ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.03.2019м. ДніпроСправа № 904/10924/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В. розглянувши справу

Кредитор: Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано - Франківський арматурний завод" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, пр. Аношкіна, 20/65; )

про визнання банкрутом

Представники:

від боржника: ліквідатора не з'явився

від кредитора: представник не з'явився

від ТОВ "Спарта -Дніпро" керівник Патенко В.І. витяг з ЄДР від 14.02.19р.

вільний слухач ОСОБА_3 НОМЕР_2 виданий 15.05.1997р.

вільний слухач ОСОБА_4 НОМЕР_3 виданий 18.10.2005р.

від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. адвокат Парфенюк Т.В. ордер ВЛ № 000,032527 від 26.02.19р.

від ПАТ "Діамант банк" представник Білоконь М.В. дов. № 64 від 29.11.18р.

Національна спілка журналістів України журналіст Камінов О.О. посв. № 21068 рік вступу 2007р.

від ТОВ "Спарта -Дніпро" адвокат Пашніна А.В. ордер ДП № 1473/036 від 26.02.19р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 27.02.19р. відкладено судове засідання з розгляду заяви ліквідатора № 17 від 17.01.19р. про скасування рішення реєстратора, визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння прийнято до розгляду. Призначено судове засідання для розгляду заяви ліквідатора № 17 від 17.01.19р. про скасування рішення реєстратора, визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння на 26.03.2019р. о 10:00год. Викликано в судове засідання представників ПАТ "Діамант банк", ТОВ "Спарта - Дніпро" та державного реєстратора прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. для надання пояснень (заперечень) щодо заяви ліквідатора № 17 від 17.01.19р. про скасування рішення реєстратора, визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Зобов'язано: ліквідатора - надати суду нормативне та документальне обґрунтування поданої заяви, докази направлення заяви сторонам надати суду, надати суду заперечення на подані ПАТ "Діамант банк", ТОВ "Спарта - Дніпро", представника державного реєстратора прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. пояснення, заперечення та відзив, докази направлення заперечень сторонам надати суду. ПАТ "Діамант банк" - надати суду належним чином засвідчену кредитну справу з усіма додатками до неї за договором кредитної лінії № 69 від 22.03.2012р. укладеного між ПАТ "Діамант банк" та ТОВ "УВТК "Спецпромтехніка", договір іпотеки № 69/1 від 26.03.2012р. зі всіма змінами укладеного між ПАТ "Діамант банк" та ТОВ "Івано - Франківський арматурний завод".

13.03.19р. до господарського суду Дніпропетровської області від ТОВ "Спарта - Дніпро" надійшло клопотання № б/н від б/д про відвід судді Владимиренко І.В. від розгляду справи №904/10924/16 про банкрутство ТОВ "Івано - Франківський арматурний завод". Судом клопотання прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 14.03.19р. вважати відвід, заявлений 13.03.2019р. ТОВ "Спарта - Дніпро" - необґрунтованим. Зупинено провадження у справі №904/10924/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано - Франківський арматурний завод" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, пр. Аношкіна, 20/65; ) до вирішення питання про відвід. Передано справу №904/10924/16 на автоматизований розподіл для розгляду заяви про відвід судді.

Згідно автоматизованої системи документообігу суду клопотання про відвід по справі №904/10924/16 передано на розгляд судді Примаку С.А.

Ухвалою господарського суду від 18.03.19р. (суддя Примак С.А.) заяву директора ТОВ "Спарта-Дніпро" про відвід судді Владимиренко І.В. - відхилено.

Справу № 904/10924/16 після розгляду суддею Примаком С.А. заяви про відвід судді Владимиренко І.В., повернуто до провадження судді Владимиренко І.В.

Ухвалою господарського суду від 22.03.19р. поновлено провадження по справі № 904/10924/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано - Франківський арматурний завод" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, пр. Аношкіна, 20/65; ). Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.03.2019 о 10:00год.

26.03.19р. до суду від ліквідатора надійшло клопотання № 84 від 25.03.19. про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю ліквідатора в іншому судовому засіданні. Судом клопотання прийнято до розгляду.

