Справа № 909/182/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
(м. Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", вул. Федорова, буд.32, літ. А, м. Київ, 03038; вул. Антоновича, 131, офіс 172, м. Київ, 03150,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в розмірі 54 465 грн 91 к., з яких 50579,05 грн. - страхового відшкодування в порядку регресу; 2743,74 грн. - пені, 914,47 грн. - інфляційних втрат; 228,65 грн. - 3% річних,

встановив, що приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення заборгованості в розмірі 54 465 грн 91 к., з яких 50579,05 грн. - страхового відшкодування в порядку регресу; 2743,74 грн. - пені, 914,47 грн. - інфляційних втрат; 228,65 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав на те, що приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" було відшкодовано страхувальнику 50579,05 грн. збитків, заподіяних внаслідок ДТП, що сталася 30.07.2018 з вини водія транспортного засобу "TOYOTA PRADO", д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1, цивільно - правова відповідальність якого застрахована відповідачем. Враховуючи те, що транспортний засіб "TOYOTA PRADO", д.н.з. НОМЕР_1 застрахований у ПрАТ СК "Галицька" та те, що нормами Цивільного кодексу України та Закону України "Про страхування" передбачено право вимоги страховика до особи, відповідальної за завдані збитки, виплачена позивачем сума в розмірі 50579,05 грн. підлягає стягненню з відповідача.

За несвоєчасне виконання зобов'язання відповідачу нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

У позовній заяві позивач також просив суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

28.02.2019 Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи по суті на 26.03.2019 та витребував документи необхідні для розгляду справи.

25.03.2019 представник позивача направив суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмового відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду направленою за його юридичною адресою, про що свідчать відмітка відділу документального забезпечення суду на зворотному боці ухвали та повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи.

Суд, враховуючи приписи ст.178 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи та вважає, що позов слід задоволити частково.

При цьому суд врахував наступне:

23.04.2018 між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - Страховик) та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0199-18-00207 (далі - Договір), а саме страхування транспортного засобу марки "TOYOTA LAND CRUISER", д.н.з. НОМЕР_2., згідно якого Страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити на умовах договору виплату Страхувальнику.

30.07.2018 в м. Одеса сталася ДТП за участю транспортного засобу - "TOYOTA PRADO", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу "TOYOTA LAND CRUISER", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення БД №414312 від 30.07.2018. Внаслідок даної ДТП вартість ремонту транспортного засобу "TOYOTA LAND CRUISER", д.н.з.НОМЕР_2 становила 50579,05 грн., що підтверджується рахунком ТОВ "ВТП "Інжпроект" №8466 від 29.08.2018, який міститься в матеріалах справи.

Малиновським районним судом м. Одеси, 30.08.2018 визнано винним ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (Постанова від 30.08.2018 по справі №521/13983/18).

Приписами ст.22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору

Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Так, на виконання умов Договору, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 50579,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18455 від 31.08.2018.

Приписами ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Абзацом 16 ст.9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

З матеріалів справи, зокрема, з витягу з бази даних МТСБУ щодо полісу №АМ000511183, вбачається, що на момент ДТП транспортний засіб "TOYOTA PRADO", д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований у відповідача - ПрАТ СК "Галицька", розмір франшизи становить 0,00 грн., ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн.

14.09.2018, позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в розмірі 50579,05 грн., однак вказана заява залишилась відповідачем поза увагою.

Відповідно до п.36.2. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано вимог позивача, вимога позивача про стягнення відшкодування в розмірі 50579,05 грн. є обґрунтованою.

Вимогу про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені, слід задоволити частково, виходячи з приписів ст. 625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та вимог п.36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якими визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. При перерахунку здійсненого судом самостійно, судом встановлено, що до стягнення підлягають 758,69 грн. - інфляційних втрат, 2743,74 грн. - пені та 228,65 грн. - 3% річних.

Згідно ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 129, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" (вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018, код 22186790) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (вул. Федорова, буд.32, літ. А, м. Київ, 03038; ) - 50579,05 (п'ятдесят тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять гривень п'ять копійок) - страхового відшкодування; 2743,74 (дві тисячі сімсот сорок три гривні сімдесят чотири копійки) - пені; 758,69 (сімсот п'ятдесят вісім гривень шістдесят дев'ять копійок) - інфляційних втрат; 228,65 (двісті двадцять вісім гривень шістдесят п'ять копійок) - 3% річних та 1915,51 (одну тисячу дев'ятсот п'ятнадцять гривень п'ятдесят одну копійку) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І. М.

Повне рішення складено 29.03.2019