ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/84/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (представник позивача: ОСОБА_1) , вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 51993,40 грн.

Встановив: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 51993,40 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (вх. № 1545/19) прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням (ухвала про відкриття провадження у справі від 25.01.2019).

27.02.2019, через канцелярію суду, надійшов відзив на позов (вх.№ 3416/19) з додатками, який прийнятий судом до розгляду.

11.03.2019, від позивача до суду надійшло пояснення по справі вих. № б/н від 07.03.2019 (вх.№ 4111/19) та копія рахунку-фактури № АТ0000111 від 30.07.2018, які прийняті судом до розгляду.

12.03.2019, від позивача до суду надійшло аналогічне пояснення по справі вих. № б/н від 07.03.2019 (вх.№ 4204/19) та копія рахунку-фактури № АТ0000111 від 30.07.2018, які прийняті судом до розгляду.

14.03.2019, через канцелярію суду, надійшло доповнення до відзиву на позов (вх.№ 4384/19) з додатками, яке прийнято судом до розгляду.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач (страховик) здійснив виплату страхового відшкодування (страховику) в сумі 52993,40 грн. відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхових актів: № АХА2399149 від 08.08.2018, № АХА2411951 від 26.09.2018, які складено внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 20.07.2018 за участю застрахованого транспортного засобу "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_1) та відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №99941а8х від 12.04.2018.

Позивач вважає, що відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до страховика (Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"), яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи те, що винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило згадане ДТП, було визнано водія автомобіля "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_2) - ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" згідно полісу № АМ/2438105, позивач звертається до суду із позовом до останньої про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 51993,40 грн.

Заперечення відповідача.

У доповненні до відзиву на позов від 14.03.2019 вх. №4384/19 представник відповідача визнав позовні вимоги в частині стягнення 37420,64 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи (2000 грн); щодо стягнення 14572,76грн. заперечує.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує наступним.

Щодо вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1000,00 грн. заперечив та вказав, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2438105, яким застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2, франшиза становить 2000 грн, а позивач у позовних вимогах врахував тільки 1000 грн.

Згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідченого полісом № АМ/2438105 від 13.04.2018 автомобіль марки "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_3) був застрахований в ПрАТ "Страхова компанія "Галицька", страхувальником згідно даного договору є ОСОБА_2.

Порядок виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( № 1961-IV) і страховик має діяти у спосіб та в порядку визначеному цим Законом.

Відповідач стверджує, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Зокрема відшкодування вартості пошкодженого майна на суму заявлених вимог має бути підтверджено у визначеному законом порядку, а саме відповідно до вимог абзацу десятого частини другої статті 7 проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом, проте договором

При цьому зазначає, що згідно вимог ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Проте, договором добровільного страхування наземного транспорту №99941а8х від 12.04.2018, згідно якого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 52993,40 грн, власнику автомобіля марки "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_4) не передбачено зняття коефіцієнта фізичного зносу автомобіля та належної оцінки майна.

Відповідач вважає, що величина страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при пошкодженні транспортного засобу не може перевищувати вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу.

На думку відповідача, після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №99941а8х від 12.04.2018 і переходу прав потерпілої особи до позивача на отримання страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, останній не може вимагати виплати страхового відшкодування по такому договору в розмірі іншому ніж передбачено ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Обставини справи, дослідження доказів.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 99941а8х від 12.04.2018, згідно якого застраховано автомобіль марки "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_4).

20.07.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів марки "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_4), яким керував водій ОСОБА_4 (власник автомобіля - ОСОБА_3) та "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_3), яким керував ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого, на момент ДТП, була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" згідно полісу № АМ/2438105.

У результаті ДТП було пошкоджено застрахований Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" транспортний засіб "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_4).

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.07.2018 по справі № 642/3774/18 водія транспортного засобу "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно приписів ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приймає постанову Ленінського районного суду м. Харкова як доказ, що саме внаслідок порушення ПДР України, водієм ОСОБА_2 який керував автомобілем марки "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_3) пошкоджено автомобіль марки "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_4).

Після вищевказаної події страхувальник (ОСОБА_3), звернувся до страховика (позивача) із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 20.07.2018.

Відповідно до складених позивачем страхових актів: № АХА2399149 від 08.08.2018, № АХА2411951 від 26.09.2018 подія, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_4), визнана страховим випадком та вирішено виплатити страхове відшкодування на підставі розрахунку в розмірі 52993,40 грн.

Виплата страхового відшкодування в розмірі 48911,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 483 025 від 09 серпня 2018 р., в розмірі 4082,40 грн. платіжним дорученням № 499 768 від 27 вересня 2018 р.

