СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа № 922/802/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.

та за участю:

від відповідача - Ковальов І.В. (наказ № 1 від 24.04.2015 директор ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь), Кокарєв А.П. ( ордер МК№111207 від 08.10.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 27.04.2018);

від позивача - позивача, Макарчук Р.С. (виписка з ЕДР юридичних осіб від 01.02.2019 наказ 3-О від 08.01.2019, представник заступник ген.директора ТОВ "Манад"),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (вх. №1239 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2018, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Калантай М.В., час проголошення рішення - 12:54 год., дата складання повного тексту рішення - 02.11.2018, у справі № 922/802/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад", с. Засупоївка, Київська обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь", м. Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Манад" 30.03.2018 звернулось до господарського суду першої інстанції з позовною заявою, відповідно якої просить стягнути з ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь"

- суму попередньої оплати за договором від 14.07.2017 у розмірі : 261750 грн;

- неустойки у вигляді штрафу 630 817,50 грн за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором від 14.07.2017.

Позовні вимоги в частині повернення попередньої оплати за договором обґрунтовані статтею 678 ЦК України "наслідки передання товару неналежної якості".

Позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій мотивовані тим, що перебіг строку виготовлення та постачання обладнання за умовами договору розпочався у відповідача з 01.09.2017 та відповідно з цієї дати виникло зобов'язання протягом 45 робочих днів виготовити та здійснити постачання обладнання і зазначений строк закінчився 02.11.2017. Проте, відповідач не виконав у встановлений строк зобов'язання за договором, що підтверджується відсутністю будь-яких документів щодо перевезення та передачі обладнання позивачу у спосіб і порядок передбачений розділом 3 договору та у передбачений договором строк.

Таким чином, як стверджує позивач, відповідач зобов'язання із виготовлення та постачання обладнання/транспортера виконав неналежним чином, що зумовило прострочення виконання зобов'язання з дня закінчення строків постачання, тобто з 02.11.2017 по 13.08.2018 на 131 календарний день; крім того, поставку обладнання здійснено неналежної якості та такого, що не відповідає узгодженим сторонами у пункті 1.1. договору характеристикам, неправомірно відмовлено у поверненні сплачених коштів і зазначені обставини підтверджено відповідними доказами.

В подальшому 10.05.2018 позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог, в якій вказує про те, що отримав від відповідача 27.04.2018 суму попередньої оплати за договором у розмірі 261750,00 грн у зв'язку з чим повідомляє про зменшення позовних вимог та просить розглядати справу з урахуванням вимог про стягнення неустойки у вигляді штрафу за порушення строків виготовлення та постачання обладнання та штрафу за поставку обладнання неналежної якості у розмірі 630817,50 грн.

Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом, отже, справа розглядається з урахуванням вимог, викладених у заяві про зменшення позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.10.2018 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" 421 417, 50 грн неустойки у вигляді штрафу за порушення строків виготовлення обладнання, а також 9 797, 51 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позивачем було виконано умови договору щодо оплати обладнання у розмірі 50% від суми поставки: 2% суми поставки було сплачено 17.07.2017; 48% суми поставки було сплачено 01.09.2017. Пунктом 2.2.2. передбачено зобов'язання виробника протягом 45 робочих днів виготовити у повному обсязі обладнання після виплати замовником 48% суми поставки. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, відповідач мав виготовити обладнання в строк до 02.11.2017, включно, однак даний обов'язок не виконав. Відповідач, отримавши кошти попередньої оплати, не звертався до позивача з листами щодо необхідності додаткового погодження технічного проекту обладнання, не повернув вказані кошти, як такі що перераховані, на його думку, передчасно, не відмовився від виконання Договору в строки передбачені пунктом 2.2.2, не звертався з пропозиціями щодо внесення змін до Договору в частині перегляду строків виготовлення обладнання.

