ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 21/112б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

за участю прокурора Генеральної прокуратури України - Томчук М.О.,

розглянув касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018

у складі колегії суддів: Фоміної В.О. (головуючий), Білоусової Я.О., Пуль О.А.

та на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.07.2018

у складі судді Палей О.С.

у справі за заявою Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області

до Державного підприємства «Ремонтно-будівельне управління»

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону від 30.06.1999 № 784-ХІV, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами

1. Ухвалою господарського суду 19.10.2005 за заявою кредитора - ДПІ у м. Лисичанську ГУ Міндоходів в Луганській області - порушено провадження у справі про банкрутство боржника - ДП «Ремонтно-будівельне управління».

2. Постановою від 22.07.2008 визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

3. Згідно довідки від 13.05.2015 № 82 справа № 21/112б про банкрутство ДП «Ремонтно-будівельне управління» вважається втраченою, що зафіксовано Актом експертної комісії Господарського суду Луганської області від 03.04.2015 № 1 «Про нестачу архівних справ (документів)» внаслідок настання обставин непереборної сили - проведенням антитерористичної операції (Указ Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»).

4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.05.2015 матеріали справи № 21/112б про банкрутство боржника - ДП «Ремонтно-будівельне управління» - передано за територіальною підсудністю Господарському суду Луганської області.

5. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 24.05.2016 здійснено заміну кредитора по справі, ДПІ у м. Лисичанську ГУ Міндоходів в Луганській області, його правонаступником - Державною податковою інспекцією у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області (далі - ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області).

Подання до суду заяви, її мотиви

6. 23.04.2018 до Господарського суду Луганської області від ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області надійшла заява від 19.04.2018 № 251/9/12-09-00/000646 (вх.№ 385-11/18) про вступ з майновими вимогами у якості кредитора у справі про банкрутство № 21/112б у порядку статті 23 Закону про банкрутство, в якій наведено прохання визнати ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області кредитором у справі № 21/112б з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 21 456, 64 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі 3 524 грн.

Заява мотивована тим, що сума 21 456, 64 грн - це залишок не заявленого раніше податкового боргу боржника, який складається з: 15 073, 64 грн земельного податку з юридичних осіб за період з серпня 2005 по грудень 2006 року; 2 770 грн податку на додану вартість за період з вересня 2005 по лютий 2010 року; 3 613 грн податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за період з липня 2005 по грудень 2006 року.

Розгляд справи судами

7. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.07.2018, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018, відхилено грошові вимоги ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області до боржника - ДП «Ремонтно-будівельне управління» - у сумі 21 456, 64 грн; покладено судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 524 грн на кредитора - ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області.

8. Ухвала та постанова мотивовані тим, що податковий борг в сумі 2 677, 62 грн є погашеним з огляду на приписи статті 23 Закону про банкрутство. Також судом зазначено, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу. Враховуючи, що податковим органом заявлений податковий борг за період з 2005 по 2010 роки, такий борг на дату звернення кредитора з цією заявою до суду є безнадійним та підлягає списанню у повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області звернулося з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області як кредитора в справі № 21/112б у розмірі 21 456, 64 грн та зобов'язати ліквідатора боржника внести цю суму грошових вимог скаржника до реєстру вимог кредиторів у справі № 21/112б в черговості, встановленій законом.

10. Посилання зроблені на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 23 Закону про банкрутство, а також статей 1, 102 ПК України, оскільки Податковий кодекс України не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом про банкрутство.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

11. Відзиву на касаційну скаргу від учасників справи не надходило.

В. Пояснення присутніх у судовому засіданні

12. Прокурор, не погоджуючись з доводами касаційної скарги, просила залишити без змін оскаржені судові рішення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

13. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на наступні мотиви.

14. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

15. Судова колегія відзначає, що суди першої та апеляційної інстанції встановили, що до структури заявлених ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області вимог на загальну суму 21 456, 64 грн входить сума 2 677, 62 грн конкурсних вимог.

При цьому боржника було визнано банкрутом постановою суду від 22.07.2008, а порушено провадження у справі про банкрутство боржника - ДП «Ремонтно-будівельне управління» було ухвалою суду від 19.10.2005.

16. Згідно з частинами першою та другою статті 14 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

17. Таким чином, вимоги ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області у сумі 2 677, 62 грн (податковий борг за період до порушення провадження у справі про банкрутство) є погашеними в силу частини другої статті 14 Закону про банкрутство.

18. Стосовно вимог зі сплати податку на додану вартість за періодом виникнення боргу після визнання боржника банкрутом слід зазначити, що такі вимоги є безпідставними, оскільки з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тобто з 22.07.2008, не виникають нові грошові зобов'язання, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), в силу статті 23 Закону про банкрутство, якою визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

19. Таким чином, зазначеною нормою Закону про банкрутство законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

20. Тому суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку, що заявлені податковим органом вимоги до боржника зі сплати податку на додану вартість, що нараховані вже після визнання боржника банкрутом (після 22.07.2008), не можуть бути заявлені та, відповідно, розглянуті судом в силу імперативних приписів Закону про банкрутство, оскільки такі зобов'язання виникли після визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

21. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що з огляду на положення статей 5, 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції на час утворення заявленого кредитором податкового боргу) та статей 101, 102 ПК України, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16).

22. При цьому відхиляються доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статей 1, 102 ПК України з огляду, що Податковий кодекс України не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом про банкрутство, оскільки у цій справі розглядалося питання не погашення заявлених і визнаних у справі про банкрутство податкових зобов'язань боржника (які дійсно не можуть регулюватися положеннями ПК України), а питання пропуску строку заявлення вимог зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) з огляду, в тому числі, на їх безнадійність.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. З урахуванням наведеного, оскільки оскаржені судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області і про залишення без змін постанови Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 та ухвали Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 у справі № 21/112б.

В. Висновки про правильне застосування норм права

24. Вимоги ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області у сумі 2 677, 62 грн (податковий борг за період до порушення провадження у справі про банкрутство) є погашеними в силу частини другої статті 14 Закону про банкрутство, оскільки згідно цієї норми вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, що і мало місце у цій справі.

Стосовно вимог зі сплати податків, нарахованих після визнання боржника банкрутом, то такі вимоги є безпідставними, оскільки з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тобто з 22.07.2008 у цій справі, не виникають нові грошові зобов'язання, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), в силу статті 23 Закону про банкрутство, якою визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Г. Судові витрати

25. Понесені ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 у справі № 21/112б залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді С.В. Жуков

Л.Й. Катеринчук