ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. Справа№ 911/2634/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 13.11.2018 (вх. №09.1-04.2/3641/18 від 06.12.2018) ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2018

у справі №911/2634/17 (суддя Бацуца В. М.)

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі»

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1. ОСОБА_3, м. Київ

2. ОСОБА_4, м. Київ;

про визнання недійсним статуту товариства та скасування державної реєстрації статуту товариства

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача - ОСОБА_5 ордер серія ЧК №96764 від 06.03.19

від відповідача - Нікітін О.С. ордер серія КС №503215 від 10.12.18

від третьої особи-1 - не з'явились

від третьої особи-2 - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» про визнання недійсним статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016, оформленого протоколом №2 від 29.06.2016, номер запису про державну реєстрацію статуту товариства №4006407; скасування державної реєстрації статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016, оформленого протоколом №2 від 29.06.2016, номер запису про державну реєстрацію статуту товариства № 4006407.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.07.2018 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.10.2018 (повний текст рішення складено 12.11.2018) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - ОСОБА_2, 23.11.2018 подав апеляційну скаргу б/н від 13.11.2018, просить рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2018 скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято за невідповідності висновків суду обставинам справи, неповному їх дослідженні, а також за неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Апелянт зазначає, що на загальних зборах товариства не розглядались питання про прийняття Статуту в новій редакції, лише про внесення до Статуту змін, щодо місцезнаходження товариства, тому положення Статуту в новій редакції суперечить його волевиявленню та були внесені без відома позивача.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.11.2018 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від 13.11.2018 (вх. №09.1-04.2/3641/18 від 06.12.2018) ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/2634/17. Відповідачу та третім особам встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, учасникам справи - заяв, клопотань, пояснень протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 23.01.2019. Розгляд справи №911/2634/17 призначено на 30.01.2019.

В судових засіданнях 30.01.2019 та 06.03.2019 та 20.03.02019 у зв'язку з неможливістю закінчення розгляду справи оголошувалась перерва.

27.03.2019 від представника відповідача надійшла письмова заява, в якій він заперечив проти доводів апелянта та просив залишити скаргу без задоволення, а рішення без змін. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивач добровільно підписав протокол загальних зборів та нову редакцію статуту, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

27.03.2019 від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення щодо обставин справи, в яких він підтримав доводи викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. До своїх письмових пояснень позивач додав судову практику Верховного Суду щодо розгляду аналогічного спору.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 в судове засідання 27.03.2019 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

У відповідності до залученої до матеріалів справи виписки з пошукової системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» ухвала надіслана на адресу місцезнаходження третьої особи-1 (ОСОБА_3.) не було вручено під час доставки: «інші причини».

Відповідно до ч. 3, ч. 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і не вручена підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Разом з цим, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом приписів ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, усі учасники справи, не були позбавлені права та можливості ознайомитись з усіма ухвалами суду, які оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та розміщенні на офіційному веб-порталі судової влади України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою, сторони в розумні інтервали часу, мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи те, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 46 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Північний апеляційний господарський суд, з огляду на обмеження розгляду апеляційної скарги процесуальними строками, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи за відсутності представників третьої особи-1 та третьої особи-2.

Представник позивача в судовому засіданні 27.03.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.03.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Позивач - ОСОБА_2 станом на 29.06.2016 (на момент затвердження спірної редакції Статуту товариства) був та станом на час розгляду справи є учасником ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», якому належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 4 500 000 грн, що становить 25,00 % статутного капіталу товариства, що підтверджується пунктами 1.2., 5.4. Статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 20.09.2012 р., оформленим протоколом № 2 від 20.09.2012 р., та зареєстрованого державним реєстратором Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 01.11.2012 р., та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з пунктами 1.2., 5.4. Статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 20.09.2012, оформленим протоколом № 2 від 20.09.2012, та зареєстрованого державним реєстратором Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 01.11.2012, та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань учасниками товариства станом на 29.06.2016 також були та станом на час розгляду справи також є: ОСОБА_4, якому належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 9 000 000 грн, що становить 50, 00 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_3, якій належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 4 500 000 грн, що становить 25, 00 % статутного капіталу товариства.

29.06.2016 було проведено загальні збори учасників ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», на яких були присутні учасники товариства - ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і на яких було вирішено, крім іншого, затвердити Статут товариства у новій редакції у зв'язку із зміною місцезнаходження, про що за наслідками проведення вказаних загальних зборів учасників ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» було складено та підписано протокол № 2 від 29.06.2016 загальних зборів учасників ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі».