Суд першої інстанції, перевіривши здійснений позивачем розрахунок зазначив, що умовами пункту 7.2 договору передбачено нарахування лише одного штрафу, остаточний розмір якого залежить від кількості днів прострочення: 20% за прострочення до 10 календарних днів та наступне збільшення розміру штрафу на 0,5% щоденно при більш тривалому простроченні. Отже, за весь період прострочення (з 03.11.2017 по 13.03.2018) розмір штрафу склав 80, 5% вартості обладнання, що дорівнює 421 417, 50грн (523 500, 00грн х 80,5%). На думку судуд першої інстанції додаткове нарахування ще одного штрафу в розмірі 20% (104 700, 00грн) лише за період перших 10 днів прострочення з 03.11.2017 по 12.11.2017 є таким, що не відповідає умовам пункту 7.2. договору.

Судом також було встановлено, що доводи позивача про те, що відповідачем було виготовлено та поставлено неякісне обладнання, є недоведеними. У зв'язку із цим, в частині позову про стягнення 104 700, 00грн неустойки у вигляді штрафу в розмірі 20% від вартості обладнання згідно пункту 7.3. договору, за поставку неякісного товару, відмовлено.

23.11.2018 Господарським судом Харківської області видано відповідний судовий наказ.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 421 417, 50грн неустойки у вигляді штрафу за порушення строків виготовлення обладнання, а також 9 797, 51грн судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 14 696, 27грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що умовами договору не передбачено, що здійснення позивачем оплати є альтернативним способом погодження технічного проекту у розумінні пункту 2.2.2 договору; зі змісту електронних листів від 01.08.2017, 22.08.2017, 29.08.2018 однозначно не вбачається, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх питань - листування свідчить лише про опрацювання ескізів. За таких обставин, на думку апелянта, позивач не надав відповідачу погодження технічного проекту "Обладнання" з урахуванням положень пунктів 2.2.2, 3.1.1 договору; відповідно докази виконання відповідачем відповідних робіт у 45-денний термін не були надані суду першої інстанції, оскільки такий строк не розпочався, що свідчить про недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд визнав встановленими.

Апелянт також вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки факту існування в договорі двох окремих категорій: "обладнання" у розумінні пункту 1.1. договору - транспортер стрічковий жолобчастий L-подібний, та поняття "обладнання", яке використовується для визнання розміру штрафних санкцій в пункті 7.2. договору.

На думку апелянта, до нього неправомірно застосована неустойка у вигляді пені в розмірі 20% вартості "обладнання" з наступним підвищенням на 0,5% за кожний день прострочки строку поставки. Покладені на відповідача штрафні санкції є безпідставними в силу відсутності узгодженого технічного проекту "обладнання"; розмір неустойки не відповідає імперативно визначеним обмеженням чинного законодавства України щодо подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; розмір неустойки є неспіврозмірним в межах даних правовідносин в силу того, що складає 80, 5% від вартості готового "обладнання" в цілому та 161% від вартості перерахованих коштів попередньої оплати.

Автоматизованою системою розподілу справ (скарг) між суддями визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи : головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д. (витяг з протоколу 30.11.2018).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 10.01.2019.

Від позивача надійшов відзив (вх. 25 від 03.01.2019) на апеляційну скаргу, в якому вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а доводи - необґрунтованими. Вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та таким, що ухвалене при повному належному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

У зв'язку з відпусткою судді Гези Т.Д. на підставі розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О. (витяг з протоколу 09.01.2019).

В судовому засіданні 09.01.2019 оголошено про перерву до 04.02.2019.

Від відповідача надійшли письмові пояснення (вх. 1117 від 01.02.2019), в яких він вважає безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи:

- твердження позивача про те, що відповідач не звертався до позивача з вимогами щодо погодження технічного проекту;

- висновки позивача про те, що відповідач фактично приступив до виконання робіт по договору, що, на думку позивача, підтверджує факт погодження сторонами технічного проекту.

