РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019Справа № 910/17717/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" м. Києва

до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Альфа-Гарант" м. Києва

про відшкодування шкоди, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 10904,61 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 5 грудня 2016 р. по вул. Московській, 41/8 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Ягуар", д.н. НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "НВО "Лактол Інтернейшнл" під керуванням ОСОБА_1, та "Хюндай", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "Ягуар", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 53161,53 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Ягуар" відповідно до умов укладеного з ним договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 370010/4002/0000061 від 30 грудня 2015 р. страхове відшкодування в розмірі 53161,53 грн.

Частина понесених ним витрат у розмірі 43201,28 грн. була відшкодована відповідачем як страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи.

Посилаючись на те, що залишок суми страхового відшкодування йому в установленому порядку не відшкодовано, позивач з підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 8860,25 грн. шкоди, 1597,22 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 447,14 грн. три проценти річних з простроченої суми, а також понесені ним по справі господарські витрати.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 5 грудня 2016 р. по вул. Московській, 41/8 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Ягуар", д.н. НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "НВО "Лактол Інтернейшнл" під керуванням ОСОБА_1, та "Хюндай", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2

Це підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду № 747266 від 5 грудня 2016 р. та постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 р. у справі № 757/963/17-п.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "Ягуар", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 53161,53 грн., розмір якої визначено на підставі рахунку № 1033594 від 14 грудня 2016 р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів".

Позивач як страховик згідно платіжного доручення № 3046951 від 29 грудня 2016 р. виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Ягуар" відповідно до умов укладеного з ним договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 370010/4002/0000061 від 30 грудня 2015 р. страхове відшкодування в розмірі 53161,53 грн., що обчислене виходячи з характеру пошкоджень та стану транспортного засобу.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 р. у справі № 757/963/17-п винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля Хюндай, д.н. НОМЕР_2, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9544393 на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані Товариству з обмеженою відповідальністю "НВО "Лактол Інтернейшнл" збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 370010/4002/0000061 від 30 грудня 2015 р. перейшло право вимоги, яке Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Лактол Інтернейшнл" мало до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідач як страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи відшкодував позивачу частину заподіяної шкоди в розмірі 43301,28 грн., що підтверджується поясненнями позивача.

Доказів сплати відповідачем позивачу суми страхового відшкодування у повному обсязі суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання по сплаті страхового відшкодування, з нього на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 8860,25 грн. шкоди (53161,53 грн. шкоди - 1000 грн. франшизи - 43301,28), 1597,22 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення та 447,14 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, код 20033533) 8860,25 грн. шкоди, 1597,22 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 447,14 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1762 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар