ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Справа №914/1772/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» за № 8.1/2103 від 2212.20.18 (вх. № 01-05/1678/18 від 26.12.2018 та вх. № 01-05/60/19 від 03.01.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 (повний текст рішення складено та підписано 13.12.2018 року, м. Львів, суддя Козак І.Б.)

у справі № 914/1772/18

за позовом: Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ

до відповідача: Державного підприємства «Львіввугілля», м.Сокаль Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Міністерства енергетики та вугільної промисловості, м. Київ

про розірвання договору на постачання електричної енергії.

за участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» про розірвання договору № 19- ЕП від 01.04.2013 про постачання електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 у справі №914/1772/18 позов Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» задоволено. Суд виніс рішення, яким розірвав договір про постачання електричної енергії №19-ЕП від 01.04.2013 укладений між Львівською філією Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» та Державним підприємством «Львіввугілля».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Державне підприємство «Львіввугілля» не виконує прийнятих на себе зобов'язань, згідно договору, що є істотним порушенням умов договору та є підставою для розірвання договору. В рішенні суду зазначено, що звернення позивача до суду з позовом про розірвання договору про постачання електричної енергії є його правом та одним із способів захистити порушене право на отримання плати за договором.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Державне підприємство «Львіввугілля» подало апеляційну скаргу за № 8.1/2103 від 2212.20.18, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що в даному випадку розірвання договору суперечить суспільним інтересам і потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору.

Позивачем не було подано до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони та третя особа явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, незважаючи на те, що про час, місце та дату розгляду справи були належними чином повідомлені.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2013 між Львівською філією ДП «Регіональні електричні мережі» (постачальник) та ДП «Львіввугілля» (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №19-ЕП. Згідно умов договору постачальник (позивач у справі) постачає електричну енергію споживачу (відповідачу у справі), а споживач зобовязався оплачувати постачальнику її вартість та здійснювати інші платежі та розрахунки згідно з умовами цього договору та додатків до нього, що є його невідємними частинами.

Листом №292 від 14.08.2018 позивач надсилав відповідачу попередження про обмеження постачання електроенергії, у звязку з великою заборгованістю.

Листом №332 від 06.09.2018 позивач звертався до відповідача з інформуванням стану дебіторської заборгованості підприємства-споживача у розмірі 736 983 010,61грн. станом на 01.09.2018р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.11.2018 у справі № 914/1664/18 стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» на користь державного підприємства «Регіональні електричні мережі» 628 102 724,88 грн. заборгованості, 27 684 279,01 грн. три проценти річних, 98 223 109,52 інфляційних втрат, 116 287,97 грн. пені та 616 700,00 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Позивач стверджують, що Державне підприємство «Львіввугілля» не виконує прийнятих на себе зобов'язань, згідно договору, щодо оплати, що є істотним порушенням умов договору та є підставою для розірвання його у судовому порядку згідно ст. 651 ЦК України.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Так, судом встановлено, що 25.09.2018 Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» про розірвання договору № 19- ЕП від 01.04.2013 про постачання електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2015 порушено провадження у справі № 911/4610/15 про банкрутство Державне підприємство «Регіональні електричні мережі».

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод людини» встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Системний аналіз положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому всі спори щодо боржника розглядаються та вирішуються в межах справи про банкрутство. Дана правова позиція підтримана в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 925/997/17.

Враховуючи те, що щодо позивача порушено справу про банкрутство, відтак даний спір має розглядаються та вирішуються в межах справи про банкрутство. На зазначене суд першої інстанції не звернув уваги.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 278, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» за № 8.1/2103 від 22.12.20.18 року задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2018 у справі № 914/1772/18 скасувати. Провадження у справі № 914/1772/18 закрити.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.03.2019.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Желік М.Б.