21.03.19р. на виконання вимог ухвали господарського суду від 22.02.19р. надійшли витребувані судом документи. Судом документи долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши в судовому засіданні 26.03.19р. клопотання ліквідатора № 84 від 25.03.19. про відкладення розгляду справи, заслухавши присутніх учасників провадження у справі про банкрутство, господарський суд вирішив наступне.

В своєму клопотанні ліквідатор зазначив, що ліквідатор бере участь в судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, яке призначено на 26.03.2019р. о 10:00год., а тому не може забезпечити явку у судове засідання 26.03.19р. в господарський суд Дніпропетровської області та просить суд відкласти судове засідання.

Присутні в судовому засіданні учасники провадження у справі про банкрутство заперечували проти клопотання ліквідатора.

Господарський суд заслухавши присутніх учасників провадження у справі про банкрутство, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Згідно ст.. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу. Органи та інших осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, представляють у суді їх посадові особи, крім випадків, коли такі органи та особи є стороною чи третьою особою у справі. Одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

Частиною 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Згідно п. 3.9.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ст. 58 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 73 - 76 ГПК).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами.

Ліквідатором неможливість прибути в судове засідання замість себе представника відповідно до вимог діючого законодавства, господарському суду не доведена.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вирішив клопотання ліквідатора № 84 від 25.03.19. про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

Розглянувши в судовому засіданні 26.03.19р. заяву ліквідатора № 17 від 17.01.19р. про скасування рішення реєстратора, визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, заслухавши присутніх учасників провадження у справі про банкрутство, господарський суд встановив наступне.

Свою заяву ліквідатор обґрунтовує наступним, що під час здійснення ліквідаційної процедури Боржника ліквідатором було встановлено, що між Боржником та ПАТ "Діамантбанк" (далі - Банк) було укладено Договір іпотеки №69/1 від 26.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А. Є. за реєстраційним №1397 (далі - Договір іпотеки), відповідно до умов якого Боржник передав в іпотеку Банку нерухоме майно - Будівлі та споруди бази матеріально-технічного забезпечення (опис об'єкта - А-1 "Адміністративна будівля" загальною площею 317,8 кв. м, Б-1 "Будівля побутових приміщень" загальною площею 171,1 кв. м, Д "Склад хімії" загальною площею 509,2 кв. м, Е "Склад хімії" загальною площею 173,3 кв. м, К "Склад автопокришок" загальною площею 320,1 кв. м, Л "Склад-магазин" загальною площею 460,1 кв. м, 3 "Склад ГТВ" загальною площею 639,6 кв. м, Ж "Склад хімії", загальною площею 1 033,1 кв. м, Г "Гараж для автопогрузчиків" загальною площею 193,3 кв. м, М-Н "Рампа з навісами", 1-5, 7-17 "Огорожа", 6 "Вишка освітлення", І "Мостіння", О, П "Навіси", а-1 "Прибудова", 6-1 "Тамбур", а1, а2, а3, а4, б1, б2, б3, л1 "Ґанки"), яке знаходиться за адресою: м. Дніпро (стара назва м. Дніпропетровськ), вул. Любарського (стара назва вул. Білостоцького), будинок 163 (далі - База матеріально-технічного забезпечення), в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Управління виробничо-технологічної комплектації "Спецпромтехніка" () (далі - Позичальник), що випливають з Договору кредитної лінії №69 від 22.03.2012 року (далі - Кредитний договір).

У зв'язку з невиконанням Позичальником та Боржником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором та Договором іпотеки, на підставі іпотечного застереження та положень ст. 37 Закону України "Про іпотеку" Банк 03.02.2016 року звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на Базу матеріально-технічного забезпечення за Банком.

В подальшому на підставі оплатного Договору купівлі-продажу від 18.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В. М. за реєстровим №704, Банк продав Базу матеріально-технічного забезпечення ТОВ "Спарта-Дніпро", яке є власником даного майна на сьогоднішній момент.

