ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/3328/14

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо примусового виконання наказів від 16.10.2014

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО- ТАЙС», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»,

с. Мархалівка Васильківського району

2. Селянського (фермерського) господарства «Олександр», м. Подільськ

про стягнення 42 003,52 грн.

Суддя О.О.Христенко

секретар судового засідання Гарбуз Л.В.

за участю представників:

від позивача (скаржника): ОСОБА_1 - адвокат, довіреність від 03.08.2018;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився;

від ДВС: не зявився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 08.09.2014 у справі № 911/3328/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Селянського (фермерського) господарства «Олександр» про стягнення 42 003,52 грн. було задоволено.

16.10.2014 на виконання рішення від 08.09.2014 господарським судом Київської області було видано відповідні накази.

18.02.2019 до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» надійшла скарга вих. № 18-5/02 від 18.02.2019 (вх. № суду 28/19 від 18.02.2019) на бездіяльність державного виконавця Подільського МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014, відповідно до якої скаржник просив суд: задовольнити скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14; визнати за період із 12.08.2018 по 18.02.2019 неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження; зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Подільського МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14; зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області внести всі документи, які стосуються виконавчих провадженнь ВП № 45407398 та ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14 до Автоматизованої систем виконавчого провадження; стягнути із Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. згідно договору № 13-10-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 13.10.2018.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 зазначену скаргу передано до розгляду судді Христенко О.О.

Згідно з приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 342 ГПК України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2019 розгляд вказаної скарги у даній справі було призначено на 01.03.2019 о 12 год. 10 хв.

В судове засідання 01.03.2019 представники позивача (скаржника), відповідача 1 та відповідача 2 не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

В судове засідання 01.03.2019 предсатвник ДВС не зявився, письмових пояснень на скаргу та копії виконавчих проваджень не надав, на електронну адресу суду надав заяву вих. № 4850/30-35 від 26.02.2019 (вх. № суду 3980/19 від 26.02.2019) про відкладення розгляу скарги для належної підготовки заперечень

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.03.2019 розгляд скарги було відкладено на 13.03.2019.

У судовому засіданні 13.03.2019 представник скаржника вимоги скарги підтримав в пвному обсязі.

Представники відповідача 1, відповідача 2 та органу ДВС в судове засідання не зявилися. Водночас, про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 13.03.2018 всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України. ДВС письмових пояснень на скаргу та копії виконавчих проваджень за оскаржуваний період до суду не надала.

Згідно ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши доводи скаржника та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» вих. № 18-5/02 від 18.02.2019 на бездіяльність державного виконавця Подільського МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ст. 13 вказаного Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого ч. 7 ст. 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Як встановлено господарським судом, державним виконавцем Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 відкрито виконавчі провадження з виконання наказів по справі № 911/3328/14, виданих 16.10.2014, про що винесено відповідні постанови про відкриття виконавчих проваджень від 07.11.2014 ВП № 45407398 та ВП № 45412976.

22.10.2018 ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" надіслано до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області клопотання вих. № 22-1/10, згідно з яким скаржник повторно просив орган ДВС в межах виконавчих проваджень ВП № 45407398 та ВП № 45412976 вчинити наступні виконавчі дії:

- накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім'я Боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб;

- здійснити виїзд до місця розташування Боржника, виявити та встановити наявністькаси боржника, накласти арешт на касу підприємства, а також заборонити рух коштів по ній;

- накласти арешт на кошти, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- направити запити до реєстраційних органів (територіальні сервісні центри МВС України, Департамент державної реєстрації та нотаріату, Державна служба з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів) щодо наявність у власності Боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об'єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, та при його виявлені накласти арешти на виявлене майно;

- витребувати від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту;

- здійснити заходи щодо виявлення та встановлення посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника;

- здійснити вихід за місцем знаходженням земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника, із метою встановлення та підтвердження дійсності та достовірності здійснення посіву с/г культур із метою збору врожаю 2017-2018 року;

- здійснити звернення стягнення на майно боржника у вигляді посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника, в тому числі арешту посівів с/г культур, їх опису, оцінці та реалізації майна боржника;

- винести постанову, котрою із метою недопущення пошкодження вказаного майна попередити керівництво та/або відповідальних осіб боржника про відповідальність за пошкодження (знищення) відповідного майна, передбачену чинним законодавством України;

