ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. ОСОБА_1 №914/1329/18

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

від третьої особи-1 ОСОБА_5

від третьої особи-2 ОСОБА_6

від третьої особи-3 не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», вих.№119-063/2 від 04 січня 2019 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2018 року (підписане 13.12.2018 року), суддя Березяк Н.Є.

у справі №914/1329/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 підприємство «ОСОБА_8 енергетична компанія «Укренерго», м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 акціонерне товариство «Укрзалізниця», м. Київ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про зобовязання до вчинення дій

в с т а н о в и в :

23.07.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області ПАТ «Львівобленерго» подано позовну заяву до ДП «Енергоринок» про зобовязання останнього вчинити дії шляхом внесення змін в облікові дані обсягів перетікання електроенергії по точці надходження її між ПрАТ «Львівобленерго» і ПАТ «Укрзалізниця» (ТКО №63, КЛ 6 кВ ТП-1137-ТП-779): зменшення обсягів надходження електричної енергії в мережі ПАТ «Львівобленерго» на величину 3.696.251 вКт. год і відповідно збільшення обсягів віддачі електричної енергії з мереж ПАТ «Львівобленерго» на величину 3.696.251 кВт. Год. (Т-1, а.с.6-11).

Вказана позовна вимога мотивована тим, що 16.08.2017 представниками ПрАТ «Львівобленерго» та представниками ЛРВ ПАТ «Укрзалізниця» за результатами спільного обстеження точки обліку ТП-1137 (ТП 1074, ТП 779), встановлено, що фактично перетік електричної енергії проходить від ТП 779 (ПрАТ «Львівобленерго») в сторону ТП-1137 (Т.О.ТП1074, ТП779, цирк) (ПАТ «Укрзалізниця»). Відтак, позивач вказує, що 19.01.2018 повідомив відповідача та третю особу листом №119-200/2 про факт виявлення 16.08.2017 невідповідності договірних умов фактичним даним, саме фактичні перетоки електричної енергії проходили від ПрАТ «Львівобленерго» у мережі ПАТ «Укрзалізниця» , а не навпаки, як було вказано в додатках до договору. Також, позивач посилається на те, що актами звірки зняття показів розрахункових лічильників і обміну активною енергією між ПАТ «Львівобленерго» та ДТГО «Львівська залізниця» (ПАТ «Укрзалізниця») у період з травня 2013 по серпень 2017 засвідчено обсяги прийому /віддачі електричної енергії в загальному обсязі 3.696.251 кВт.год. Відтак, в звязку з виявленням неправильно облікованої електричної енергії за період з травня 2013 по серпень 2017 року сумарною величиною 3.696.251 кВт.год. та неможливістю врегулювання даного питання у позасудовому порядку, позивач звернувся з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.09.2018 залучено до участі у справі третіх осіб-1,2,3 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ДП «ОСОБА_8 енергетичну компанію «Укренерго», ПАТ «Укрзалізниця» та ОСОБА_8 комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2018 року у справі №914/1329/18 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивоване тим, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини щодо купівлі-продажу електроенергії на підставі договору, з урахуванням укладених додатків. До матеріалів справи долучено акти купівлі-продажу електроенергії підписані сторонами без застережень за спірний період з травня 2013 року по серпень 2017 року. Також матеріалами справи встановлено, що у спірній точці обліку між ПрАТ «Львівобленерго» та ПАТ «Укрзалізниця» встановлено двонаправлений вимірювальний пристрій, який може обліковувати електричну енергію в двох напрямках. При цьому, до матеріалів справи не долучено рішення ОСОБА_6 ОСОБА_10 щодо врегулювання спірного питання, а лише саме звернення про таке регулювання, що не є підставою для внесення змін в облікові дані системи. Відтак, враховуючи наведене, місцевий господарський суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Позивач ПрАТ «Львівобленерго», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи. Зокрема, скаржник вказує, що акти звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії за весь період роботи лічильника в ТП-1137 (травень 2013 вересень 2018), свідчать про те, що з часу встановлення приладу обліку передача електричної енергії відбувалась лише в одному напрямку (послідовні значення передачі електроенергії від 0,922 до 2197,412), передачі електроенергії в іншому напрямку приладом обліку не зафіксовано (первинні значення за весь період не змінювались). У сукупності з іншими доказами , а саме актом від 16.08.2017, актами звірки за квітень-вересень 2018, аналізом перетоків з графіком споживання і схемою, перепискою з підтвердженням учасниками спору напрямку перетоку тощо) вважає, що зібрані докази у справі однозначно свідчать про те, що за весь спірний період передача електричної енергії відбувалась лише в одному напрямку від Львівобленерго до Укрзалізниці, а кількість переданої за цей період електроенергії з врахуванням розрахункового коефіцієнту відповідає позовним вимогам. При цьому, зазначає, що місцевим господарським судом не досліджено оптичний диск, який містить зчитані з приладу обліку SL-7000 №53118527 дані та містить інформацію про показники лічильника за весь період його експлуатації та окремо в кожному напрямку передачі електричної енергії. Також, на думку скаржника, судом не взято до уваги переписку з ПАТ «Укрзалізниця», ДП «Енергоринок» та ОСОБА_6 ОРЕ, яка свідчить про те, що з часу виявлення порушення позивач вчиняв усі можливі дії щодо позасудового врегулювання спору відповідно до ДЧОРЕ та інших нормативних актів , які регулюють діяльність ОСОБА_10 ринку електроенергії. Також вказує на те, що з наявних у справі доказів вбачається фактична відсутність спору між учасниками справи щодо виявленої помилки в напрямку передачі електричної енергії питання і заперечення ПАТ «Укрзалізниця» стосуються лише обсягу переданої від Львівобленерго до Укрзалізниці електроенергії та періоду, за який така передача мала місце. Також, апелянт, наголошує на тому, що жодний з поданих ним доказів не був заперечений, спростований чи навіть підданий сумніву іншими доказами у справі, матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, скаржник вказує, що специфіка електричної енергії як майна (яке одномоменто виробляється, передається, споживається і зникає) та обставини справи спричиняють до певної правової колізії: право власності у спірних відносинах виникло (змінилось, припинилось) в момент фактичної передачі майна (в момент поставки п.3.2. Договору), але правовстановлюючі документи внаслідок допущеної помилки належним чином оформлені не були. Отже, позивач вважає правильним способом захисту порушеного права саме коригування облікових даних шляхом зменшення кількості отриманої і збільшення кількості відданої позивачем електричної енергії на величину помилково внесених даних. Щодо пропуску позовної давності, то скаржник вважає, що така ним не була пропущена, з огляду на те, що він дізнався (і міг дізнатися) про порушення свого права лише при виявленні і фіксації помилки напрямку передачі електроенергії 16.08.2017 та після проходження процедур позасудового врегулювання спору, передбачених спеціальним законодавством у сфері енергетики. При цьому, також наголошує, що спірна підстанція і спірний засіб обліку перебуває на балансі і у власності третьої особи ПАТ «Укрзалізниця», тому доступ до неї працівників позивача, аналіз перетоків (тим більше в цілому по вузлу обліку) чи інші дії позивача є істотно обмеженими. Зазначені обставини скаржник вважає безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити.