Але ліквідатора вважає, що діями керівництва боржника, ПАТ "Діамантбанк" та ТОВ "Спарта - Дніпро" були порушені вимоги ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому просить суд скасувати рішення реєстратора, визнати недійсним договір купівлі - продажу від 18.11.16р., визнати права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Івано - Франківський арматурний завод" та витребувати у ТОВ "Спарта - Дніпро" на користь ТОВ "Івано - Франківський арматурний завод" нерухоме майно згідно договору купівлі - продажу від 18.11.16р.

присутні у судовому засіданні представники Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. та ТОВ "Спарта - Дніпро" вважають, що даний спір стосовно скасування реєстраційних дій відноситься до адміністративною юрисдикції та повинен розглядатись в адміністративному судочинстві.

Господарський суд не погоджується з доводами представників Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. та ТОВ "Спарта - Дніпро" та зазначає, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова по справі № 372/3584/16-ц від 26.06.2018р.) та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанова по справі № 912/2185/16 (912/3192/17) від 30.01.2019р., постанова по справі № 910/11436/16 від 12.07.2018р., постанова по справі № 910/4283/17 від 14.06.2018р.) всі спори належать до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Присутній в судовому засіданні представник Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. заперечив проти заяви ліквідатора та зазначив наступне, з 01.01.2016 року нотаріуси отримали повний обсяг повноважень державних реєстраторів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що нотаріус - державний реєстратор прав на нерухоме майно.

03.02.2016року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С., прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 28060450 в Державному реєстрі прав, щодо державної реєстрації переходу права власності на будівлі та споруди бази матеріально-технічною забезпечення за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Білостоцького, будинок 163, на ім'я Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на підставі поданих документів, в тому числі договору іпотеки №69/1, посвідченого Юр-Капіносом А.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим 1397 від 26.03.2012, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, відповідно до ст.ст. 10, 57 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» саме як державний реєстратор, тобто без вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України 20.01.20ї2№ 111/5 «'Про затвердження Порядку передачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діяв станом на 03.02.2016 року, були передані, шляхом надіслання рекомендованого листа, документи органу державної реєстрації прав, який здійснює ведення реєстраційної справи щодо об'єкта нерухомого майна, за місцем розташування нерухомого майна, тобто до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції.

В процесі здійснення реєстрації, із оригіналів поданих заявником - Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк", для проведення державної реєстрації прав документів та копій документів, які пред'являлися для державної реєстрації прав, були виготовлені їх електронні копії шляхом сканування, які розміщуються у відповідному розділі (номер реєстраційної справи 01) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Наказу Міністерства юстиції України 20.01.2012 № 111/5 «Про затвердження Порядку передачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор органу державної реєстрації прав за місцем розташування нерухомого майна, який отримав документи, долучає їх до реєстраційної справи, відкритої на такий об'єкт нерухомого майна.

Стосовно твердження Ліквідатора, щодо існування на момент вчинення реєстраційної дії, податкової застави на майні боржника, представник Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. зазначив, що в матеріалах справи №904/10924/16, міститься наданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на сторінці шостій якого вказано, що податкова застава на майно боржника припинена - номер запису про обтяження: 8885713 (спеціальний розділ), де вказано вид обтяження: податкова застава, та припинення обтяження 17.12.2015 року на підставі Листа ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська.

Також, представник Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. зазначив, що станом на 03.02.2016 року, згідно абз.2 п. 3,2. Наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572 «Про затвердження Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів» орган доходів і зборів був зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п'ятиденний строк з дня складення акта опису майна, така реєстрація здійснюється щодо нерухомого майна - відповідно до постанов Кабінету Міністрів України: від 22 червня 2011 року № 703 „Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" та від 26 жовтня 2011 року № 1141 „Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", тобто в Державному реєстрі прав.

Інформація про чинну податкову заставу в Державному реєстрі прав станом на 03.02.2016р., була відсутня.

Відносно твердження ліквідатора, щодо вчинення нотаріусом нотаріальної дії, то представник Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. повідомив суд, що при реєстрації права власності на підставі договору іпотеки нотаріальні дії не вчиняються, а відповідно всі посилання в заяві ліквідатора на Закону України «Про нотаріат» не мають відношення до даної справи. Процедура реєстрації права власності на підставі договору іпотеки чітко визначена Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 року, де чітко вказано які саме документи потрібно державному реєстратору для проведення реєстраційної дії: п. 61 Порядку «Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.» в редакції 2016 року вказані положення закріплені п.57 Положення.

