрафу на 50% від встановленої судом суми, що підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ "Українська залізниця" на користь АТ "ДТЕК Західенерго" суми штрафу у розмірі 432 673,10 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням повернення 50% сплаченого позивачем судового збору в частині оплати вимог, визнаних відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15; ідентифікаційний код 23269555) суму штрафу у розмірі 432 673 (чотириста тридцять дві тисячі шістсот сімдесят три) грн. 10 коп. та судовий збір у розмірі 3 453 (три тисячі чотириста п'ятдесят три) грн. 47 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Повернути Акціонерному товариству "ДТЕК Західенерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15; ідентифікаційний код 23269555) з державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 036 (три тисячі тридцять шість) грн. 63 коп., сплаченого згідно платіжного доручення №825206 від 19.09.2018. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 27.03.2019.

Cуддя Р.В. Бойко