01.07.2016 державним реєстратором Києво-Святошинської районної державної адміністрації на підставі поданих відповідачем документів за наслідками прийнятих рішень від 29.06.2016 загальних зборів учасників ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», оформлених протоколом № 2 від 29.06.2016, було проведено державну реєстрацію Статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» у новій редакції, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис про державну реєстрацію № 3004143 від 01.07.2016, що підтверджується матеріалами реєстраційної справи щодо ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», копія якої наявна у матеріалах справи.

Позивач не погодився з новою редакцією Статуту, вважає її незаконною,стверджує, що на загальних зборах учасників ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» 29.06.2016 обговорювалось лише питання щодо внесення змін до статуту в частині місцезнаходження товариства, однак фактично до нової редакції Статуту було внесено зміни щодо повноважень директора, щодо порядку виходу учасника з товариства, щодо ревізійної комісії, щодо скликання загальних зборів, щодо компетенції загальних зборів, щодо мети та предмету діяльності товариства, при цьому, вказані питання не вносились до порядку денного загальних зборів при скликанні загальних зборів товариства. З огляду на наведене позивач просить визнати нову редакцію Статуту недійсною та скасувати державну реєстрацію Статуту за реєстраційним № 3004143 від 01.07.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, повне і командитне товариство - установчого договору. Установчі документи товариства у випадках, передбачених чинним законодавством, погоджуються з Антимонопольним комітетом України.

Згідно з ст. 57 Господарського кодексу України установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання.

У відповідності до ч. 2 ст. 87 Цивільного кодексу України установчим документом товариства є затверджений учасниками Статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями п а) ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58. Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Нормами ст. 61. Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пунктом 6.5.1. Статуту відповідача передбачено, що Учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. У випадках, які передбачені законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними державними органами.

Внесення змін до установчих документів юридичної особи оформляється окремим додатком або викладенням установчих документів у новій редакції. На титульній сторінці додатка до установчих документів юридичної особи робиться відмітка про те, що зазначені документи є невід'ємною частиною відповідних установчих документів.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 цього ж кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно з Висновком експертів № 131/132/18-32/133/18-33, складеним 28.04.2017 р. та проведеним Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України підпис який містяться у статуті (сторінка № 16) Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженому рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» від 29.06.2016, після (навпроти) слів «Мазурко Максим Олександрович» та підпис у протоколі (на останній сторінці) № 2 від 29.06.2016р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі», після (навпроти) слів «Мазурко Максим Олександрович» виконані рукописним способом за допомогою пишучого пристрою - ручки, без попередньої технічної підготовки і технічних засобів та самим ОСОБА_2.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що було реальне волевиявлення фізичної особи ОСОБА_2 на підписання оскаржуваного Статуту (у новій редакції), а зміст та положення Статуту не суперечать положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про господарські товариства» та іншим нормативно-правовим актам в редакціях, що діяли на момент затвердження статуту, однак, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду з висновками щодо доведеності наявності волевиявлення позивача на підписання та затвердження Статуту у підписаній редакції не погоджується з огляду на наступне.

Зазначення у протоколі загальних зборів господарського товариства про прийняття рішення щодо затвердження Статуту товариства в новій редакції саме у зв'язку зі зміною місцезнаходження не може свідчити про наявність волевиявлення в учасників інших змін до статуту товариства, які не розглядалися на загальних зборах учасників товариства, внесення інших змін до статуту товариства відбулось за відсутності волевиявлення учасників товариства щодо таких змін.

З огляду на положення частини 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства» та статті 167 Господарського кодексу України надання учасникам товариства можливості ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів, спрямоване на забезпечення його можливості належним чином підготуватися до розгляду відповідних питань порядку денного, а відтак і реалізувати свою правомочність на участь в управлінні товариством. Отже, невиконання зазначеної вимоги закону може бути підставою для висновку про недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів та порушення корпоративних прав учасників.

Відсутність законодавчо визначеного способу ознайомлення учасників товариства з обмеженою відповідальністю з відповідними документами не звільняє особу, яка скликає загальні збори товариства, від необхідності вжити всіх розумних організаційних заходів, спрямованих на реальне забезпечення можливості учасників товариства ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного загальних зборів, та повідомлення учасників про такі заходи.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 924/156/18.