А тому, представник Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. вважає, що прийняте рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 28060450 в Державному реєстрі прав, щодо державної реєстрації переходу права власності на будівлі та споруди бази матеріально-технічною забезпечення за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Білостоцького, будинок 163, на ім'я Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на підставі поданих документів, в тому числі договору іпотеки №69/1, посвідченого Юр-Капіносом А.Є., є правомірним та таким, що відповідає нормам діючого законодавства.

Також представник Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. наголосив на тому, що ліквідатором в обґрунтування заявленої заяви не надано жодного документального доказу, ані сторонам, ані на вимогу господарського суду.

Враховуючи вищезазначене, представник Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. просить суд в задоволенні вимог арбітражного керуючого (ліквідатора) Слепцової Ю.С. відмовити в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні представник ТОВ «Спарта - Дніпро» заперечив проти заяви ліквідатора та пояснив наступне, що ПАТ "Діамантбанк", як заявник та сторона правочину, у якої виникло речове право на Базу матеріально-технічного забезпечення, у зв'язку з невиконанням Позичальником та Боржникм взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором та Договором іпотеки, на підставі іпотечного застереження та положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» 03.02.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій Ольги Степанівни, яка виконувала функції саме державного реєстратора, з заявою про реєстрацію права власності на вищевказане майно. В даному випадку необхідність вчинення нотаріусом нотаріальних дій не вимагається, оскільки необхідно застосовувати положення законодавства, що регламентує виключно порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127), а не Закону України «Про нотаріат».

Оскільки, Закон України «Про нотаріат» регулює зовсім інший вид правовідносин, який не можна ототожнювати з функціями державних реєстраторів прав на нерухоме майно, а саме, відповідно до положень ст. 1 Закону України, на нотаріусів покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Підстав для відмови у державній реєстрації речових прав, вичерпний перелік яких передбачених ст. 24 Закону 1952, у державного реєстратора не було. Державний реєстратор, отримавши заяву від заявника про державну реєстрацію права власності, перевірив дану заяву на відповідність законодавству, а також перелік документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, та цілком обґрунтовано прийняв рішення про проведення державної реєстрації права власності на Базу матеріально-технічного забезпечення за Банком.

При цьому, твердження ліквідатора про відсутність доказів направлення ПАТ «Діамантбанк» та одержання Позичальником та Боржником письмових вимог про усунення порушень не знаходить свого підтвердження, оскільки ПАТ «Діамантбанк» було надано державному реєстратору копії відповідних вимог та документів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання представниками Позичальника та Боржника, а саме: копія вимоги по Позичальника за вих. №10902/14.1-08 від 14.08.2015 року, копія фіскального чеку відділення зв'язку про оплату послуг доставки №828 від 17.08.2015 року, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що Позичальник отримав вимогу 26.08.2015 року, копію роздруківки з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», яка також підтверджує факт отримання поштового відправлення 26.08.2015 року; копія вимоги по Боржника за вих. №10901/14.1-08 від 14.08.2015 року, копія фіскального чеку відділення зв'язку про оплату послуг доставки №810 від 17.08.2015 року, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що Боржник отримав вимогу 19.08.2015 року, копію роздруківки з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», яка також підтверджує факт отримання поштового відправлення 19.08.2015 року.

Тобто, 30-денний строк з дня отримання Позичальником та Боржником вимог про усунення недоліків сплинув.

