РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2019Справа № 910/16238/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

до Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" Савельєвої Анни Миколаївни

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про скасування наказу

за участю представників:

від позивача: Ходченко О.М.

від відповідача: Бойчун Н.Д.

від третьої особи: не з'явився

вільний слухач: ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" Савельєвої Анни Миколаївни про скасування наказу №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність наказу відповідача №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16238/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 27.12.2018.

27.12.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

В підготовчому засіданні 27.12.2018 оголошено перерву до 24.01.2019.

02.01.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву,в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що обставини нікчемності оспорюваних правочинів, визначені в наказі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Вектор Банк" про скасування наказу №11 від 14.03.2018 є дійсними та такими, що відповідають чинному законодавству, а підстави для скасування вказаного наказу у порядку господарського судочинства відсутні.

08.01.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив,в якій позивач заперечив обставини наведені у відзиві на позов.

11.01.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано копію звіту про оцінку майна: право вимоги за кредитним портфелем ПАТ "Вектор Банк", проведеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП Гуковим В.В., складеного 05.01.2019.

24.01.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 24.01.2019 судом розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та відмовлено в його задоволенні, з огляду на наступне.

Так, у своєму клопотанні позивач просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду по справі № 910/14950/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" Савельєвої Анни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів - договору відступлення права вимоги №27.02.17-ДГ від 27.02.2017 року та договору про відступлення прав за договором іпотеки №114/7-4373 від 27.02.2017, шляхом зобов'язання вчинити дії.

У відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, об'єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв'язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Виходячи зі змісту вказаної норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з'ясувати, як справа, що розглядається даним судом, є пов'язаною із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Однак, встановлення обставини щодо дійсності та відповідності законодавству умов нікчемності правочинів, зазначених Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Вектор Банк" в Наказі № 11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів може бути встановлено безпосередньо в рамках розгляду даної справи № 910/16238/18.

За висновкам суду вирішення спору про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів не перешкоджає розгляду справи №910/16238/18.

Суд зазначає, що самостійно може встановити всі обставини для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи № 910/16238/18 за наявними у даній справі доказами, а тому - у даному випадку відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі на підставі ч п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 24.01.2019 судом розглянуто заяву відповідача про закриття провадження у справі, в якій останній просить суд закрити провадження у справі №910/16238/18. Подана заява мотивована тим, що природа наказу про нікчемність унеможливлює здійснення судового розгляду позовних вимог про скасування рішення Уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемними правочинів, а тому не може буди розглянута в судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).

У відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд зазначає, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача.

Позовні вимоги у даній справі стосуються оскарження наказу №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів.

В свою чергу, згідно із статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції").

В той же час, вимоги, що відповідають характеру правовідношення та змісту права, за захистом якого звернувся позивач, а також оцінка належності обраного позивачем способу захисту, здійснюється судом під час розгляду позовних вимог. За таких обставин, позивач не може бути позбавлений права на пред'явлення вимог з метою відновлення права, яке на його думку є порушеним.

З урахуванням наведеного, суд відмовив у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі.

Також, 24.01.2019 в судовому засіданні продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/16238/18, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 21.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 залучено до участі у справі № 910/16238/18 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Зобов'язано відповідача - Публічне акціонерне товариство "Вектор Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" Савельєвої Анни Миколаївни надати суду виписки про рух грошових коштів по рахунках, що підтверджують надходження грошових коштів у розмірі 2 332 624,82 грн., перерахованих ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" ПАТ "Вектор Банк" за відступлення права вимоги згідно договору відступлення права вимоги № 27.02.17-ДГ від 27.02.2017, з зазначенням дати та часу отримання грошових коштів.

18.02.2019 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проти позову заперечує, посилаючись на те, що Фонд або уповноважена особа, виконуючи обов'язки передбачені ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", здійснює перевірку правочинів, виявляє та фіксує факти нікчемності, в той час як такі правочини є нікчемними в силу закону, а не на підставі відповідного наказу Фонду або уповноваженої особи.