У відзиві на апеляційну скаргу (вих.№01/44-1480 від 22 січня 2019 року) відповідач просить рішення Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2018 року у справі №914/1329/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, посилається на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права та непідвідомчість даного спору господарському суду.

11 березня 2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення Додатку №5 до договору №3949/02 від 21 березня 2007 року між ДП «Енергоринок» та ПрАТ «Львівобленерго» (Схема розташування приладів розрахункового обліку), який долучено до справи. Вказаний додаток підписаний позивачем, відповідачем, третьою особою-1 та третьою особою-2. Їх підписи засвідчені печатками.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити у повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2018 року у справі №914/1329/18 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представники відповідача та третіх осіб-1,2 в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзивах на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи-3 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки, явка представника третьої особи-3 не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб-1,2, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21.03.2007 р. між ОСОБА_9 акціонерним товариством «Львівобленерго» та ОСОБА_7 підприємством «Енергоринок» укладено договір №3949/02 купівлі-продажу електроенергії, за умовами якого відповідач (оптовий постачальник електричної енергії, ДПЕ) зобов'язується продавати, а позивач (енергопостачальна компанія, ЕК) купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору (п.2.1 Договору).

31.10.2011 року між позивачем і відповідачем укладено додаткову угоду № 7727/02 до договору купівлі-продажу електроенергії від 21.03.2007 року №3949/02 з відповідними технічними додатками (додаток №1 «Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку», додаток №4 ОСОБА_5 розмежування балансової належності електричних мереж та експлуатаційної відповідальності, додаток №5 Схема розташування приладів розрахункового обліку).

Додатком №1 до договору №3949/02 Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку у пункті 63 визначена точка обліку ПАТ Укрзалізниця КЛ 6кВ ТП-1137 ТП-779, а додатком №4 ОСОБА_5 розмежування балансової належності електричних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін визначена відповідальність сторін за технічний стан та електрообладнання. У додатку № 5 Схема розташування приладів розрахункового обліку графічно стрілкою вказано напрямок перетікання електричної енергії від ПАТ Укрзалізниця до ПрАТ Львівобленерго.

Підстанція ТП-1137 і прилад обліку SL-7000 №53118527 є власністю ПАТ «Укрзалізниця» і перебувають на його балансі. Так, у підстанції ТП-1137 у спірній точці обліку ТКО №63 встановлено двонаправлений прилад обліку №53118527 типу SL-7000 електронний лічильник, який визначає напрямок перетікання електричної енергії, і здійснює облік кількості переданої електричної енергії окремо в кожному з напрямків перетікання. При цьому, прилад обліку передбачає роботу в системі АСКОЕ (автоматизована система комерційного обліку електроенергії) та надає можливість дистанційного зчитування даних лічильника для подальшої обробки.

ПАТ «Укрзалізниця» на підставі показів лічильника щомісячно складало акт звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії, підписувало його та передавало на підпис Львівобленерго і ДП «Енергоринок». На підставі даних акту ДП «Енергоринок» здійснювало коригування обсягу електричної енергії, отриманої кожним з ліцензіатів від оптового постачальника (відповідача).

Під час виконання робіт із виявлення понаднормативних втрат і крадіжок електричної енергії працівниками Львівських міських електричних мереж ПрАТ «Львівобленерго» встановлено, що фактичний напрямок перетоку в спірній точці обліку ТКО №63 ТП-1137 не відповідає вказаному в додатку №5 фактичні перетоки електричної енергії проходять від мереж ПрАТ «Львівобленерго» до мереж ПАТ «Укрзалізниця», а не навпаки, як зазначалось в облікових документах.