В поясненнях відповідач вказує на те, що він не заперечує того факту, що він дійсно приступив до виконання транспортеру подібного до того, який замовлявся позивачем за спірним договором, однак відповідач стверджує та наполягає на тому, що погодженого проекту замовлення як на момент звернення позивача до суду з позовом у даній справі, так і на момент ухвалення оскаржуваного рішення, не існує, а роботи з виготовлення подібного транспортера не є виконанням замовлення позивача (замовника за спірним договором), а є практичним опрацюванням експериментальної моделі з наміром втілення її на практиці у разі погодження відповідного проекту замовником.

Відповідач стверджує про те, що виготовлення експериментальної моделі здійснювалось ним за власні кошти, при цьому, кошти, перераховані замовником, не використовувались та були повернуті ним позивачу за його вимогою після того, як .

В судовому засіданні 04.02.2019 оголошено про перерву до 06.03.2019.

На підставі розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 у зв'язку з відпустками суддів Мартюхіної Н.О. та Плахова О.В. автоматизованою системою розподілу судових справ (скарг) між суддями визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д. (витяг з протоколу 05.03.2019).

З урахуванням зміни складу суду розгляд апеляційної скарги починається з початку.

У зв'язку зі зміною складу суду та з метою всебічного повного та об'єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку про неможливість закінчення розгляду справи в судовому засіданні 06.03.2019, що стало підставою оголошення перерви в судовому засіданні до 01.04.2019.

В судовому засіданні 01.04.2019 представник заявника апеляційної скарги підтримав вимоги скарги в повному обсязі та просив задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні 01.04.2019 представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та перевіривши застосування судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги та встановив неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, у зв'язку з чим апеляційний господарський суд не обмежується доводами та вимогами апеляційної скарги та переглядає оскаржуване рішення в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено місцевим господарським судом та не заперечується представниками сторін 14.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (виробник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Манад" (замовник) уклали договір № 1407 про виготовлення та постачання обладнання.

Пунктом 1.1 Договору сторони узгодили, що виробник зобов'язується виготовити проект, виготовити із власних матеріалів і поставити, а замовник сплатити і прийняти: транспортер стрічковий жолобчастий L-подібний та перелічені характеристики предмету договору. Поряд з цим, сторони у тому ж пункті 1.1 Договору узгодили, що зазначені у цьому пункті характеристики "обладнання" є попередніми та можуть бути змінені до проектування "обладнання". Будь-які зміни характеристик "обладнання" здійснюються на вимогу "замовника" на будь - якій стадії виконання цього Договору або за обґрунтованою пропозицією "виробника" з наданням відповідних технічних розрахунків (умов, документів, тощо) але виключно після узгодження із "замовником".

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість обладнання за даним договором становить 523500 грн. Пунктом 2.2 договору встановлено порядок розрахунків, яким передбачено, що першу виплату у розмірі 2% від суми поставки - "замовник" виплачує протягом 3 банківських днів з моменту підписання цього договору та виставленого "виробником" рахунку. Після даної виплати "виробник" зобов'язаний на протязі 14 календарних днів виготовити та погодити із "замовником" первинний технічний проект "обладнання", що включає в себе креслення, розрахунки, іншу технічну інформацію, що може мати тривимірну візуалізацію.

На виконання домовленостей за договором ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь" виставив ТОВ "Манад" рахунок на оплату № 407/1 від 04.07.2017, за яким вартість транспортера L визначена 523500 грн. (а.с. 32 т. 1)

ТОВ "Манад" (замовник) сплатив 2% від вартості транспортера у розмірі 10470 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 887 від 17.07.2017. Оплата здійснена в розмірі та у строки, встановлені договором. (а.с. 33 т. 1). Другу оплату у розмірі 48 % від суми поставки "замовник" виплачує протягом 3-х банківських днів з моменту погодження "замовником" технічного проекту "обладнання", що включає в себе креслення, розрахунки, іншу технічну інформацію, що може включати тривимірну візуалізацію. Після даної виплати "виробник" зобов'язаний на протязі 45 робочих днів виготовити у повному обсязі "обладнання" з врахуванням положень розділу 1 цього договору (пункт 2.2.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами на виконання взятих на себе зобов'язань "виробник" розробляв технічні проекти та направляв їх для погодження "замовнику" засобами електронного зв'язку на адреси електронної пошти "замовника", зазначені в договорі:

- 25.07.2017 запрошення на узгодження технічного проекту обладнання. До запрошення додані технічні характеристики обладнання та ескіз тривимірної візуалізації транспортера (а.с. 39 т.1);

- лист з кресленнями обладнання для погодження (а.с. 40 т.1); лист від 22.08.2019 з доопрацьованими ескізами транспортера з розмірами (а.с. 41 т.1); лист з ескізами від 29.08.2017 (а.с. 43 т.1). Матеріали справи не містять доказів прибуття уповноваженого представника замовника для узгодження проекту технічних умов завдання.

01.09.2017 ТОВ "Манад" здійснило оплату на користь ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь" в розмірі 251280 грн за платіжним дорученням № 1006. Призначення платежу вказано : "оплата за транспортер зг. рах. № 407/1 від 04.07.2017" (а.с. 34 т.1).

Відповідач не заперечує факт отримання вказаний грошовий коштів.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що факт здійснення оплати у розмірі 48 % за договором свідчить про погодження ТОВ "Манад" (замовником) технічних умов замовлення та відповідно саме з моменту отримання виконавцем ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь" цієї оплати розпочинає перебіг строку, на протязі якого повинно бути виготовлене замовлене обладнання.

З урахуванням вказаного висновку та того, що матеріали справи не містять доказів виконання замовлення та його прийняття ТОВ "Манад" (замовником) на протязі 45 днів суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Однак, судова колегія апеляційного господарського суду вважає такі висновки місцевого господарського суду необґрунтованими, зважаючи на таке.

Так, як встановлено вище сторони в договорі, а саме у п. 1.1. погодили лише попередні умови та встановили, що в подальшому вони будуть уточнені та скориговані. Зазначене прямо відображено в договорі як у п. 1.1. так і у п.2.2.2.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що умови договору не встановлюють вимог до оформлення погодження технічного проекту обладнання у зв'язку з чим вважав, що оскільки після обміну електронними листами, які містили креслення, замовник здійснив другу частину оплати, а тому технічні умови є погодженими. Вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу за порушення строків поставки обладнання суд першої інстанції вважав правомірними; щодо часткової відмови у задоволенні вказаних вимог суд дійшов висновку про необґрунтованість застосування відповідальності у вигляді подвійного штрафу.

Однак, суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінки тому факту, що технічні умови є невід'ємною частиною замовлення, оскільки мають містити комплекс конкретних вимог до продукції, її якості, контролю роботи та приймання такої продукції. Отже, технічні умови мають бути викладені у формі чітко визначених нормативів, форматів та характеристик, яким повинна відповідати продукція. Зазначене є необхідною та невід'ємною частиною договору, оскільки у разі пред'явлення претензій щодо якості продукції необхідно мати чіткі вказівки, яким має відповідати замовлений товар, та мати певність та визначеність для тверджень, що саме такі характеристики продукції узгоджені сторонами, насамперед замовником.

Так, у пункті 9.5 договору сторони погодили, що для листування сторони можуть використовувати факсимільний зв'язок, електронну пошту (в договорі чітко прописані електронні адреси сторін). Даний договір може бути укладений сторонами шляхом обміну між ними копіями факсимільного та/або електронного зв'язку за допомогою факсу та / або електронної пошти). Факсимільні та електронні копії цього договору, що знаходяться у кожної із сторін мають бути повністю однаковими по змісту (автентичними), а також повинні бути скріплені печатками і підписами уповноважених сторін.

Враховуючи заявлені вимоги та підстави їх обґрунтування (порушення строків виконання зобов'язання та виготовлення товару неналежної якості) у даній справі в обов'язковому порядку підлягає доведенню факт погодження технічних умов погоджені чітко визначені характеристики замовленого обладнання.