21.02.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи у справі.

В судовому засіданні 21.02.2019, розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи у справі, суд відмовив в його задоволенні, з огляду на наступне.

Так, у своєму клопотанні відповідач просить суд доручити Фонду держаного майна здійснити рецензування наданого позивачем Звіту про оцінку майна: право вимоги за кредитним портфелем ПАТ "Вектор Банк", проведеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП Гуковим В.В., складеного 05.01.2019.

Однак, в силу приписів Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна може бути здійснене безпосередньо на замовлення відповідача. Підстави для призначення експертизи з метою рецензування наданого позивачем Звіту, у розумінні норм Господарського процесуального кодексу України, відсутні. За таких обставин, клопотання відповідача про призначення експертизи задоволенню не підлягає.

З урахуванням відсутності підстав для призначення експертизи у справі, оскільки в матеріалах міститься копія звіту про оцінку майна: право вимоги за кредитним портфелем ПАТ "Вектор Банк", складеного 05.01.2019 суб'єктом оціночної діяльності ФОП Гуковим В.В., у судовому засіданні 21.02.2019 суд, також, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналу звіту про оцінку майна.

В судовому засіданні 21.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.03.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

14.03.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, в якому відповідач просить суд визнати поважними причини неподання відповідачем доказів по справі у встановлений законом строк; долучити до матеріалів справи № 910/16238/18 копію листа ПАТ "Вектор Банк" за вих. № 75 від 12.03.2019 до Фонду державного майна України стосовно здійснення рецензування Звіту про оцінку майна - відступлених ПАТ "Вектор Банк" прав вимог за кредитними договорами на користь ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" з доказами направлення; встановити додатковий строк для подання відповідачем документів щодо висновків рецензента Звіту про оцінку на. поставлені питання відповідача та відкласти розгляд справи по суті.

Судом долучено до матеріалів справи лист ПАТ "Вектор Банк" за вих. № 75 від 12.03.2019. Однак, в іншій частині клопотання відповідача відхилено судом, оскільки відповідачем не обґрунтовано дійсної неможливості подати до суду рецензію звіту оцінки прав вимоги до початку розгляду справи по суті. Обставин, які б у відповідності до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставою для відкладення судового засідання з розгляду справи по суті, відповідачем у своєму клопотанні не наведено, у зв'язку із чим клопотання відповідача у цій частині також, не підлягає задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні 14.03.2019 надав пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті заперечень на позов, у задоволенні позовних вимог просив суд відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання 14.03.2019 не з'явився. Про розгляд справи третя особа повідомлена ухвалою суду від 21.02.2019.

В судовому засіданні 14.03.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, 27.02.2017 між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" укладено договір відступлення прав вимоги №114/7-4373, відповідно до умов якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відступив (передав) за плату, а ПАТ "Вектор Банк" набув (прийняв) права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (Портфель заборгованості) (надалі - кредитні договори), який є додатком до договору відступлення прав вимоги № 114/7-4373 від 27.02.2017.

Згідно п. 2.8. договору відступлення прав вимоги № 114/7-4373 від 27.02.2017 р., в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор (ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор (ПАТ "Вектор Банк") таким, що набув та прийняв всіх прав первісного кредитора щодо поручителів за договорами поруки, які забезпечують виконання зобов'язань за кредитними договорами, перелік яких наведений у додатку № 6 до договору відступлення прав вимоги № 114/7-4373 від 27.02.2017.

Пунктом 2.9. договору відступлення прав вимоги № 114/7-4373 від 27.02.2017 визначено, що у зв'язку з відступленням прав вимоги, при умові повного виконання новим кредитором обов'язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги, первісний кредитор зобов'язується здійснити відступлення прав за договорами іпотеки, зазначеними в додатку № 7 до договору відступлення прав вимоги № 114/7-4373 від 27.02.2017, для чого укласти відповідні договори з новим кредитором в нотаріальній формі за формою, передбаченою додатком № 8 до договору від 27.02.2017, протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту підписання сторонами Реєстру боржників.