16 серпня 2017 року представниками ПрАТ «Львівобленерго» та Львівського регіонального відділення ПАТ «Укрзалізниця» за результатами спільного обстеження спірного вузла обліку складено та підписано акт, в якому зафіксовано наступне: - перетік електричної енергії обліковується приладом обліку електричної енергії №53118527; - за результатами огляду і технічної перевірки зауважень до роботи приладу обліку №53118527 та цілісності встановлених пломб немає; - фактичний перетік електричної енергії проходить від ТП-779 ПрАТ «Львівобленерго» до ТП-1137 ПАТ «Укрзалізниця».

Листом від 23 серпня 2017 року за №139-5743 ПрАТ «Львівобленерго» повідомило ПАТ «Українська залізниця» про виявлену невідповідність та запропонувало здійснити коригування сальдо-величин за звітний місяць. ПАТ «Українська залізниця» визнало, що фактичні перетоки не відповідають договірним, та погодилось внести зміни в облікові дані за звітний місяць, що і було зроблено.

Листом від 19 січня 2018 року за №119-200/2 ПрАТ «Львівобленерго» повідомило ДП «Енергоринок» і ПАТ «Укрзалізниця» про виявлені помилки обліку та необхідність їх виправлення.

Листом від 09 лютого 2018 року за №03/35-1934 ДП Енергоринок звернулось до ПАТ Українська залізниця з проханням надати пояснення з цього питання.

Листом від 27 березня 2018 року за №119-1918 ПрАТ Львівобленерго нагадало ДП Енергоринок про невирішене питання обліку ТП-1137 та надало аналітичні розрахунки, які доводять факт невідповідності напрямку перетоків.

Листом від 29 березня 2018 року за №ЦЕ-388 ПАТ Українська залізниця звернулась до ПрАТ Львівобленерго з проханням зняти пломби для проведення планової держповірки спірного приладу обліку. ПрАТ Львівобленерго не погодило зняття лічильника, посилаючись на існування спору щодо цієї точки обліку та можливу необхідність проведення судової експертизи, а також на відсутність передачі електричної енергії через спірну точку обліку.

Листом від 29 березня 2018 року за №ЦЕ-7/358 ПАТ Українська залізниця запропонувала створити спільну комісію за участю представників ПрАТ Львівобленерго, ПАТ Українська залізниця, ДП Енергоринок, Держенергонагляду.

Листом від 04 квітня 2018 року за №01/35-4336 ДП Енергоринок запропонувало вирішити проблему перетоків двосторонніми переговорами ПрАТ Львівобленерго і ПАТ Українська залізниця.

Листом від 11 квітня 2018 року за №119-2259 ПрАТ Львівобленерго звернулось до голови ОСОБА_6 ОСОБА_10 ринку електроенергії України з проханням врегулювати питання на ОСОБА_6 ОРЕ і в профільній робочій групі.

Листом від 24 квітня 2018 року за №119-2562 ПрАТ Львівобленерго надало список представників для участі в спільній комісії стосовно перетоків електроенергії по ТП-1137.

Листом від 10 травня 2018 року за №ЦЕ-7/554 ПАТ Українська залізниця надала список представників для участі в спільній комісії стосовно перетоків електроенергії по ТП-1137.

Листами від 13 липня 2018 року №ЦЕ-7/898 та від 15.08.2018 року №ЦЕ-7/1057 ПАТ Українська залізниця звернулась до ПрАТ Львівобленерго з проханням надати зчитані й зафіксовані дані з спірного приладу обліку, які підтверджують обсяги і напрямок перетоків.

У відповідь ПрАТ Львівобленерго листом від 31 серпня 2018 року за №119-4971 повідомило, що спірний прилад обліку, як і ТП-1137, належить ПАТ Українська залізниця і залізниця володіє найбільш повною інформацією з цього приводу.

У липні 2018 року ПАТ «Львівобленерго» звернулось до суду з позовом до ДП «Енергоринок» про зобовязання останнього вчинити дії, шляхом внесення змін в облікові дані обсягів перетікання електроенергії по точці надходження електроенергії між ПрАТ «Львівобленерго» і ПАТ «Укрзалізниця» (ТКО №63, КЛ 6 кВ ТП-1137 ТП-779): зменшення обсягів надходження електричної енергії в мережі Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на величину 3.696.251 кВт. год. і відповідного збільшення обсягів віддачі електричної енергії з мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на величину 3.696.251 кВт. год.

Щодо обставин справи в частині помилкового зазначення іншого напрямку перетікання електричної енергії судом встановлено наступне:

Відповідно до п.2.1 ІКО основною метою використання Систем обліку електроенергії є отримання достовірної інформації про обсяг виробництва, відпуску, передачі, постачання та споживання електроенергії та потужності в Енергоринку.

З додатку №5 до договору №3949/02 від 21.03.2007 року між ДП «Енергоринок» і ПрАТ «Львівобленерго», підписаного разом з додатковою угодою № 7727/02 від 31.10.2011 р., вбачається, що перетікання електричної енергії відбувається від ТП-1137 до ТП-779 (графічне позначення на схемі стрілкою в напрямку від ТП-1137 ПАТ «Укрзалізниця» до ТП-779 ПрАТ «Львівобленерго»).

З ОСОБА_5 звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії між ПАТ «Львівобленерго» (в подальшому ПрАТ «Львівобленерго») і ДТГО «Львівська залізниця» (в подальшому Регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», ПАТ «Укрзалізниця») за період від травня 2013 року до серпня 2017 року вбачається, що по ТП-1137 дані про кількість електроенергії вказуються в гр. 9 «Відпущено», тобто як передача електричної енергії від ПАТ «Укрзалізниця» до ПрАТ «Львівобленерго». Дані про передачу електричної енергії в іншому напрямку (гр. 8 «Отримано») відсутні.

З актів про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них № 230327 від 27.02.2013 р., № 520889 від 29.10.2015 р. вбачається, що лічильник електричної енергії фіксував передачу електричної енергії в одному напрямку (покази лічильника змінювались) і не фіксував такої передачі в іншому напрямку (покази лічильника не змінювались і відповідають початковим).

З акту від 16.08.2017 р. вбачається, що представники ПрАТ «Львівобленерго» і ПАТ «Укрзалізниця» 16.08.2017 р. провели обстеження точки обліку ТП-1137 (ТП1074 ТП779 цирк). Лічильник № 53118527, А+ 2054,819; А- 0,012; R+ 1367,827; R- 0,017 - показники активної електроенергії в одному напрямку (А+) і в другому напрямку (А-), показники реактивної електроенергії в одному напрямку (R+) і в другому напрямку (R-). Встановлено, що фактично перетік електричної енергії проходить від ТП-779 ЛМЕМ ПрАТ «ЛОЕ» в сторону ТП-1137. Перетік ел. енергії проводиться ел. лічильником № 53118527 та виводиться на дисплей ел. лічильника під кодом № 1.8.0. Зауважень до роботи ел. лічильника та встановлених пломб немає.

З ОСОБА_5 звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії між ПАТ «Укрзалізниця» і ПрАТ «Львівобленерго» з 01-31 серпня 2017 р. вбачається, що в п. 59 в першій лінійці міститься: ТП-1137, лічильник № 53118527; кінцевий показник 2054,465; початковий показник 2040,89, різниця показників 13,575; розрахунковий коефіцієнт 1800; отримано (не заповнено), відпущено 24435 кВтг. В другій лінійці міститься: ТП-1137, лічильник № 53118527; кінцевий показник 2056,149, початковий показник 2054,465, різниця показників 1684; розрахунковий коефіцієнт 1800; отримано 3031 кВт.год., відпущено (не заповнено).

З ОСОБА_5 звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії між ПАТ «Укрзалізниця» і ПрАТ «Львівобленерго» з 01-30 вересня 2017 р. вбачається, що в п.59 в першій лінійці міститься: ТП-1137, лічильник № 53118527, кінцевий показник 0,013; початковий показник 0,013; різниця показників 0,000; розрахунковий коефіцієнт 1800; отримано (не заповнено); відпущено 0 кВт.год. В другій лінійці п. 59 міститься: ТП-1137, лічильник № 53118527, кінцевий показник 2056,149; початковий показник 2056,149; різниця показників 0; розрахунковий коефіцієнт 1800; отримано 0 кВт.год., відпущено (не заповнено). Наведене свідчить, що сторони погодили, що значення показника лічильника у напрямку отримання електроенергії Укрзалізницею від Львівобленерго складає 2056,149, в протилежному напрямку 0,013.

З ОСОБА_5 звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії між ПАТ «Укрзалізниця» і ПрАТ «Львівобленерго» з 01-30 квітня 2018 р. вбачається, що в п.59 в першій лінійці міститься: ТП-1137, лічильник № 53118527, кінцевий показник 2072,399; початковий показник 2056,149; різниця показників 16,250; розрахунковий коефіцієнт 1800; отримано 29250 кВт. год. , відпущено (не заповнено).

З ОСОБА_5 звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії між ПрАТ «Львівобленерго» і ПАТ «Укрзалізниця» за період травня вересня 2018 р. вбачається, що в п. 59 (ТП-1137, лічильник № 53118527) в гр. 8 «Отримано» міститься кількість отриманої ПАТ «Укрзалізниця» від ПрАТ «Львівобленерго» електроенергії, гр. 9 «Відпущено» не заповнена.

З підписаного після виявлення помилки нового додатку №5 до договору № 3949/02 від 21.03.2007 р. між ДП «Енергоринок» і ПрАТ «Львівобленерго» вбачається, що перетікання електричної енергії відбувається від ТП-779 до ТП-1137 (графічне позначення на схемі стрілкою в напрямку від ТП-779 ПрАТ «Львівобленерго» до ТП-1137 ПАТ «Укрзалізниця»). Додаток підписаний керівниками ДП «Енергоринок», ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «Львівобленерго», ДП «НЕК «Укренерго».

У судовому засіданні представники відповідача і третіх осіб не змогли пояснити розбіжності в позиції представників у суді з діями керівників ДП «Енергоринок», ПАТ «Укрзалізниця», ДП «НЕК «Укренерго», які без застережень підписали вказаний вище новий додаток №5, чим фактично визнали допущену раніше помилку і факт перетікання електричної енергії від ПрАТ «Львівобленерго» до ПАТ «Укрзалізниця».