- витребувати від ДП "Держреєстри України" відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних "ЗЕРНО" даних про здане боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації (адже боржник є посередником серед сільськогосподарських товаровиробників), у випадку його виявлення - не здійснено його опису та арешту;

- направити запити до ДП "Національні інформаційні системи" щодо встановлення факту видання боржником довіреностей на ім'я третіх осіб на право користування належним рухомим майном, котре належить боржнику;

- невідкладно із врахуванням вимог ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" від 28.12.2014 № 77-VIII направити до територіальних (місцевого, районного, обласного) органу Фонду соціального страхування України страхувальників, котрі здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців (в даному випадку боржника) запит щодо встановлення факту та наявності здійснення протягом 2017-2018 років фінансування страхувальника (боржника) та на надання матеріального забезпечення, в тому числі й соціальних послуг застрахованій особі - боржнику, що в кінцевому випадку надасть змогу ВДВС належним чином, об'єктивно та повноцінно здійснити виконавчі заходи щодо виявлення, арешту та списані грошових коштів, належних боржнику, направлених на задоволення вимог стягувача;

- направити запити до Управління агропромислового розвитку райдержадміністрації про надання інформації стосовно зібраного Боржником врожаю 2017-2018 роках та проведення посівних робіт 2017-2018 років, із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту;

- направити до районного відділу статистики вимогу надати державному виконавцю інформацію про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос), про площу збирання насінників, врожайність та валовий збір в господарстві насіння за гібридами, про підсумки сівби під урожай 2017-2018 року, про хід збирання врожаю, сівби озимих та оранку на зяб, із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту;

- направити запити до фіскальних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;

- витребувати від ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" відомостей щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин Боржника серед власників тварин (худоби), та вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- виявити наявність всіх поточних рахунків, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім'я боржника;

- направити запити до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника;

- направити запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності Боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, та при його виявлені накласти арешти на виявлене майно;

- направити запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- направити запити до Міністерства економічного розвитку та торгівлі про наявність за боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- направити запити до Державної фіскальної служби України про наявність та/або відсутність щодо митного оформлення за боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів, тощо), та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- направити запити до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії "Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг" про наявність та/або відсутність боржника серед власників об'єктів промислової власності, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- направити запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржник, та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання копії податкового щоквартального звіту за 2016-2017рік за формою 1-ДФ та/або запиту про надання інформації щодо форми (коди податкових виплат) виплати доходів іншим відповідним суб'єктам в частині заробітної плати, дивідендів, іншим суб'єктам господарювання щодо оплати послуг оренди, інших платежів; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу вжити дій щодо захисту прав та обов'язків органу ДВС та стягувана, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру;

- із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану Боржника, направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників загальнодержавних податків, у відповідності до норм чинного законодавства України: Податок на прибуток підприємств, Податок на доходи фізичних осіб, Податок на додану вартість, Акцизний податок, Екологічний податок, Плата за користування надрами, Рентна плата за об'єкти використання, тощо;

- направити запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність Боржника серед платників місцевих податків, у відповідності до норм чинного законодавства України: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, єдиний податок для юридичних осіб, транспортний податок, єдиний податок для юридичних осіб - сільськогосподарських товаровиробників, плата за землю (у складі податку на майно), тощо;

- направити запити до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану Боржника, направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників загальнодержавних зборів, у відповідності до норм чинного законодавства України: збір за першу реєстрацію транспортного засобу, збір за користування радіочастотним ресурсом України, збір за спеціальне використання води, збір за спеціальне використання лісових ресурсів, збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, крім електроенергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками, збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, плата за викоритсання інших природних ресурсів тощо;

- направити запити до Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу "Ліски" ПАТ "Укрлізниця", ДП "Головного інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці" із вимогою підтвердити наявність та/або відсутність боржника серед власників на залізничний транспорт, а саме, проте не обмежуючись: контейнери, електровози, тепловози, моторвагонного рухомого складу - вагони всіх видів, локомотивів, монорейкового транспорту, тощо, та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

- із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників місцевих зборів, у відповідності до норм чинного законодавства України: туристичний збір, збір за місця для паркування транспортних засобів, збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності, тощо;

