ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр промислових засобів індивідуального захисту»
ухвалення додаткового рішення
у справі
Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр промислових засобів індивідуального захисту»
Публічного акціонерного товариства «Київенерго»
стягнення 84 601,54 грн.
Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
В провадженні Господарського суду міста Києва знаходилась справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр промислових засобів індивідуального захисту» до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення 84 601,54 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр промислових засобів індивідуального захисту» задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр промислових засобів індивідуального захисту» заборгованість у розмірі 80 408,44 грн., 3% річних у розмірі 1 526,47 грн., інфляційні у розмірі 2 666,63 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

27.03.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі №910/17066/18, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Мотивуючи вказану заяву, позивач зазначає про те, що окрім судового збору, за подання позовної заяви до суду, ним понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., які ТОВ «Центр промислових засобів індивідуального захисту» просить стягнути з ПАТ «Київенерго».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з попереднього розрахунку судових витрат, розмір судових витрат, які позивач очікував понести у зв'язку з розглядом даної справи, становив 1 762,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 15 000,00 грн. витрати на професійну правову допомогу.

З огляду на те, що в рішенні Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 не вирішено питання стосовно витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність прийняття додаткового рішення в цій частині.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов’язаних з розглядом справи, належать витрати на: професійну правничу допомогу; пов’язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов’язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та пов’язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд відзначає, що під час розгляду справи №910/17066/18 позивачем належними та допустимим доказами не було доведено обсягу виконаних послуг адвокатом та не надано доказів на підтвердження оплати таких послуг клієнтом.

Крім того, позивачем не було зроблено жодних заяв про те, що докази, які підтверджують понесені ним судові витрати будуть подані ним після ухвалення рішення суду по даній справі та жодних пояснень з приводу поважності причин ненадання суду таких доказів позивача також надано не було.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов’язку сплати витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр промислових засобів індивідуального захисту» на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. покласти на позивача.

2. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                                               В.П. Босий