З аналізу ОСОБА_5 звірки зняття показників розрахункових лічильників і обміну активної енергії між ПрАТ «Львівобленерго» і ПАТ «Укрзалізниця» за весь період передачі електричної енергії по спірній точці обліку вбачається, що показники лічильника №53118527 в одну сторону перетікання електричної енергії постійно і безперервно збільшуються, тоді як в іншу сторону перетікання електричної енергії показники лічильника є незмінними з часу його встановлення.

Суд приймає до уваги, що у серпні 2017 року уповноваженими представниками ПрАТ «Львівобленерго» і ПАТ «Укрзалізниця» (власник ТП-1137) встановлено, що електрична енергія у спірній точці обліку перетікає від ПрАТ «Львівобленерго» до ПАТ «Укрзалізниця», тобто не в тому напрямку, як це раніше вказувалось в облікових документах. З цього часу в усіх облікових документах сторін, наданих суду, напрямок перетікання вказується від ПрАТ «Львівобленерго» до ПАТ «Укрзалізниця». Докази протилежного сторонами не надані і в справі відсутні.

Значення показників електричного лічильника № 53118527 безвідносно до напрямку перетікання підтверджені сторонами і не заперечуються ними. Отже, за період неправильного вказування напрямку перетоків через електричний лічильник №53118527 було передано електричну енергію в кількості 3696251 кВт/г.: від показника 0,992 за актом пломбування від 27.02.2013 року до показника 2054,465 за актом звірки зняття показників за серпень 2017 р. з врахуванням розрахункового коефіцієнту 1 800 (2 054,465 0,992)*1800 = 3 696 251.

Суд окремо зазначає, що відповідачем і третіми особами протягом усього розгляду справи не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів, заперечували чи спростовували доводи і докази позивача, які містяться в матеріалах справи.

Отже, судом встановлено і підтверджено доказами у справі, що в період з травня 2013 року до серпня 2017 року по точці комерційного обліку №63 ТП-1137 (електричний лічильник №53118527) в облікових документах невірно вказувались дані про напрямок передачі електричної енергії від ПАТ «Укрзалізниця» до ПрАТ «Львівобленерго». Як встановлено судом і доведено матеріалами справи, протягом усього спірного періоду електрична енергія передавалась від ПрАТ «Львівобленерго» до ПАТ «Укрзалізниця».

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2018 року у справі №914/1329/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне:

Спірні правовідносини, окрім загального законодавства, регулюються Законом України «Про електроенергетику», Договором між членами ОСОБА_10 ринку електричної енергії (ДЧОРЕ), Інструкцією про порядок здійснення розрахунків на ОРЕ (ІПР, додаток №3 до ДЧОРЕ), Інструкцією про порядок використання коштів ОРЕ (ІВКОР, додаток №4 до ДЧОРЕ), Інструкцією про порядок комерційного обліку електричної енергії (ІКО, додаток №10 до ДЧОРЕ).

В Україні діє єдиний ринок електроенергії це ОСОБА_10 ринок електричної енергії України, функцію якого виконує ДП «Енергоринок». На це підприємство також покладені функції ОСОБА_10 постачальника електричної енергії, Розпорядника системи розрахунків, Розпорядника коштів ОРЕ, ОСОБА_11 ОРЕ, Головного оператора системи комерційного обліку електроенергії, сторони ДЧОРЕ, яка відповідає за підтримку системи забезпечення функціонування.

Відповідно до п.7.1 ДЧОРЕ ДП «Енергоринок» виконує функцію розпорядника системи розрахунків (РСР).

Згідно з п.7.2 ДЧОРЕ розпорядник системи розрахунків (РСР) має такі загальні обов'язки, зобов'язання та відповідає за: дотримання Правил ринку та Інструкції про порядок здійснення розрахунків (7.2.1); підготовка балансів та звітів відповідно до Інструкції про порядок нарахування та обліку витрат (7.2.3); ведення обліку та зберігання інформації, що може стати в нагоді Аудитору ринку або ОСОБА_11 (7.2.6).

Розпорядник системи розрахунків повинен забезпечити, щоб система забезпечення функціонування ринку відповідала правилам ринку (як частина зобов'язань ДПЕ). Розпорядник системи розрахунків зобов'язаний негайно сповіщати раду та НКРЕ про виявлені недоліки або помилки (п.7.3 ДЧОРЕ).

Відповідно до п. 10.2 ДЧОРЕ за кожну систему комерційного обліку несе відповідальність Оператор системи комерційного обліку, який виконує Інструкцію про порядок комерційного обліку. Підприємство, що веде комерційний облік, несе відповідальність за якість інформації з обліку. При цьому Розпорядник системи розрахунків має такі ж самі повноваження, що надають йому право доступу до такої інформації згідно з умовами цього Договору, і може розповсюджувати таку інформацію тільки в обсязі, встановленому Правилами ринку. Розпорядник системи розрахунків не несе відповідальності за неточність вимірювань.

Розпорядник системи розрахунків та Розпорядник коштів ОСОБА_10 ринку електричної енергії несуть відповідальність за підтримку у належному технічному стані Апаратного та Програмного забезпечення, розробку та вживання заходів щодо своєчасного усунення всіх виявлених недоліків, а також надає, на запит ОСОБА_11, обґрунтовані свідчення про наявність та форму цих заходів» (п.12.2 ДЧОРЕ).