Враховуючи викладене, до предмету доказування у даній справі належить, зокрема, факт реального забезпечення права позивача на ознайомлення зі змістом проекту Статуту до його прийняття.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено ознайомлення позивача зі змістом проекту Статуту, який було розглянуто на Загальних зборах 29.06.2016.

Відповідно до порядку денного на розгляд загальних зборів було винесено, зокрема, питання: « 5. Про зміну місцезнаходження Товариства.» та « 6. Про затвердження статуту Товариства в новій редакції.».

При цьому, у проколі № 2 загальних зборів від 29.06.2016 зазначено, зокрема, наступне: «По шостому питанню порядку денного: Слухали: ОСОБА_9, який повідомив про необхідність затвердження Статуту Товариства в новій редакції в зв'язку зі зміною місцезнаходження. Вирішили: Затвердити Статут Товариства в новій редакції в в зв'язку зі зміною місцезнаходження. Голосували: проголосували «За» одноголосно.»

Відповідно до ст.7 Статуту Товариства в редакції від 20.09.2012 вищим органом товариства є Загальні збори учасників. До компетенції Загальних зборів товариства належить: визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження його планів, звітів про їх виконання; внесення змін до статуту товариства; зміна розміру його статутного капіталу; створення і відкликання виконавчого органу товариства; визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу товариства; призначення та відкликання членів Ревізійної комісії, визначення повноважень Ревізійної комісії, тощо.

При порівнянні Статуту в редакції від 20.09.2012 та Статуту в редакції від 29.06.2016 судом встановлено, що зміни до статуту внесено не тільки в частині місцезнаходження товариства про що приймалося рішення на загальних зборах учасників від 29.06.2016, а й щодо повноважень директора, щодо порядку виходу учасника товариства, щодо ревізійної комісії, щодо скликання загальних зборів, щодо компетенції загальних зборів, щодо мети та предмету діяльності товариства, однак такі питання не були визначені у порядку денному загальних зборів, які відбулися 29.06.2016, не містяться в протоколі загальних зборів, як таки що поставлені на обговорення учасників товариства.

З наведеного вбачається, що відповідачем не доведено що зміні, що було включено до нової редакції Статуту товариства,2016 року, приймалися у відповідності до умов Статуту товариства, 2012 року, який діяв на час проведення загальних зборів, які відбулися 29.06.2016, оскільки на загальних зборах обговорювались лише зміни до Статут в частині місцезнаходження товариства, що виключає можливість внесення інших змін .

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, нова редакція Статуту товариства, яку зареєстровано за реєстраційним № 3004143 від 01.07.2016 не відповідає рішенню загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016, що порушує корпоративні права позивача на участь в управлінні товариством.

Отже, спірний Статут (у новій редакції 2016 року) ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016, оформленим протоколом № 2 від 29.06.2016, номер запису про реєстрацію 4006407, прийнятий з порушенням корпоративних прав позивача, підлягає визнанню недійсним, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві просить суд скасувати державну реєстрацію статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016, оформленого протоколом № 2 від 29.06.2016, номер запису про державну реєстрацію статуту товариства № 4006407.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що вказана позовна вимога позивача є похідною від його позовної вимоги до відповідача про визнання недійсним Статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016, оформленого протоколом № 2 від 29.06.2016, номер запису про державну реєстрацію статуту товариства № 4006407, а оскільки вимога про визнання недійсним Статуту судом задоволено, це є підставою для скасування державної реєстрації недійсного Статуту та задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а саме порушень порядку організації та проведення загальних зборів на яких було прийнято оскаржуваний Статут.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга б/н від 13.11.2018 (вх. №09.1-04.2/3641/18 від 06.12.2018) ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/2634/17 підлягає задоволенню. Суд апеляційної інстанції скасовує рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/2634/17 та приймає нове рішення про задоволення позову повністю.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача -Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі».

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі № 911/2634/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі № 911/2634/17 скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» (), затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» від 29.06.2016, номер запису про реєстрацію 4006407.

Скасувати державну реєстрацію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» (), затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» від 29.06.2016, номер запису про реєстрацію 4006407.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» (08335, Київська область, Бориспільський район, село Іванків, вулиця Харківська, 41, ідентифікаційний код 34902269) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 3 200 (три тисячі двісті) грн 00 коп судового збору, понесеного у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» (08335, Київська область, Бориспільський район, село Іванків, вулиця Харківська, 41, ідентифікаційний код 34902269) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп судового збору, понесеного у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 911/2634/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 03.04.2019