Також, твердження ліквідатора про відсутність у Державного реєстратора підстав приймати рішення про реєстрацію речового права у зв'язку з відсутністю доказів проведення оцінки Бази матеріально-технічного забезпечення не знаходять свого підтвердження, оскільки пунктом 57 Порядку 1127 визначений вичерпний перелік документів, необхідний для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Надання копії оцінки об'єкту нерухомості державному реєстратору чинним законодавством не вимагається. Оцінка предмету іпотеки здійснюється виключно для цілей бухгалтерського обліку. Тим більше, що Банком на дату проведення державної реєстрації речових прав було замовлено проведення оцінки Бази матеріально-технічного забезпечення у суб'єкта оціночної діяльності ПП «Діалог» (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Плеханова, 16, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №17099/14 від 23.10.2014 року, виданий Фондом державного майна України). Оригінал висновку СОД зберігається у Банку,

З приводу наявності податкової застави Бази матеріально-технічного забезпечення на дату реєстрації права власності за ПАТ «Діамантбанк» представник ТОВ «Спарта - Дніпро» та представник ПАТ «Діамантбанк» зазначили, що у зв'язку з наявністю податкового боргу Боржника перед Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Базу матеріально-технічного забезпечення було включено до акту опису майна №13/31028932 від 24.02.2015 року та відповідно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно податкову заставу цього майна.

15.05.2015 року ПАТ «Діамантбанк» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративної суду з позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська по включенню до акту опису майна №13/31028932 від 24.02.2015 року у податкову заставу будівель та споруд бази матеріально технічного забезпечення, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 163, належних на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківський арматурний завод» та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно податкової застави цього нерухомого майна протиправними; зобов'язання Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська виключити з акту опису майна 13/31028932 будівлі та споруди бази матеріально-технічного забезпечення, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 163, належних на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківський арматурний завод» та вчинення дій по припиненню обтяження і виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про податкову заставу, номер запису про обтяження 8885713 від 27.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Діамантбанк» зазначив, що своїми діями по включенню до акту опису майна №13/31028932 від 24.02.2015 року у податкову заставу будівель та споруд бази матеріально технічного забезпечення та безпосередньо самим актом опису майна №13/31028932 від 24.02.2015 року порушено права позивача іпотекодержателя майна, яке передане у податкову заставу.

Відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року у справі №804/6327/15, якою було залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 року, позов Банку було задоволено повністю - визнано дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська по включенню до акту опису майна №13/31028932 від 24.02.2015 року у податкову заставу будівель та споруд бази матеріально технічного забезпечення, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 163, належних на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківський арматурний завод» та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно податкової застави цього нерухомого майна протиправними, зобов'язано Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська виключити з акту опису майна №13/31028932 від 21.02.2015 року будівлі та споруди бази матеріально-технічного забезпечення, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 163, належних на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківський арматурний завод» та вчинити дії п'-припиненню обтяження і виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме, майно запису про податкову заставу, номер запису про обтяження 8885713 від 27.02.2015 року.

В подальшому ПАТ «Діамантбанк» отримав від ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська лист від 31.12.2015 року за вих. 13404/10/04-61 -2820, в якому було зазначено, що ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року по справі №804/6327/15 виконано в повному обсязі, обтяження Бази матеріально-технічного забезпечення припинено. В підтвердження до листа було додано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2015 року про припинення обтяження податковою заставою (державний реєстратор Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Зайцев Антон Вадимович).

Отже, даний факт спростовує твердження ліквідатора про відсутність підстав у державного реєстратора прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на Базу матеріально-технічного забезпечення за ПАТ «Діамантбанк» через відсутність згоди контролюючого органу на відчуження майна, оскільки, станом на дату прийняття даного рішення, податкова застава була припинена.

З приводу наявності обтяження Бази матеріально-технічного забезпечення іпотекою на дату державної реєстрації права власності за ПАТ «Діамантбанк», представник ПАТ «Діамантбанк» зазначив наступне.

Абзацом 2 п. 57 Порядку 1127 визначено, що наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Тобто, державним реєстратором правомірно було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на Базу матеріально-технічного забезпечення за Банком з наявним обтяженням іпотекою. Адже, якби спочатку було припинено дане обтяження, ПАТ «Діамантбанк» не мав би правових підстав для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Щодо вимог визнання недійсним договору купівлі-продажу між ДАТ «Діамантбанк» та ТОВ «Спарта-Дніпро», визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, представник зазначив наступне, що з приводу даних вимог представник ТОВ «Спарта-Дніпро», що вони є похідними, оскільки їх задоволення залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги, а саме - скасування рішення державного реєстратора).

