ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

25.03.2019

Справа № 910/3495/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПРОМКОМПЛЕКТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОКБРІДЖ"

про визнання договору транспортного експедирування недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПРОМКОМПЛЕКТ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОКБРІДЖ" (відповідач) про визнання Договору транспортного експедирування № 3925 від 06.09.2017 недійсним.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 20/03/19-2 (вх. № 2840/19 від 20.03.2019), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи (п. 9); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10).

Судом встановлено, що позивачем не дотримано вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не вказано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Позивачем не дотримано вимог п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не вказано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 грн. 00 коп.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати недійсним Договір транспортного експедирування № 3925 від 06.09.2017, а отже, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Відтак, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою, позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Матеріали поданої позовної заяви не містять жодних доказів сплати судового збору.

Водночас, в якості додатку до позовної заяви додане клопотання про відтермінування сплати судового збору, відповідно до якого позивач просить суд відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПРОМКОМПЛЕКТ" сплату судового збору за звернення до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

В обґрунтування зазначеного, позивач посилається на те, що Головіне управління ДФС у місті Києві ініціювало процедуру умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПРОМКОМПЛЕКТ", про що свідчить ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі № 640/1737/19.

При розгляді наведеного клопотання позивача суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (пункт 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

При цьому обгрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Тобто, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, а обгрунтування обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону в силу вимог ст. 74 ГПК України.

Слід також зазначити, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватись принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Як встановлено судом, позивачем до клопотання про відтермінування сплати судового збору не додано ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі № 640/1737/19, на яку наявне посилання у клопотанні, також, у наведеному клопотанні не зазначено строк, на який позивач просить відстрочити сплату судового збору.

Судом також досліджено, що клопотання про відтермінування сплати судового збору та матеріали позовної заяви не містять жодних доказів, які є підставою для відстрочення судом сплати позивачем судового збору відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПРОМКОМПЛЕКТ" про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- подати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надати докази, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- подання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.03.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           О.В.Гумега