Спірний договір за своєю правовою природою є договором підряду. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Положеннями ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 846 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Наявність узгоджених технічних умов договору є суттєвим в розумінні поняття предмету договору, оскільки саме при чіткому визначенні таких умов можна стверджувати, що дійсно за погодженими замовником технічними параметрами, характеристиками, якостями, розмірами виконавець (підрядник) виконує замовлення.

Приймаючи до уваги наявність заперечень відповідача щодо наявності узгоджених технічних умов договору та те, що сторони в договорі визначили, що при обміні електронними листами та засобами факсимільного зв'язку, останні повинні мати підписи уповноважених осіб та бути скріпленими печатками (п. 9.5 договору) для доведення заявлених позовних вимог позивач повинен надати документ, який свідчить що саме конкретні технічні умови обладнання погоджені уповноваженою особою замовника та саме за такими технічними характеристиками виконавець повинен виконати замовлення.

Як встановлено та зазначено вище, відповідачем протягом встановленого договором строку на електронну адресу позивача направлялись листи з проектами, кресленнями та ескізами обладнання.

Отже, велись перемовини та робота щодо узгодження проекту. Натомість, саме на позивачі, як на замовнику, лежить обов'язок щодо належного погодження замовленого обладнання. Однак, документу, який відповідає вимогам передбаченим п. 9.5 договору та свідчить про погодження конкретних чітких технічних умов замовленого обладнання, матеріали справи не містять, а позивачем не надано.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи, висновок суду першої інстанції щодо початку перебігу строку виконання замовлення та порушення строків його виконання. Здійснення замовником другої частини оплати не є альтернативним способом погодження технічних умов замовленого обладнання, оскільки не дає змоги встановити які саме умови та технічні характеристики були погоджені.

Відповідно до пункту 7.2 договору у разі невиконання термінів виготовлення "обладнання" передбачених у п.3.1 договору виробник сплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 20% вартості обладнання, з наступним підвищенням за кожен наступний день протермінування на 0,5% у разі порушення строків поставки більш ніж на десять календарних днів.

Пунктом 3.1.2 договору передбачено, що протягом 45 робочих днів з дня погодження технічного проекту з врахуванням положень п. 2.2.2 договору виконавець виготовляє обладнання в повному обсязі.

Частиною 2 статті 613 ЦК України передбачено, що якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Початок перебігу строку виконання зобов'язань щодо виготовлення обладнання пов'язаний з настанням певних умов, за відсутності яких виконання зобов'язання не можливо. Основною такою умовою є чітко визначені погоджені уповноваженими особами технічні характеристики, параметри обладнання, яке є предметом договору підряду. Погодження таких технічних умов є необхідним та суттєвим етапом в процесі виконання договору. Погодження таких умов повинно виключити невизначеність та сумніви щодо будь яких характеристик об'єкта. Погодження технічних умов є обов'язком замовника, який після надання йому проектів, ескізів та креслень повинен визначитись з остаточним варіантом, оформити таке погодження відповідно до вимог закону та договору і повідомити про це виконавця.

Згідно статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене та відсутність доведеності наявності чітко визначеного погодженого технічного проекту обладнання, судова колегія Східного апеляційного господарського суду вважає недоведеними належними та допустимими доказами заявлені позивачем вимоги щодо стягнення 526117,50 грн неустойки у вигляді штрафу за порушення строків виготовлення та постачання обладнання, а отже відсутність правових підстав для їх задоволення.

Щодо вимог про стягнення неустойки у вигляді штрафу за поставку обладнання неналежної якості у розмірі 104700 грн судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.3 договору у разі поставки обладнання, яке не відповідає вимогам якості та його неприйняття представником замовника, а також відмови виробником від заміни неякісних конструктивних елементів відповідно до п.п. 3.6, 5.2-5.4 договору, виробник сплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 20 % вартості обладнання.