- вжити заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб'єктів господарювання;

- із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, встановлення та/або перевірки наявності вигодонабувачів від діяльності боржника, направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання інформації щодо суб'єктів, відповідно до правовідносин із котрими боржник виступає податковим агентом; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу вжити дій щодо захисту прав та обов'язків органу ДВС та стягувана, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру;

- звернутись до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районного реєстраційної служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) боржника;

- направити до Державної прикордонної служби України запитів з метою з'ясування факту перетинання керівником боржника державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення, встановивши при цьому період перебування керівника боржника поза межами України;

- направити боржнику вимоги про з'явлення до ВДВС та надання документів, котрі підтверджують та/або спростовують можливість виконання виконавчого документу, зокрема довідку про доходи, податковий звіт за формою 1-ДФ, бухгалтерські, податкові документи, тощо;

- вжити заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, звернувшись до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника;

- звернутись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника;

- звернутись до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання;

- вчинити інші дії, що направленні на виконання наказу суду.

Також 22.10.2018 ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" надіслано до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області клопотання від 22.10.2018 вих. № 22-2/10.

Докази розгляду вказаних клопотань ТОВ "Компанія Ніко-Тайс" в матеріалах справи відсутні та до суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас у матеріалах справи наявні Інформація про виконавчі провадження від 18.02.2019 ВП № 45407398 та ВП № 45412976, яка не містить жодних відомостей про вчинення виконавчих дій після 17.06.2016.

Згідно п. 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256) автоматизована система виконавчого провадження - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Згідно з положеннями п.п. 1, 2 розділу VІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних. З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Отже, державним виконавцем вносяться відомості про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет з урахуванням наявного у сторони виконавчого провадження ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

Між тим державним виконавцем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вчинення ним всіх необхідних передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій, що в свою чергу надає можливість суду визнати обставину невчинення державним виконавцем таких дій встановленою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого ч. 7 статті 26 цього Закону.

Згідно п.п. 11, 12 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 №512/5, запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою. У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов'язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім'я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, державною виконавчою службою не спростовано, а матеріали справи не містять доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють інформацією.

При цьому, 22.10.2018 скаржник надіслав на адресу органу ДВС клопотання за вих. № 22-1/10 та вих. № 22-2/10, в яких просив вчинити наведені у прохальній частині виконавчі дії та повідомити стягувача про вжиті заходи, але вищевказані клопотання залишені органом ДВС без відповіді.

Згідно положень ст. 129 Конституції України обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "ОСОБА_3 проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009).

Господарський суд вважає, що встановлена судом бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14 за період з 12.08.2018 по 18.02.2019 порушує права стягувача на виконання рішення суду, яке гарантоване йому Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчих провадженнях № 45407398 та № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/3328/14 від 16.10.2014, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження"; зобов'язання державного виконавця або іншу посадову особу Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 45407398 та № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Скаржником заявлено до стягнення з органу ДВС судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем (скаржник) надано до суду договір № 13-10-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 13.10.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" та адвокатом ОСОБА_1, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009, акт прийому-передачі документів від 13.10.2018, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 18.02.2019, квитанцію від 18.02.2019 на суму 2 500 грн. з призначеням платежу: «оплата за надання правової допомоги (адвокатських послуг) згідно договору № 13-10-2018 від 13.10.2018, без ПДВ».

За таких обставин, господарський суд вважає, що сплачені позивачем адвокату ОСОБА_1 2 500,00 грн. в якості оплати витрат на правничу допомогу відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом скарги та на підставі ст. 344 ГПК України покладаються на Подільський міжрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 18.02.2019 вих. №18-5/02 на бездіяльність державного виконавця Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 911/3328/14 задовольнити частково.

2. Визнати за перізод з 12.08.2018 по 18.02.2019 неправомірною бездіяльності державного виконавця Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчих провадженнях № 45407398 та № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/3328/14 від 16.10.2014, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

3. Зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 45407398 та № 45412976 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 у справі № 911/3328/14.

4. Стягнути з Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (66300, Одеська обл., м. Подільськ, проспект Шевченка, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, ) 2 500 (дві тисячі пятсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

5. В решті скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України, та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.04.2019.

Суддя О.О. Христенко