Також, 27.02.2017 між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" було укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений 27.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Андрейків І.В. та зареєстрований у реєстрі за №202, відповідно до умов якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відступив та передав, а ПАТ "Вектор Банк" набув та прийняв всі права вимоги за договорами іпотеки, які забезпечують виконання зобов'язань за кредитними договорами, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 27.02.2017 (Реєстр іпотечних договорів).

27.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (позивач) було укладено договір відступлення права вимоги № 27.02.17-ДГ від 27.02.2017, відповідно до умов якого ПАТ "Вектор Банк", як первісний кредитор, відступив ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", як новому кредитору, права вимоги до боржників за кредитними договорами, що вказані в реєстрі боржників (портфелі заборгованості) (надалі - договір відступлення за кредитними договорами від 27.02.2017).

Згідно п. 2.8. договору відступлення права вимоги № 27.02.17-ДГ від 27.02.2017 в дату відступлення прав вимоги, первісний кредитор (ПАТ "Вектор Банк") вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор.(ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія") таким, що набув та прийняв всіх прав первісного кредитора щодо поручителів за договорами поруки, які забезпечують виконання зобов'язань за кредитними договорами, перелік яких наведений у додатку № 6 до договору від 27.02.2017 (надалі - договори поруки).

У зв'язку з відступленням прав вимоги, при умові повного виконання новим кредитором обов'язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги, первісний кредитор зобов'язується здійснити відступлення прав за договорами іпотеки, зазначеними в додатку № 7 до договору від 27.02.2017, для чого укласти відповідні договори з новим кредитором в нотаріальній формі за формою, передбаченою додатком № 8 до договору від 27.02.2017 протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту підписання сторонами реєстру боржників (п. 2.9. договору від 27.02.2017).

Відповідно до Акту приймання-передачі документації від 27.02.2017 за договором від 27.02.2017 (додаток № 4 до договору від 27.02.2017) - позивач передав, а відповідач прийняв згідно з вимогами п. 5.1 договору від 27.02.2017 документацію по 51 боржнику-фізичній особі, яка включала: кредитні договори з усіма додатками, змінами та доповненнями до них (оригінали), копії паспортів, довідок про присвоєння індивідуального податкового номеру боржників, договори поруки з усіма невід'ємними додатками, змінами та доповненнями до них (оригінали), копії паспортів, довідок про присвоєння індивідуального податкового номеру поручителів, документи судового та/або виконавчого провадження, інші документи, що надавалися за згодою сторін.

Також, 27.02.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений 27.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В., та зареєстрованого в реєстрі за №203 (надалі - договір відступлення за договорами іпотеки від 27.02.2017), відповідно до умов якого позивач відступив та передав, а відповідач набув та прийняв всі права вимоги за договорами іпотеки, які забезпечують виконання зобов'язань за кредитними договорами, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору від 27.02.2017 (Реєстр іпотечних договорів) (надалі - договори іпотеки).

На підставі рішення Правління Національного банку України № 112-рш/БТ від 02.03.2017 "Про віднесення ПАТ "Вектор банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №853 від 02.03.2017 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно із рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "Вектор банк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 03.03.2017 до 02.04.2017 включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України за № 163-рш від 21.03.2017 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення за № 1104 від 22.03.2017 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Вектор Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно із зазначеним рішенням припинено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Вектор Банк" з 22.03.2017 до 21.03.2019 включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Вектор Банк" Савельєвій Анні Миколаївні строком на два роки: з 22.03.2017 до 21.03.2019 включно.

Згідно із наказом № 11 від 14.03.2018 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" встановлено факти нікчемності правочинів, а саме: договору відступлення прав вимоги №27.02.17.-ДГ від 27.02.2017 з підстав, визначених п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та договору про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого 27.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Андрейків І.В. та зареєстрований у реєстрі за № 203, укладених між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" з підстав, визначених п. 1 ч. 3 ст. 38 вказаного Закону України.

16.04.2018 позивач отримав повідомлення вих. № 114/2 від 15.03.2018 про нікчемність правочину (договору), згідно з яким відповідачем було визнано нікчемними зазначені два договори відступлення від 27.02.2017 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

05.05.2018 позивач направив відповідачу запит вих. № 41290 про надання документів стосовно перевірки договорів на предмет нікчемності, проте як зазначено позивачем, відповідач відповіді на вказаний запит не надав.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що 11.07.2018 ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" отримано від відповідача вимогу вих. № 303 від 11.07.2018 про повернення грошових коштів за нікчемними договорами та 12.11.2018 отримано копію позовної заяви про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів. Однак, позивач вважає, що відповідні дії відповідача та наказ №11 від 14.03.2018 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" про встановлення факту нікчемності правочинів є протиправними, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з вимогою про скасування вказаного наказу про встановлення факту нікчемності правочинів.

Обґрунтовуючи наявність підстав для скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів є протиправними, позивач посилається на наступне:

Право Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на визнання правочинів нікчемними не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими законодавство пов'язує нікчемність правочину. Однак, роблячи висновок про нікчемність договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не вказано обставин, які б свідчили про наявність підстави, передбаченої п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для визнання договорів нікчемними, зокрема, відчуження банком прав вимоги за цінами, нижчими від звичайних.

Укладаючи договори відступлення від 27.02.2017 ПАТ "Вектор Банк" відчужив право вимоги, за ціною, яка встановлена та узгоджена за домовленістю сторін, що відповідає положенням ст. 180 ГК України, ст. 632 ЦК України, п.п. 14.1.71 п. 4.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Позивачем здійснено оплату ціни договору відступлення прав вимоги кредитними договорами у сумі 2 332 624, 82 грн. шляхом безготівкового переказу на рахунок ПАТ "Вектор Банк", що підтверджується платіжним дорученням № 1805779 від 27.02.2017.

ПАТ "Вектор Банк" відступив позивачу право вимоги за спірними договорами відступлення від 27.02.2017 за ціною вищою, ніж ціна придбання ПАТ "Вектор Банк", такого ж права вимоги у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Договори відступлення прав вимоги укладені 27.02.2017, до початку віднесення ПАТ "Вектор Банк" до категорії неплатоспроможних, в той час як у відповідності до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нікчемними є правочини неплатоспроможного банку.

Відповідач не вчинив дії щодо застосування наслідків недійсності правочину, а саме не повернув позивачу кошти, сплачені за відступлення прав вимоги.

В порушення приписів ст. 216 ЦК України, застосування наслідків недійсності правочину не призведе до отримання позивачем коштів в натурі, оскільки отримання таких коштів буде відбуватись в порядку черговості встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При виявленні нікчемних правочинів, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або уповноважена особа не наділені повноваженнями визнавати такі правочини нікчемними.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як встановлено судом вище, на підставі рішення Правління Національного банку України № 112-рш/БТ від 02.03.2017 "Про віднесення ПАТ "Вектор банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №853 від 02.03.2017 розпочато процедуру виведення ПАТ "Вектор банк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 03.03.2017 до 02.04.2017 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення за № 1104 від 22.03.2017 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Вектор Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" припинено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Вектор Банк" з 22.03.2017 до 21.03.2019 включно та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012, цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно із частиною першою статті 38 Закону України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

У відповідності до ст. ст. 2, 10 статті 38 Закону України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду.

Частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо:

банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (п. 1);

банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору (п. 3).

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

З метою належного виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у неплатоспроможних банках рішенням № 826 від 26.05.2016 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджено Інструкцію про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення.

Згідно п. 2 Розділу II Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення (у редакції чинній на час проведення перевірки), Уповноважена особа Фонду забезпечує ефективний та ґрунтовний аналіз всіх документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), а також проведення неупередженого дослідження наявних доказів, які мають підтвердити правомірність або неправомірність їх вчинення (укладення).

Відповідно до п. 3 Розділу II про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення Уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію для здійснення перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), метою якої є виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій зі сторони працівників банку або інших осіб стосовно банку (далі - Комісія). Уповноважена особа Фонду не входить до складу Комісії.

Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку (п. 5 Розділу II Інструкції).

Пунктом 6 Розділу II про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що обов'язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з таких критеріїв: вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України; вчинені (укладені) шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб; вчинені (укладені) на користь третьої особи; призначенням платежу за якими було надання фінансової допомоги, повернення фінансової допомоги, надання позики, повернення позики, дарування, виконання угоди про поділ майна. Про всі випадки виявлення операцій з таким призначенням платежу Уповноважена особа Фонду повідомляє контролюючі органи не пізніше десяти робочих днів з дня виявлення таких операцій; вчинені (укладені) без фактичного внесення/отримання готівкових грошових коштів через касу банку; вчинені (укладені) без очевидної законної мети або за відсутності очевидного економічного сенсу. Уповноважена особа Фонду зобов'язана щомісяця звітувати про стан проведення перевірки виконавчій дирекції Фонду.

З метою встановлення дійсної ринкової вартості прав вимоги за договорами кредитів відступленими ПАТ "Вектор банк" за договором від 27.02.2017, на підставі п. 7 ч. 2 ст. 37, п. 8 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідачем на підставі цивільно-правового договору було залучено до роботи суб'єкта оціночної діяльності - ЗAT "Консалтингюрсервіс".

Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

За змістом ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно висновків, які містяться у Звіті про оцінку кредитного портфеля ПАТ "Вектор Банк", виконаного 26.07.2017 суб'єктом оціночної діяльності - ЗАТ "Консалтингюрсервіс", ринкова вартість прав вимоги за договорами кредитів, відступленими ПАТ "Вектор Банк" за договором відступлення від 27.02.2017 станом на 27.02.2017 становить 11 533 071,48 грн.

У відповідності до п. 7 Розділу II про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки. Акт перевірки повинен містити: інформацію щодо складу Комісії; перелік правочинів (у тому числі договорів) щодо кожного правочину (договору), що перевірялися, а саме: номер рахунку/договору, назва операції, наявність/відсутність факту нікчемності, підстава нікчемності (норма закону) (у разі виявлення факту нікчемності), інформація про те, яким чином вчинення (укладення) даного правочину призвело до збільшення витрат Фонду, пов'язаних з виведенням неплатоспроможного банку з ринку (у разі нікчемності правочину на підставі пункту 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"); інформацію щодо конфлікту інтересів членів Комісії.

Згідно із п. 8 Розділу II про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії. У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов'язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору). Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи. У листі сторонам нікчемного правочину (договору) обов'язково зазначаються: підстава застосування наслідків нікчемності правочину (норма закону); інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності.

На виконання вимог ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо забезпечення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті та згідно з пропозиціями, викладеними в Акті №9 від 12.03.2018 Комісією з перевірки договорів, створеної згідно з наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Вектор Банк" №30 від 06.03.2017 із змінами, внесеними Наказом №63-2 від 11.04.2017, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" прийнято наказ №11 про встановлення факту нікчемності правочинів.

Так, у відповідності до наказу № 11 від 14.03.2018 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк":

встановлено факт нікчемності правочину - договору відступлення прав вимоги №27.02.17.-ДГ від 27.02.2017 з підстав, визначених п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

встановлено факт нікчемності правочину - договору про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого 27.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Андрейків І.В. та зареєстрований у реєстрі за № 203, укладених між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" з підстав, визначених п. 1 ч. 3 ст. 38 вказаного Закону України.