У п.28.1 ДЧОРЕ передбачено, що на підставі і визнаючи інші розділи Договору, всі Сторони погоджуються, що суди України повинні мати виняткову юрисдикцію щодо врегулювання спорів, що можуть виникнути через або в зв`язку з цим Договором, і що, відповідно, всі позови, дії та судові розгляди, які виникають через або в зв`язку з цим Договором, можуть здійснюватися в зазначених вище судах

Кожна Сторона повністю приймає, що вона не може уникати будь-яких судових розглядів в будь-якому суді згідно із зазначеним в цьому розділі, та погоджується, що рішення суду стосовно будь-якого судового розгляду, проведеного в судах України, є остаточним і обов'язковим для кожної Сторони» (п.28.2 ДЧОРЕ).

Згідно з п.6.2.1 Правил ОРЕ головний оператор Системи комерційного обліку ОСОБА_10 ринку повинен зібрати дані вимірювань, перевірити їх достовірність, узагальнити дані вимірювань для Виробників, Постачальників, Операторів зовнішніх перетоків та Оператора магістральних та міждержавних електромереж.

З метою перевірки достовірності одержаних даних Головний оператор Системи комерційного обліку ОСОБА_10 ринку має право перевірки вимірювального обладнання та систем обліку, що використовується Сторонами Договору при зборі даних вимірювань для обліку електричної енергії, що купується та продається на ОСОБА_10 ринку (п.6.3.2 Правил ОРЕ).

Відповідно до п.1.1 ІКО головний оператор Системи комерційного обліку Енергоринку (Головний оператор) сторона, яка відповідає за функціонування Системи комерційного обліку Енергоринку, веде Реєстр Систем комерційного обліку та контролює порядок збору, обробки та видачі даних Системи комерційного обліку Енергоринку відповідно до Положення про Головного оператора комерційного обліку.

Основною метою використання Систем обліку електроенергії є отримання достовірної інформації про обсяг виробництва, відпуску, передачі, постачання та споживання електроенергії та потужності в Енергоринку (п.2.1 ІКО).

Згідно з п.2.4 ІКО кожний член Енергоринку повинен узгодити з Головним оператором і суміжними сторонами схеми та перелік точок комерційного обліку.

Загальна кількість відпущеної та отриманої електричної енергії за місяць між суміжними за територіальною ознакою сторонами Договору підтверджується двосторонніми актами та надаються зазначеним підприємствам в термін відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення розрахунків в ОСОБА_10 ринку електричної енергії» (п.2.14 ІКО)

Пунктом 9.4 ІКО передбачено, що відповідальність за вчасне зняття показань розрахункових лічильників та їх достовірність та надання інформації зацікавленим сторонам несе власник об'єкта.

Крім цього, відповідно до п.1.2 ІПР розрахунки процес обробки Розпорядником системи розрахунків за допомогою відповідного програмного забезпечення даних, одержаних Розпорядником системи розрахунків відповідно до ІПР та Правил ринку; програмне забезпечення розрахунків платежів - програмний комплекс, який використовується Розпорядником системи розрахунків для розрахунків балансу електричної енергії та платежів у відповідності до Правил ринку; головний оператор комерційного обліку електроенергії (Головний оператор) - сторона, яка відповідає за функціонування системи комерційного обліку на ОСОБА_10 ринку, веде реєстр систем комерційного обліку та контролює порядок збору, обробки та видачі даних системи комерційного обліку ОСОБА_10 ринку відповідно до положення про Головного оператора комерційного обліку;

Відповідно до п.2.1.3 ІПР сторони Договору несуть відповідальність за своєчасність, повноту та достовірність надання інформації РСР, яка визначається двостороннім договором між ДП "Енергоринок" та Сторонами Договору.

Згідно з п.п.2.1.4, 2.1.5 ІПР РСР несе відповідальність за дотримання встановлених ІПР процедур у процесі збору даних, яка визначається двостороннім договором між ДП "Енергоринок" та Сторонами Договору. При цьому РСР не несе відповідальності за достовірність результатів розрахунків, які отримані на підставі недостовірних даних Сторін Договору, якщо РСР діяв згідно з Правилами ринку та ІПР. При проведенні Розрахунків РСР використовує тільки ті дані, які надані Сторонами Договору. РСР не має права коригувати надані Сторонами Договору дані, крім випадків, що передбачені Договором та його додатками, або за письмовою згодою сторін.

У п.6.1.2 ІПР РСР повинен забезпечити конфіденційність та цілісність даних. РСР повинен здійснювати контроль за програмним забезпеченням РН і РП для забезпечення мінімального ризику від помилок.

Головний оператор здійснює верифікацію отриманих від Виробників електричної енергії, постачальників за регульованим тарифом та НЕК "Укренерго" погодинних даних з АСКОЕ та визначає уточнені погодинні обсяги сальдо перетоків між суміжними виробниками електричної енергії, постачальниками за регульованим тарифом та НЕК "Укренерго" відповідно до вимог додатка 3 до ІПР та до 14-00 надає їх виробникам електричної енергії, постачальникам за регульованим тарифом, НЕК "Укренерго" та РСР для щоденних розрахунків платежів; РСР на підставі даних, наданих НЕК "Укренерго" по регіонах згідно з підпунктом 2 пункту 12.6 розробляє фізичний баланс електричної енергії за розрахункову добу по Україні; РСР на підставі даних, наданих НЕК "Укренерго", складає баланс електричної енергії по Україні за 10 та 20 днів розрахункового місяця та порівнює з щоденними даними, які надавались РСР відповідно до підпунктів 1 - 3 пункту 12.6. В разі невідповідності зазначених даних РСР терміново інформує відповідні Сторони Договору (п.12.6 ІПР).

Відповідно до п.12.8 ІПР у разі виникнення спірних питань між Сторонами Договору щодо фактичних обсягів електроенергії по Виробниках електричної енергії та постачальниках за регульованим тарифом у межах одного регіону рішення про відображення фактичних обсягів електроенергії у фізичному балансі приймається НЕК "Укренерго", а спірних питань між суміжними регіонами по постачальниках за нерегульованим тарифом - РСР, про що повідомляється НКРЕКП. Вказане рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Договором.

За умовами Договору ДП Енергоринок (оптовий постачальник електричної енергії, відповідач у справі) зобов'язується продавати, а ПрАТ Львівобленерго (енергопостачальна компанія, позивач у справі) купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору (п. 2.1 Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору сторони дотримуються умов Договору між членами ОСОБА_10 ринку електричної енергії (ДЧОРЕ) і додатків до ДЧОРЕ, що є його невідємними частинами, та керуються його положеннями при виконанні цього Договору.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що відповідач продає, а позивач купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності. «Право власності на електричну енергію, яка постачається за цим Договором, переходить від ДПЕ до ЕК в момент передачі електричної енергії в точках поставки».

Згідно з п.4.2 Договору встановлено, що обсяги фактично отриманої електроенергії в точках поставка ЕК визначаються на підставі погодинних даних системи комерційного обліку, що встановлена в точках обліку, згідно з ІКО. Вся фактично отримана ЕК електроенергія, крім електричної енергії, купленої ПНТ у ДПЕ та електроенергії, виробленої електростанціями, що постачають електроенергію ЕК або споживачам на території здійснення ліцензованої діяльності ЕК, вважається купленою ЕК у ДПЕ. В разі змін в схемі обліку Сторони вносять відповідні зміни до додатків 1 та 5 до цього Договору.

Відповідно до п. 4.6 Договору ЕК визначає та погоджує з суміжними субєктами ОРЕ дані системи комерційного обліку на 24-00 годину 10-го і 20-го числа розрахункового місяця та надає до ДПЕ через Західну енергосистему ДП НЕК «Укренерго» фізичний баланс електроенергії за 10 та 20 днів розрахункового місяця на території своєї ліцензованої діяльності. Інформація надається 12-го і 22-го числа розрахункового місяця факсограмою (копія електронною поштою) за підписом керівника або його заступника та скріплена печаткою ЕК.

Після закінчення розрахункового місяця ЕК надає ДПЕ до 12-00 години 3-го числа місяця, наступного за розрахунковим, через Західну енергосистему ДП НЕК «Укренерго» звітні дані по фізичному балансу електроенергії за місяць. ДПЕ надає ЕК електронною поштою 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі-продажу електроенергії між ДПЕ та ЕК за формою, наведеною в додатку 2 до цього Договору (п.п.4.7, 4.8 Договору).

Згідно з п.4.13 Договору документом, який підтверджує факт переходу права власності на електроенергію від ДПЕ до ЕК є підписаний з боку ДПЕ та ЕК та скріплений печатками акт купівлі-продажу електроенергії.

З наведених норм договору вбачається, що право власності на електричну енергію, яка постачається за цим Договором, переходить від ДПЕ до ЕК в момент передачі електричної енергії в точках поставки (п.3.2). В той же час документом, який підтверджує факт переходу права власності на електроенергію від ДПЕ до ЕК, є підписаний ДПЕ і ЕК та скріплений печатками акт купівлі-продажу електроенергії (п.4.13 Договору).

Специфіка електричної енергії як майна (яке одномоментно виробляється, передається, споживається і зникає) та обставини справи спричиняють до певної правової колізії: право власності у спірних відносинах виникло (змінилось, припинилось) в момент фактичної передачі майна (в момент поставки п.3.2 Договору), але правовстановлюючі документи внаслідок допущеної помилки належним чином оформлені не були.

Пропонований позивачем спосіб захисту порушеного права (коригування облікових даних шляхом зменшення кількості отриманої і збільшення кількості відданої позивачем електричної енергії на величину помилково внесених даних) є правомірним з огляду на відсутність іншого, більш ефективного способу захисту, який би можна було застосувати до спірних правовідносин. Також, окрім наведеного раніше, внаслідок облікової помилки мала місце надмірна поставка, а не недопоставка позивачеві зарахували отримання ним електричної енергії, яку в дійсності він не отримував. Крім цього, перетоки мають місце між позивачем і третьою особою ПАТ «Укрзалізниця», між якими відсутні договірні відносини з цього приводу, а подібні помилки в разі згоди сторін за існуючою практикою вирішуються передбаченим в ОРЕ адміністративним методом.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільного права, перелік яких не є вичерпним. Позовні вимоги відповідають визначеним способам захисту: вимога про зменшення обсягів надходження електроенергії в мережі позивача це відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4 ч.2 ст.16 ЦК України); вимога про збільшення обсягів віддачі з мереж позивача передбачена п.1 ч.2 ст.16 ЦК України це визнання права спосіб, який застосовується в разі невизнання чи оспорювання права або в разі відсутності документів, які засвідчують приналежність права.

Відповідно до ч.1 ст.6 («Право на справедливий суд») Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції («Захист власності») визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності, майна в практиці Європейського Суду має автономне значення, тобто може бути ширшим, ніж у національному законодавстві окремої держави. Поняття «майно» у ст. 1 Першого протоколу не обмежується власністю на фізичні речі, деякі інші права та інтереси, що складають активи, можуть розглядатися, як право власності (справа Беєлер проти Італії (2000). Це можуть бути акції компаній (пояснення Європейського суду у скаргах № 8588/79 т № 8589/79 Бреймлід і Мальстром проти Швеції), рішення арбітражного органу в зв'язку зі спором (ОСОБА_1 Грецькі нафтопереробні заводи «Стерн» проти Греції), законні розрахунки на те, що існує певне становище (ОСОБА_1 Компанії «ОСОБА_12 девелопментс Лтд» проти Ірландії), господарські інтереси, пов'язані з управлінням бізнесом, а також управ ління клієнтурою (ділова репутація, нематеріальні активи тощо) (ОСОБА_1 Іатрідк проти Греції, ОСОБА_1 Марле та інші проти Нідерландів), право на пенсію (ОСОБА_1 ва Мюллер проти Австрії), дозволи, ліцензії (справа Тре Тракторер Актієболаг проти Швеції (1989) тощо.

Термін «власність» поширюється на всі «безумовні права», які може довести особа, включаючи, зокрема, активи, що пов'язані з приватним правом (такі як пайові внески чи фінансові претензії, в основі яких лежить контракт або делікт), а також окремі економічні і соціальні виплати, пов'язані з публічним правом.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування позовної давності колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Помилка, наслідком якої став невірний облік електричної енергії, виникла при укладенні в 2011 році технічних додатків до договору №3949/02 від 21.03.2007 р. між ДП «Енергоринок» і ПрАТ «Львівобленерго». Так, у додатку №1 «Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку» напрямок передачі електричної енергії у ТП-1137 був вказаний як передача від залізниці до обленерго. У додатку №5 «Схема розташування приладів розрахункового обліку» у спірному приладі обліку графічно стрілкою вказано напрямок передачі від залізниці до обленерго.

Зокрема, позивач посилається, що вказані додатки були підписані уповноваженими представниками ДП «Енергоринок», ДП «НЕК «Укренерго», ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «Львівобленерго». При цьому, помилка не могла бути виявлена стандартними методами під час технічної перевірки чи технічного огляду. Прилад обліку мав всі необхідні пломби, був справний, не мав пошкоджень, вів облік електричної енергії, жодна з внутрішніх електронних систем не показувала помилки. В осіб, які здійснювали перевірку й огляд, не могло виникати сумнівів у правильності роботи приладу обліку, оскільки прилад обліку працював правильно. Протилежне учасниками справи не доведено. Помилка обліку виникала при застосуванні помилкових даних з додатків до договору. Спірна підстанція і спірний засіб обліку перебуває на балансі і у власності третьої особи ПАТ «Укрзалізниця», тому доступ до неї працівників позивача, аналіз перетоків (тим більше в цілому по вузлу обліку) чи інші дії позивача є істотно обмеженими. На табло індикації приладу обліку можна побачити напрямок перетікання, проте для зясування дійсного напрямку перетоку необхідно провести аналіз підключення (полярності) приладу обліку до мережі та співставити з інформацією в документації на лічильник, що в процедурі технічного огляду не передбачено. При цьому, помилка була виявлена зовсім іншим шляхом під час аналізу понаднормативних втрат і виявлення крадіжок електричної енергії. Працівники ЛМЕМ, здійснюючи послідовний аналіз усіх мереж м. Львова, виявляли технологічні порушення чи несправності та ліквідовували їх, знаходили крадіжки електричної енергії та складали відповідні документи. В процесі цієї роботи й було виявлено втрати електричної енергії в мережах ТП-779 ТП-1137, які значно перевищували допустимі норми. Подальший аналіз і виїзд на місце дозволили виявити невідповідність договірних величин фактичним даним.

Після виявлення і фіксації помилки позивач вживав дії з позасудового вирішення спору відповідно до нормативних документів, які регламентують діяльність ОСОБА_10 ринку електроенергії України, а після вичерпання позасудових засобів, які не призвели до вирішення ситуації, що склалася, подав позов до суду.

З огляду на наведене, позовна давність позивачем не пропущена, оскільки, останній дізнався (і міг дізнатись) про порушення свого права лише при виявленні і фіксації помилки напрямку передачі електроенергії 16 серпня 2017 року.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.193 ГК України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За приписами ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Стаття 8 ЦК України визначає, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім вимог, встановлених законом.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне зясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права, у звязку з чим, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття рішення про задоволення позову.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги, скасуванням рішення та прийняттям нового рішення про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 405 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, з яких: 1 762 грн. за подання позову та 2 643 грн. за подання та розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» задоволити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2018 року у справі №914/1329/18 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_7 підприємство «Енергоринок» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) вчинити дії, шляхом внесення змін в облікові дані обсягів перетікання електроенергії по точці надходження електроенергії між ПрАТ «Львівобленерго» і ПАТ «Укрзалізниця» (ТКО №63, КЛ 6 кВ ТП-1137 ТП-779): зменшення обсягів надходження електричної енергії в мережі Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) на величину 3.696.251 кВт. год. і відповідного збільшення обсягів віддачі електричної енергії з мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на величину 3.696.251 кВт. год.

Стягнути з Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) 4 405 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На виконання постанови Господарському суду Львівської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №914/1329/18 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 02 квітня 2019 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.