РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2019Справа № 910/984/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілта» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України», за участю представника позивача - Марусенко Ю.Г., довіреність №б/н від 30.01.2019 року, відповідача - ОСОБА_2, довіреність №1279 від 06.03.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернувся до господарського суду міста з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 68 624,04 грн. заборгованості, в тому числі 58 256,83 грн. страхового відшкодування, 6 607, 76 грн. пені, 550, 65 грн. 3% річних та 3 208,80 грн. інфляційних втрат на підставі ст.ст. 599, 611, 612, 625, 629, 988 ЦК України, ст.ст. 230, 232 ГК України, ЗУ "Про страхування".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі на 07.02.2019 року.

25.02.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем було надано неправдиві відомості про факт та обставини настання страхової події.

11.03.2019 року від позивача до суду надійшли письмові заперечення на відзив.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» (надалі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - страховик) був укладений генеральний договір добровільного страхувань наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №1 (далі - генеральний договір).

Згідно п. 1.1. генерального договору страхувальником було застраховано його майнові інтереси, що не суперечать закону, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (далі - ТЗ), зазначеним у відповідному договорі страхування, який укладається між страховиком та страхувальником і в якому вказані умови страхування індивідуально для окремого ТЗ. страхування кожного ТЗ оформляється окремим договором страхування, який є додатком до генерального договору і є його невід'ємною частиною.

Пунктом 1.2 генерального договору сторони визначили, що відповідно до договору страховик відшкодовує в межах страхової суми збитки, що виникли в результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок, крім іншого, «ДТП» - дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення, наїзд, перекидання, падіння ТЗ).

Відповідно до п. 9.2. генерального договору страхове відшкодування при частковому пошкодженні ТЗ виплачується в межах страхової суми, що не перевищує вартість відновлювального ремонту.

Пунктом 9.2.3 генерального договору зазначено, що при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, що підтверджують розмір збитку (рахунки СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста-автотоварознавця), за вирахуванням встановленої договором страхування франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

Пунктом 9.1. генерального договору зазначено, що строк прийняття рішення становить 14 робочих днів після одержання усіх документів.

20.05.2018 року до генерального договору був укладений додаток, відповідно до якого страхувальник передав на страхування автомобіль «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2, що належить йому на праві власності.

Відповідно до пункту 4 додатку страхова сума автомобіля по ризику ДТП становила 405 728,00 грн.

Відповідно до п. 7. додатку безумовна франшиза по ризику ДТП встановлювалася сторонами у розмірі 2 650,00 грн.

Як вбачається з довідки про ДТП Національної поліції України Головного управління НП в Київській області Києво-Святошинського району та схеми ДТП 26.07.2018 року в м. Вишневе по вул. Вишнева, 17 Київської області було виявлено факт здійснення наїзду на припаркований автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 не встановленим вантажним автомобілем з тентом синього кольору, який втік з місця пригоди.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль був застрахований на підставі вищезазначеного генерального договору.

Відповідно до рахунку на ремонт автомобіля «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2 та акту виконаних робіт віл 30.09.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2 склала 60 906,83 грн.

16.08.2018 року позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку.

Порядок здійснення страхової виплати визначений розділом 9 договору страхування. Згідно з цими умовами після одержання всіх необхідних документів, рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування приймається або виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком у строк до 14-ти робочих днів.

Доказів здійснення відповідачем в установлений строк страхової виплати за договором суду не надано.

26.09.2018 відповідач прийняв рішення відмовити у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з наданням позивачем неправдивих відомостей про факт або обставини настання страхової події.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України відповідачем не доведено факту надання позивачем неправдивих відомостей про факт або обставини настання страхової події.

З матеріалів справи слідує, що відмовляючи позивачу у страховій виплаті відповідач спирався лише на висновок № 044-18 від 30 серпня 2018 р. експертного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень на автомобілі «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2, складеного ДП "Центр експертних досліджень".

Указаний висновок експерта ґрунтується на тому, що автомобіль «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_2 не міг перебувати в нерухомому стані, що суперечить поясненням водія, схемі ДТП, в яких вказано, що на момент вчинення ДТП автомобіль було припарковано.

Отже, при прийнятті рішення відповідачем не було взято до уваги пояснення водія, документації правоохоронних органів, схеми ДТП, дійсність відомостей у яких належними доказами не спростована.

Тому посилання відповідача на надання страхувальником неправдивих відомостей про факт або обставини настання страхової події є необґрунтованими.

Враховуючи, що відмова відповідача у страховій виплаті є неправомірною, з нього на користь позивача на підставі ст.ст. 625, 988 ЦК України підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 58 256,83 грн. (60 906,83 грн. - сума відновлювального ремонту) - 2 650,00 грн. (безумовна франшиза).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 58 256,83 грн. страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань зі сплати страхового відщкодування, позивачем нараховано відповідачеві 550, 65 грн. 3% річних та 3 208,80 грн. інфляційних втрат

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 550, 65 грн. 3% річних та 3 208,80 грн. інфляційних втрат обґрунтовані та позов у цій частині вимог також підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Частина 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, відносить пеню.

Пунктом 7.5. генерального договору сторони передбачили відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

Так, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з виплати страхового вілщкодування, позивачем, на підставі п. 7.5. генерального договору нараховано до стягнення 6 607, 76 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, код 20782312) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілта» (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 6, код 14284053) 58 256 (п'ятдесят вісім тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 83 коп. страхового відшкодування, 6 607 (шість тисяч шістсот сім) грн. 76 коп. пені, 550 (п'ятсот п'ятдесят) грн. 65 коп. 3% річних, 3 208 (три тисячі двісті вісім) грн. 80 коп. інфляційних втрат та 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 25.03.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна