СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа № 922/2689/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 Харківського національного університету Повітряних сил ім. І. Кожедуба, м. Харків (вх. №116 Х/2)
на рішення господарського суду Харківської області
від26.11.2018 (повний текст від 29.11.2018)
у справі№ 922/2689/18 (суддя Жигалкін І.П.)
за позовомХарківського Національного Університету повітряних сил ім. І. Кожедуба, м. Харків
до відповідача проУправління служби безпеки України в Харківській області, м. Харків стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18 відмовлено в задоволенні позовних вимог Харківського національного університету Повітряних сил ім. І. Кожедуба, м. Харків до Управління служби безпеки України в Харківській області про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 50846,16 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Харківський національний університет Повітряних сил ім. І. Кожедуба звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним та підлягає скасуванню, зважаючи на той факт, що неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушує економічні і оборонні інтереси держави. Так, вказаними діями створено перешкоду для виконання прибуткової частини Держбюджету, що веде до зниження боєздатності Збройних сил України та виготовлення продукції для національної економіки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2019, зокрема: поновлено Харківському Національному Університету повітряних сил ім. І. Кожедуба строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківського Національного Університету повітряних сил ім. І. Кожедуба на рішення Господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18; вирішено розпочати розгляд апеляційної скарги Харківського Національного Університету повітряних сил ім. І. Кожедуба на рішення Господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18 без повідомлення учасників справи. зважаючи на положення ч. 10 ст. 270 цього Кодексу, оскільки ціна позову в зазначеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідач в процесі розгляду апеляційної скарги надав відзив на останню, якою просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.09.2012 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова та Управлінням служби безпеки України в Харківській області був укладений договір оренди № 04/2012/КЕВ нерухомого майна в будівлі № 35 військового містечка № 19 (далі договір).

В подальшому, між Харківським національним університетом Повітряних сил ім. І. Кожедуба та Управлінням служби безпеки України в Харківській області 01.11.2013р. було укладено додаткову угоду № 05д/2013/ХУПС до вищевказаного договору оренди № 04/2012/КЕВ м. Харкова від 25.09.2012 р. про оренду нерухомого майна в будівлі № 35 військового містечка №19.

Згідно п.1.1. договору (в редакції додаткової угоди) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення площею 301, 72 кв.м. в будівлі №35 військового містечка №19 (далі- Майно), що знаходиться на балансі Харківського університету Повітряних сил ім. І. Кожедуба.

Згідно п.5.11 договору на орендаря покладено обовязок здійснювати витрати, повязані з утримання орендованого Майна, у тому числі фактичні комунальні платежі. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору встановити прибори обліку тепло-, енерго -, водопостачання, заключити прямі договори з постачальними організаціями або укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Згідно п. 10.1 договору (в редакції додаткової угоди) останній укладено строком на 3 роки, що діє з 25 вересня 2012 до 25 серпня 2015 включно. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору від сторін не надходить пропозиції щодо його розірвання, договір вважається продовженим на той же самий термін.

Харківський національний університет повітряних сил ім. І. Кожедуба, вважаючи, що у орендаря існує непогашена заборгованість за комунальні послуги, звернувся до місцевого господарського суду із позовом до Управління служби безпеки України в Харківській області про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 50846,16 грн.

При розгляді вищевказаних вимог, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до ч.3 ст. 815 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою.

В той же час, захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та відповідних належних доказів, які підтверджують ту чи іншу обставину.

Так, стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 1993 р. по справі "Домбо Бехеер" проти Нідерландів зазначено, що принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що Харківським національним університетом повітряних сил ім. І. Кожедуба не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, які би свідчили про наявність у Управління служби безпеки України в Харківській області заборгованості за комунальні послуги у розмірі 50 846,16 грн., зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Харківський національний університет повітряних сил ім. І. Кожедуба обґрунтовує свої позовні вимоги пояснювальною запискою до звіту про використання коштів, отриманих від оренди нерухомого майна по Харківському університету Повітряних сил ім. І. Кожедуба особовий рахунок 50051/08532 за 2015 рік (далі пояснювальна записка).

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що зміст вищевказаної пояснювальної записки містить суперечливі відомості щодо наявності у Управління служби безпеки України в Харківській області заборгованості за комунальні послуги.

Так, згідно абз. 1 п.6 пояснювальної записки, заборгованість з орендної плати, комунальних послуг, експлуатаційних витрат та податку на землю по бюджетним установам складає всього 50846,16 грн.

Відповідно до абз. 2 п.6 пояснювальної записки заборгованість з орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних витрат, податку на землю понад три місяці складає 50 846,16 грн., у тому числі:

- за діючими договорами заборгованість з орендної плати ___ грн., з комунальних послуг та експлуатаційних витрат ____ грн., податку на землю ___ грн.;

- за недіючими договорами заборгованість з орендної плати 508463,16 грн., з комунальних послуг та експлуатаційних витрат ___ грн., податку на землю ___ грн.

Отже, абз. 2 п.6 пояснювальної записки не містить інформації, яка би свідчила щодо існування у Управління служби безпеки України в Харківській області заборгованості за комунальні послуги в розмірі 50 846,16 грн.

При цьому, із змісту пояснювальної записки не вбачається, що заборгованість за комунальні послуги в розмірі 50 846,16 грн. виникла саме за договором оренди № 04/2012/КЕВ від 25.09.2012.

Апеляційний господарський суд зазначає, що комунальні послуги є загальним поняттям, яке складається з надання послуг енергопостачання, водотеплопостачання, газопостачання, експлуатаційних послуг, тощо. В той же час, Харківським національним університетом Повітряних сил ім. І. Кожедуба не надано жодних інших доказів, які би надали можливість встановити за які саме комунальні послуги виникла заявлена до стягнення заборгованість, за який період, чи були часткові оплати спожитих комунальних послуг з боку орендаря, тощо.

Також судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що Харківським національним університетом Повітряних сил ім. І. Кожедуба не доведено, що саме позивач здійснював оплату спожитих відповідачем комунальних послуг, та як наслідок не доведено, що у відповідача виник обовязок здійснити компенсацію сплачених витрат на користь орендодавця.

Місцевим господарським судом також вірно зазначено, що договір, на який посилається позивач у своїх вимогах як на підставу виникнення зобов'язання, не містить положень про обов'язок сплачувати конкретні суми за конкретні комунальні послуги, тому встановити природу походження чи підстави виникнення обов'язку сплатити заявлену суму заборгованості не вбачається можливим.

Враховуючи наведене, Харківським національним університетом повітряних сил ім. І. Кожедуба не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, які би свідчили про наявність порушеного права позивача, а також наявності правових підстав для стягнення з Управління служби безпеки України в Харківській області на його користь заборгованості за комунальні послуги в розмірі 50 846,16 грн.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

В той же час, судова колегія апеляційного господарського суду вважає за необхідне звернути увагу апелянта про наявність обовязку відповідача відповідно до п.5.11 договору, здійснити оплату фактично понесених витрат позивача з оплати комунальних платежів в разі доведення розміру та факту сплати таких платежів (зазначення складу комунальних витрат, періоду їх нарахування, надання доказів їх оплати позивачем, що є підставою для їх подальшої компенсації орендарем, тощо).

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є тотожними із доводами, які були заявлені в позовній заяві та яким місцевий господарський суд вже надав оцінку, у звязку із чим останні не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Доводи скаржника, що неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушує економічні і оборонні інтереси держави є безпідставними, необґрунтованими та не підкріплені належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у звязку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних сил ім. І.Кожедуба на рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2018 у справі №922/2689/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Т.Д. Геза

І.А ОСОБА_3