Також, вказаним наказом № 11 від 14.03.2018 зобов'язано юридичний відділ вжити заходи спрямовані на витребування у ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" оригіналів кредитних договорів, договорів поруки, договорів іпотеки та іншої документації, що була передана ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" за нікчемними договорами.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" направлено повідомлення вих. № 114/2 від 15.03.2018 про нікчемність правочину (договору), згідно з яким відповідачем було визнано нікчемними зазначені два договори відступлення від 27.02.2017 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, посилання позивача на те, що договори відступлення прав вимоги укладені 27.02.2017, до початку віднесення ПАТ "Вектор Банк" до категорії неплатоспроможних (02.03.2017), визнаються судом безпідставними, оскільки відповідні правочини підлягали обов'язковій перевірці на предмет нікчемності в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як такі, що вчинені (укладені) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав й обов'язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила, а для інших осіб - лише у випадках, установлених законом, або за домовленістю з цими особами (стаття 202 ЦК України).

Як зазначено судом вище, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або його Уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його Уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ.

Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку про встановлення факту нікчемності правочинів не є підставою для застосування таких наслідків.

Наказ про встановлення факту нікчемності правочинів не є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків ані у банку, ані у іншої сторони правочину, віднесеного наказом до нікчемних.

Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органів управління та контролю банку, спрямованим на збереження активів і документації банку та який діє у межах цієї юридичної особи.

Наведені висновки викладені у постановах Великої палати Верховного суду від 11.04.2018 по справі №910/12294/16, від 16.05.2018 по справі №910/24198/16, від 04.07.2018 по справі №8126/1476/15.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України, полягає у тому, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 4 ГПК України).

Статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, згідно із частиною другою статті 20 Господарського кодексу України способом захисту прав і законних інтересів може бути, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів. У відповідності до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України, до способів захисту віднесено визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Банк у спірних правовідносинах не діє як суб'єкт владних повноважень і не здійснює жодних управлінських функцій щодо позивача.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним".

Таким чином, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Як встановлено судом вище, обов'язок повернути все одержане за нікчемним договором (правочином) виникає в силу вимог закону, а не наказу чи повідомлення банку.

Оскільки, наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів не може встановлювати обов'язки для третіх осіб, зокрема контрагентів банку, у зв'язку зі чим, сам факт видання наказу про встановлення факту нікчемності правочинів не може вважатися порушенням прав іншої сторони правочину, у даному випадку позивача.

Відповідно до ст. 215 та ст. 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, враховуючи приписи статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Цивільного кодексу України, суд вважає, що права позивача не можуть бути порушені внаслідок видання внутрішнього документа банку (наказу №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів), сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи. При цьому, повідомлення банку про виявлення ним нікчемних правочинів не підлягає примусовому виконанню і якщо особа добровільно не погоджується з тим, що правочини є нікчемними, і не повертає активи, банк має право звернутися до суду з вимогою застосування наслідків нікчемності правочинів.

З урахуванням наведеного, за висновками суду заявлена позивачем вимога про скасування не є ефективним способом відновлення прав позивача, які на його думку є порушеними.

Враховуючи вище наведене, оскільки вимога позивача не є правильно обраним способом захисту своїх інтересів, видання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" наказу №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів не порушує прав позивача, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

При цьому, обставини щодо ціни відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимоги №27.02.17.-ДГ від 27.02.2017, заперечення позивача щодо оцінки вартості прав вимоги за договорами кредитів, відступленими ПАТ "Вектор Банк" за договором відступлення від 27.02.2017 не є питанням дослідження у межах даного спору про скасування наказу №11 від 14.03.2018 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк", оскільки відповідні обставини можуть встановлюватись лише у спорі щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" Савельєвої Анни Миколаївни про скасування наказу №11 від 14.03.2018 про встановлення факту нікчемності правочинів.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.03.2019.

Суддя О.В. Гулевець