Вищезазначена оплата здійснювалася безпосередньо ТОВ "Автотехсервіс", згідно рахунку-фактури № АТ0000111 від 30.07.2018 та рахунку-фактури № АТ0000144 від 26.09.2018.

Згідно Звіту від 15.10.2018 № 860 по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобіля, проведеного без урахуванням фізичного зносу, вартість відновлювального ремонту "Fiat Nuovo Doblo" (реєстраційний номер НОМЕР_4) в результаті його пошкодження в ДТП, становить 60168,11 грн.

Згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0 від 15.10.2018 вартість ремонту автомобіля становить: 60168,11 грн.

В матеріалах справи також наявні протокол огляду колісного транспортного засобу від 24.07.2018 та фототаблиці.

Розрахунок виплаченого Позивачем страхового відшкодування проведений наступним чином: 50916,00 грн (вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно рахунку-фактури № АТ0000111 від 30.07.2018) + 4082,40 грн (вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно рахунку-фактури № АТ0000144 від 26.09.2018) = 52993,40 грн.

Як зазначалося вище, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило згадане ДТП, було визнано водія транспортного засобу марки "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_3) -ОСОБА_2; згідно з полісом обов'язкового страхування № АМ/2438105, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_3), застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Галицька".

Позивачем направлено відповідачу заяву про стягнення заборгованості в порядку регресу в сумі 48911,00 вих. № 7656/18/ЦВ від 14.09.2018 та доповнення до заяви № 7656/18/ЦВ від 14.09.2018 про виплату страхового відшкодування в сумі 4082,40 грн. Страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено. В зв'язку з чим позивач звертається до суду із позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 51993,40 грн.

Як зазначалася вище, відповідач позовні вимоги визнає частково з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи; на підтвердження своїх заперечень подав суду такі докази:

електронну копію полісу № АМ/2438105 від 13.04.2018, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП власника транспортного засобу. При дослідженні вищезазначеного полісу судом встановлено, що розмір франшизи 2000,00 грн (п. 5 полісу);

довідку №19 про визначення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля від 22.02.2019, який здійснено експертом ОСОБА_5 відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Фондом державного майна МЮУ згідно з наказом від 24.11.2003. Згідно з даним розрахунком коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,373.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд також врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/171/17.

Згідно з ч.1ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування) (ч. 2 ст. 352 ГК України).

За договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 354 ГК України). Вказане положення кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України.

Частиною 1 ст. 355 ГК України передбачено, що об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 990 вказаного кодексу, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У зв'язку із настанням страхового випадку, на виконання умов договору добровільного страхування, ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", виплатило страхове відшкодування в розмірі 52993,40 грн. без урахування фізичного зносу.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При цьому цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ВАЗ 21093" (реєстраційний номер НОМЕР_3), на момент скоєння ДТП була застрахована "ПрАТ "СК "Галицька" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2438105. Пунктом 4 якого передбачено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, що становить 100000,00 грн. Розмір франшизи 2000,00 грн. (п.5 полісу).

Як зазначено в п. 1.8. ст. 1 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору, а тому при визначенні розміру страхового відшкодування слід використовувати дані, які узгоджені сторонами в страховому полісі.

Відносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, зокрема і відповідальність страховика винної особи регламентується положеннями спеціального закону - "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором (полісом) страхування.

В силу положень п. 2.1 ст. 2 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З урахуванням викладеного, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобом збитки, пов'язані з відновлювальним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Відтак зобов'язання ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" відшкодувати ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" спірну суму страхової виплати без врахування фізичного зносу суперечить положенням ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним до регулювання спірних правовідносин.

Висновок суду.

Оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази наявні в матеріалах справи та взявши до уваги заперечення відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 37420,64 грн.

В частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1000,00 грн. суд відмовляє, оскільки ця сума є франшизою, яка не повинна враховуватися при розрахунку страхового відшкодування.

Також згідно з нормами чинного законодавства до обов'язків відповідача, як страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не віднесено відшкодування різниці в розмірі 13572,76 грн., яка фактично становить фізичний знос, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 51993,40 грн. задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 22186790) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070 (ідентифікаційний код 20474912) - 37420,64 (тридцять сім тисяч чотириста двадцять гривень шістдесят чотири копійки) страхового відшкодування та 1383,12 (одну тисячу триста вісімдесят три гривні дванадцять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 14572,76 (чотирнадцять тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні сімдесят шість копійок) відмовити.

Судовий збір у розмірі 537,88 (п'ятсот тридцять сім гривень вісімдесят вісім копійок) залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.03.2019

Суддя Л.М. Неверовська