Крім того, вони є взаємовиключними, адже у разі визнання недійсним договору купівлі-продажу між ПАТ «Діамантбанк» та ТОВ «Спарта-Дніпро» буде застосовано реституцію (повернення до попереднього стану), тобто реєстрації права власності на майно за ПАТ «Діамантбанк».

Також слід врахувати той факт, що витребування майна можливе лише від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання в Індикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (ч. 3 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Відповідно також до судової практики, яка склалася при вирішенні даної категорії правових спорів, зокрема на рішення Верховного суду України по справі №6-327цс 15 від 23.12.2015 року, яке передбачає, що виходячи з положень закону право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна.

Але, Постановою Верховного Суду України від 17.12.2014 року по справі №6-140цс 14 передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

Відповідно до п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2014 року: « 5. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підстав правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем».

Враховуючи вищезазначене, представник ТОВ «Спарта - Дніпро» та представник ПАТ «Діамантбанк» просять суд у задоволенні заяви ліквідатора №17 від 17.01.2019 року про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити повністю.

Господарський суд, розглянувши всі документальні докази наявні в матеріалах справи, вислухавши присутніх учасників провадження у справі про банкрутство встановив наступне.

Ухвалами господарського суду від 24.01.19р. та від 27.02.19р. було зобов'язано ліквідатора надати суду нормативне та документальне обґрунтування поданої заяви, докази направлення заяви сторонам надати суду, надати суду заперечення на подані ПАТ "Діамант банк", ТОВ "Спарта - Дніпро", представника державного реєстратора прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. пояснення, заперечення та відзив, докази направлення заперечень сторонам надати суду.

Згідно ст.. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно ст.. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. ст. 77, 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.. 78 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарським судом встановлено, що ліквідатором в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України не були виконані вимоги ухвал господарського суду та ненадано господарському в обґрунтування заявленої заяви жодного достатнього документального доказу, які б підтверджували порушення Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С., ТОВ «Спарта - Дніпро», ПАТ «Діамантбанк» вимог діючого законодавства щодо .

Натомість представниками Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С., ТОВ «Спарта - Дніпро», ПАТ «Діамантбанк» відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України були надані документальні докази, які спросовують всі викладені в заяві ліквідатора обставини.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене та дослідивши всі надані учасниками провадження у справі про банкрутство документальні докази, господарський суд вирішив в задоволенні заяви ліквідатора № 17 від 17.01.19р. про скасування рішення реєстратора, визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Також, господарський суд вирішив зобов'язати ліквідатора надати господарському суду звіт ліквідатора та інші документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури.

Призначити судове засідання для розгляду звіту ліквідатора, клопотання № 9 від 09.01.2018р. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора на 24.04.2019р. о 10:45 год.

Керуючись ст.ст. 10, 20, 40, 41, 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 74, 76-78, 86, 121, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора № 84 від 25.03.19. про відкладення розгляду справи прийняти до розгляду.

Клопотання ліквідатора № 84 від 25.03.19. про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

В задоволенні заяви ліквідатора № 17 від 17.01.19р. про скасування рішення реєстратора, визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Призначити судове засідання для розгляду звіту ліквідатора, клопотання № 9 від 09.01.2018р. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора на 24.04.2019р. о 10:45год.

Засідання суду відбудеться в приміщенні господарського суду Дніпропетровської області, зал судового засідання № 2 - 201.

Зобов'язати ліквідатора - надати суду всі документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури, повідомити всіх виявлених кредиторів про час і місце судового засідання, докази повідомлення надати суду.

Явку в судове засідання учасників провадження у справі про банкрутство визнати обов'язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у 10-ти денний строк до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Копію ухвали надіслати: кредитору, ліквідатору, ПАТ "Діамант банк", ТОВ "Спарта - Дніпро", державному реєстратору прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С.

Попередити учасників справи про банкрутство, що відповідно до ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; за умисне невиконання рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню наступає кримінальна відповідальність за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Суддя І.В. Владимиренко