Пунктом 4.1 договору сторони узгодили, що поставлене за цим договором обладнання повинно відповідати технічним нормам України, які поширюються на обладнання даного виду, вимогам п. 1.1 договору, а також вимогам, що висуваються замовником, та які узгоджені сторонами під час виконання замовлення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтував вимоги про стягнення неустойки за поставку товару неналежної якості тим, що 13.03.2018 відповідачем поставлено транспортер L-11000.

14.03.2018 замовником проведено огляд транспортера та за результатами перевірки встановлено невідповідність транспортера технічним вимогам передбаченим п.1.1 договору та не готовності його до роботи, неможливості його транспортування та інших невідповідностей, які на думку позивача свідчать про неякісне його виготовлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у цій частині вимог дійшов висновку про недоведеність зазначених вимог, а саме обставин щодо неналежної якості поставленого товару та неможливості його використання.

Однак, судова колегія апеляційного господарського суду не погоджується з такими мотивами відмови у цій частині вимог.

Так, по-перше, як зазначено та встановлено вище, позивачем не надано доказів наявності погоджених технічних умов замовленого обладнання, що унеможливлює встановлення факту невідповідності обладнання конкретним умовам, які визначені та погоджені замовником. Відповідач стверджує, що виготовлений та доставлений зразок обладнання (транспортера) є експериментальним та виготовлювався ним на свій страх та ризик за власні кошти. Отже, не може вважатись предметом даного договору.

Крім того, по-друге, місцевим господарським судом залишено поза увагою те, що до 13.03.2018 (дати поставки експериментального зразку та його огляду позивачем) у січні 2018 року позивач ТОВ "Манад" направив на адресу відповідача ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь" лист з вимогою повернути протягом 5 робочих днів сплачені кошти у розмірі 261750 грн. У зазначеному листі вказані банківські реквізити для повернення коштів. Крім того, в якості підстав повернення коштів міститься посилання на п. 3.3.2 та п. 3.6 договору та п. 1 ч. 2 статті 678 ЦК України. (а.с. 51 -52 т. 1)

Також 22.01.2018 позивач ТОВ "Манад" направив на адресу відповідача ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь" повторний лист, в якому, крім іншого, вимагав повернути суму попередньої оплати у розмірі 261750 грн. з посиланням на статтю 693 ЦК України.

Відповідно до п. 3.3.2 договору у випадку виявлення за результатами демонстрації роботи або на будь-якому етапі виготовлення обладнання ознак неналежної роботи обладнання в цілому, всіх / окремих механізмів, вузлів і агрегатів зокрема, не відповідності обладнання узгодженим характеристикам, замовник та/ або його представник має право прийняти рішення, що передбачене у п. 3.6 договору.

Згідно п. 3.6 договору у випадку поставки обладнання, що не відповідає вимогам якості, технічним вимогам, завданню, що ставилось перед виробником та/або вимогам, передбаченим у п. 1.1 договору та/або виявлена його некомплектність, або невідповідність узгодженої конструкції/характеристик обладнання або елементів конструкції, не функціонування та/або неналежне функціонування окремих конструктивних елементів/деталей обладнання, що впливають або можуть негативно вплинути на роботу обладнання, або виявлення невідповідності характеристик щодо продуктивності обладнання, замовник у випадках, передбачених у п. 3.3.2, 3.5 договору має право:

- Вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 2 статті 678 ЦК України, та/або вимагати замінити неякісне/некомплектне обладнання або конструктивні елементи обладнання, безоплатного усунення недоліків товару та/або конструктивних елементів/деталей/ механізмів, приведення обладнання у відповідність із його характеристиками, зазначеними у п. 1.1 цього договору зменшити плату на суму виявлених недоліків в односторонньому порядку. У випадку висунення вимоги про заміну товару в цілому та/або конструктивних елементів виробник зобов'язаний вчинити дії згідно вимоги замовника протягом 5 робочих днів з дня отримання, у т.ч. повернення коштів.

Статтею 678 ЦК України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення з вказаними листами з вимогою повернути сплачені за договором кошти експериментальний зразок транспортера не був ані виготовлений, ані доставлений, доказів наявності погоджених технічних умов замовленні позивачем не надано, що унеможливлювало дійти висновку, стверджувати та посилатись на виготовлення товару неналежної якості. Тому посилання позивача в обґрунтування вимоги повернути грошові кошти на положення умов договору та закону, які регламентують наслідки поставки товару неналежної якості, є безпідставними.

Відповідно до положень частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Однак, з урахуванням недоведеності позивачем наявності у встановленому порядку погоджених чітких умов щодо характеристик, якості та технічних параметрів замовленого обладнання посилання в обґрунтування вимог повернути сплачені за договором кошти на ч. 2 статті 693 ЦК України також є безпідставним.

Отже, вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за поставку товару неналежної якості також є безпідставними та необґрунтованими.

Натомість, апеляційним господарським судом встановлено та надано оцінку тому факту, що відповідач, зважаючи на відсутність погоджених технічних умов замовленого обладнання та вимоги позивача (замовника) повернути сплачені за договором в якості попередньої оплати кошти відповідно до платіжного доручення від 27.04.2018 № 2852, відсутності перемовин щодо намірів продовжити договірні відносини, перерахував на розрахунковий рахунок позивача 261750 грн (суму попередньої оплати за договором). Факт отримання зазначеної суми коштів не заперечується позивачем (а.с. 158 т. 1). Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог в цій частині, яка прийнята судом.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач (замовник) вчиняв дії для погодження технічних умов та перемовин щодо виконання умов договору, які направлені на виготовлення обладнання та продовження договірних відносин. Натомість, позивачем вчинялись дії для повернення грошових коштів сплачених ним за договором, що свідчить про відсутність зацікавленості у виконанні умов договору та наявності наміру розірвати договірні відносини.

Наведені обставини, на думку апеляційного господарського суду, свідчать про втрату інтересу позивача (замовника) до предмету договору.

Апеляційний господарський суд, надаючи оцінку вищевикладеним обставинам, також вважає за необхідне зазначити наступне: розірвання та зміна договору у разі відсутності його порушень. Законом окремо врегульовані випадки безпідставної з точки зору закону односторонньої відмови замовника від договору підряду: він має виплатити підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувати збитки, завдані порушенням договору (ч. 4 ст. 849 ЦК України).

У зв'язку з цим моментом зміни чи розірвання договору може бути момент доведення до іншої сторони волевиявлення управленої на односторонні дії сторони; момент у часі, що віддалений від такого повідомлення на визначений час; момент виконання спеціальних умов, необхідних для розірвання договору (наприклад, погашення заборгованості, повернення майна тощо); момент, у який спливає строк вчинення дій на виконання договору.

Суд розцінює вимогу замовника повернути сплачені кошти за договором та втрату інтересу до предмету договору (яка виражена в листах від січня 2018 року), як відмову від договору на підставі статті 849 ЦК України. Підрядник (виконавець) вказує на те, що він не приступив до виготовлення продукції. Підрядник (виконавець) погодився з такою відмовою, про що свідчить повернення замовнику коштів, отриманих за договором в повному обсязі.

Отже, з урахуванням наведеного, договір № 1407 від 14.07.2017 між ТОВ "Машинобудівний завод Витязь" та ТОВ "Манад" є припиненим. Наведена правова позиція викладена у Оглядовому листі Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду".

Вищевикладене залишилось поза увагою господарського суду першої інстанції, що призвело до помилкових та необґрунтованих висновків, які покладені в основу оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції. Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги на підставі приписів статті 129 ГПК України судовий збір, сплачений апелянтом (відповідачем) за звернення з апеляційною скаргою покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 статті 275 п. 2,3,4 частини 1 статті 280, 282-284 ГПК України Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2018 у справі № 922/802/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" (07714, Київська область Яготинський район, с. Засупоївка, вул. Центральна, буд. 34 код 32670436) на користь ТОВ "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, код 39763914) 14 193,39 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.04.2019

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза