ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2019 р. Справа № 921/465/16-г/5

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Хабіб М.І.

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

представники сторін не зявилися у судове засідання.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», б/н від 25 січня 2019 року (з урахуванням заяви від 25 лютого 2019 року)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08 січня 2019 року (підписана 11.01.2019 року), суддя Чопко Ю.О.

про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню

у справі № 921/465/16-г/5

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Тернопільська фірма «Меблі», м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 підприємство «Аріол-Тернопіль», м. Тернопіль

про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечних договорів від 28 жовтня 2011 року та від 01 березня 2013 року

в с т а н о в и в :

28 грудня 2018 року ОСОБА_2 підприємство "Тернопільська фірма "Меблі" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з заявою про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню (в порядку ст. 328 ГПК України), у якій просить:

- заборонити приймати до виконання та визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Тернопільської області від 22.11.2018 року про примусове виконання рішення у справі №921/465/16-г/5, щодо звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 підприємства "Аріол-Тернопіль" (46010, м. Тернопіль, вул. Фабрична, буд.24а, код 37457526) перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), буд.60, код 09807856) за кредитним договором №2-01-11 від 28.10.2011р., яка станом на 22.06.2016р. становить 49 206 335 (сорок дев'ять мільйонів двісті шість тисяч триста тридцять п'ять) гривень 39 коп. та за кредитним договором №20-01-13 від 01 березня 2013р. яка станом на 22.06.2016р. становить 11 201 324 (одинадцять мільйонів двісті одна тисяча триста двадцять чотири) гривні 55 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 28 жовтня 2011р. і від 01 березня 2013р.: - будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул..Фабрична, буд. 24а (двадцять чотири "а"), а саме: - Приміщення контори (А) площею 556,9 кв.м.; - Склади (Б) площею 3363,7 кв.м.; - Гуртожиток (Б') площею 2012,2 кв.м.; - Прохідна (В) площею 10,4 кв.м.; - Трансформаторна (Г) б/пл..; - Приміщення на майданчику для миття автомобілів (Д) б/пл..; - Приміщення гаражів (Е) пл..682,9 кв.м.; - Огорожа (1); - Вимощення (1); - земельну ділянку площею 2.3541га з земель житлової та громадської забудови (іншої комерційної діяльності), яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Фабрична, буд. 24а, кадастровий номер :03:006:0031, що належать приватному підприємству "Тернопільська фірма "Меблі",(46010, Тернопльська обл., м. Тернопіль, вул. Фабрична, буд. 24а, ) шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей майно, який буде встановлено на підставі оцінки майна, яка буде здійснюватися в ході проведення виконавчих дій, але не нижче ніж 13 394 750 (тринадцять мільйонів триста дев'яносто чотири тисячі сімсот п'ятдесят) гривен рівно без ПДВ.

- заборонити приймати до виконання та визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Тернопільської області про примусове виконання рішення від 22.11.2018 року у справі № 921/465/16-г/5, щодо стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі" (46010, м. Тернопіль, вул. Фабрична, буд. 24а, код 01555022) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси і Кредит" (м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), буд.60) 200 921 (двісті тисяч дев'ятсот двадцять одну) гривню 25 коп. судових витрат.

Обґрунтовуючи заяву про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, боржник посилається на те, що усупереч положенням ст.ст. 328, 241 ГПК України суд першої інстанції помилково видав виконавчі документи на примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 року у справі №921/465/16-г/5, на яке відкрито апеляційне провадження ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26 листопада 2018 року; відповідно це рішення не набрало законної сили, а видані накази не підлягають виконанню.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2018 заяву в частині вимог про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.01.2019, а вимоги заявника щодо заборони приймати до виконання накази від 22.11.2018 року у справі № 921/465/16-г/5 - відхилено.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.01.2019 у справі № 921/465/16-г/5 визнано накази від 22.11.2018 такими, що не підлягають виконанню.

Постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд встановив, що відповідно до опису вкладення в експрес поштового відправлення апеляційна скарга на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 направлена на адресу Західного апеляційного господарського суду 20.11.2018 (у межах встановленого строку на оскарження), та дійшов висновку, що рішення суду від 22.10.2018 не набрало законної сили і відповідно накази видано помилково.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.01.2019 у справі № 921/465/16-г/5 та відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі від 22.11.2018 у справі № 921/465/16-г/5. Вважає, що оскаржувана ухвала незаконна, оскільки судом першої інстанції не враховано, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 відкрито апеляційне провадження на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 року у справі №921/465/16-г/5 за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який участі у справі не брав, а не за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі". Також, на думку апелянта, усупереч вимогам ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», що чітко регулюють питання неможливості виконання рішення у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, судом не враховано, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі" була подана після 20-денного строку на апеляційне провадження, яку Західний апеляційний господарський суд залишив без руху ухвалою від 26.11.2018 у справі №921/465/16-г/5. З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд не мав законних підстав визнавати накази такими, що не підлягають виконанню.

15.03.2019 Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» подало клопотання про залучення до справи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» у якості правонаступника апелянта на підставі договору про відступлення прав вимоги від 27.02.2019, укладеного між апелянтом та ТзОВ«ЕйПіЕс Україна» по кредитному договору №2-01-11 від 28.10.2011 та договору про відновлювану кредитну лінію №20-01-13 від 01.03.2013, укладених між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПП «Аріол-Тернопіль».

Справа розглядалась в суді апеляційної інстанції в судових засіданнях з повідомленням (викликом) сторін.

Представники сторін в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача не скористався своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, не подав відзиву на апеляційну скаргу, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 27 березня 2019 року.

Оскільки явка представників сторін не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши клопотання позивача про залучення до справи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» у якості правонаступника, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі вирішення питання, зокрема, про заміну сторони виконавчого провадження - суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 19.2 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК України оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів у тому числі про заміну сторони виконавчого провадження, здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки Господарський суд Тернопільської області розглядав справу №921/465/16-г/5 як суд першої інстанції, відповідно клопотання позивача про залучення до справи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» у якості правонаступника не підлягає розгляду судом апеляційної інстанції та повертається заявнику без розгляду, враховуючи також те, що предметом оскарження у даному апеляційному провадженні є саме ухвала місцевого господарського суду про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, відтак, в суду апеляційної інстанції відсутні матеріали справи №921/465/16-г/5, натомість перегляд вказаних ухвал здійснюється апеляційним судом за матеріалами оскарження ухвали, як це передбачено п.17.10 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України. Поряд з тим, заявник не позбавлений права звернутись з таким клопотанням до місцевого господарського суду.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до матеріалів справи №921/465/16-г/5, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося в Господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі", за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 підприємства ,,"Аріол-Тернопіль", із врахуванням заяви про зміну предмету позову №3-243000/5040 від 22.06.18 (вх.13088 від 26.06.2018), про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 28 жовтня 2011 та іпотечного договору від 01 березня 2013 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 підприємства АРІОЛ-Тернопіль перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" за кредитним договором №2-01-11 від 28 жовтня 2011р., яка станом на 22.06.2016 становить - 49 206 335,39 грн. та за кредитним договором №20-01-13 від 01 березня 2013, яка станом на 22.06.2016 становить - 11 201 324, 55 грн.: будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул. Фабрична, 24а (двадцять чотири а), а саме: приміщення контори (А) площею 556,9 кв.м.; склади (Б) площею 3 363,7 кв.м.; гуртожиток (Б) площею 2012,2 кв.м.; прохідна (В) площею 10,4 кв.м.; трансформаторна (Г) б/пл.; приміщення на майданчику для миття автомобілів (Д) б/пл.; приміщення гаражів (Е) пл. 682,9 кв.м.; огорожа (1); вимощення (1); земельну ділянку загальною площею 2,354139 га з земель житлової та громадської забудови (іншої комерційної діяльності), яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Фабрична, 24а, кадастровий номер :03:006:0031, що належить ОСОБА_1 підприємству "Тернопільська фірма "Меблі" шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", встановивши початкову ціну в розмірі не менше 13 394 750,00 грн, (без ПДВ), але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна здійсненої субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 у справі №921/465/16-г/5 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі", за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 підприємство "Аріол-Тернопіль" про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 28 жовтня 2011р. та іпотечного договору від 01 березня 2013 року. Повне рішення було складено 01.11.2018.

Судом встановлено, що відповідно до опису вкладення в експрес 20.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_3 директором ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі" було надіслано на адресу Західного апеляційного господарського суду. (а.с.10, 11, том 1).

Господарський суд Тернопільської області від 22.11.2018 видав відповідні накази на виконання вищевказаного рішення господарським судом Тернопільської області.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №921/465/16-г/5 залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі" у справі №921/465/16-г/5.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №921/465/16-г/5 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 року справі № 921/465/16-г/5.

На виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №921/465/16-г/5 Господарський суд Тернопільської області направив матеріали справи №921/465/16-г/5 на адресу Західного апеляційного господарського суду супровідним листом № 921/465/16-г/5/732/2018 від 29.11.2018.

27.12.2018 через канцелярію Господарського суду Тернопільської області поступила заява ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі" про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.01.2019 у справі № 921/465/16-г/5 визнано накази від 22.11.2018 такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у справі №921/465/16-г/5 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 року.

Предметом розгляду суду першої інстанції є заява ОСОБА_1 підприємства "Тернопільська фірма "Меблі" про визнання судових наказів від 22.11.2018 таким, що не підлягає виконанню, у справі.

Відповідно до ч 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

За змістом ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 17.1 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Пунктом 17.5 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про задоволення клопотання про визнання наказів від 22.11.2018 такими, що не підлягають виконанню, адже у звязку із тим, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала своє функціонування суду першої інстанції не могло бути відомо, що 20.11.2018 апеляційні скарги були надіслані безпосередньо на адресу апеляційного суду і відповідно оскаржуване рішення не набрала законної сили.

Крім того, частини 1, 2 статті 256 ГПК України вказують, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 стаття 262 ГПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Судом встановлено, що 20.11.2018 (девятнадцятий день) з дня складення повного рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 року справі № 921/465/16-г/5 (01.11.2018) апеляційну скаргу ОСОБА_3 було надіслано на адресу Західного апеляційного господарського суду, відповідно у межах строків на апеляційне оскарження. (а.с.11, том 1).

З огляду на те, що апеляційні скарги були надіслані апеляційному суду в межах визначених законом строків, Західний апеляційний господарський суд при розгляді апеляційної скарги не зупиняв дію оскаржуваного рішення в ухвалі від 26.11.2018 про відкриття апеляційного провадження виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 у справі № 921/465/16-г/5.

Згідно з ч. 4 ст. 147 ГПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Так, стаття 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Згідно з п. 19.3 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, зокрема, до розгляду судом заяви про виправлення помилки у виконавчому документі та/або визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд має право витребувати виконавчий документ і зупинити виконання за виконавчим документом.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника про застосування положень ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не було подано жодних відомостей щодо того, що виконавчі документи (оспорювані накази) були предявлені до примусового виконання і виконавче провадження було розпочате.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 року справі № 921/465/16-г/5.

Відповідно до ч 2 ст. 241 ГПК України у разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З огляд на викладене, рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 у справі №921/465/16-г/5 набрало законної сили, відповідно стягувач має право звернутися до суду першої інстанції про видачу наказу на примусове виконання цього рішення у порядку передбаченому законом.

Як вже було зазначено, матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення відповідача із заявою про визнання виконавчого документу такого, який не підлягає виконанню, рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2018 у справі №921/465/16-г/5 не набрало законної сили, оскільки було подано апеляційну скаргу на це рішення. Інші доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі.

Суд першої інстанції, проаналізувавши чинне законодавство, дійшов вірних висновків про те, що відкриття апеляційного провадження на рішення є підставою для задоволення клопотання про визнання наказів на примусове виконання такого рішення, такими, які не підлягають виконанню.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи наведені вище обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі № 921/465/16-г/5.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08 січня 2019 року у справі №921/465/16-г/5 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали оскарження ухвали у справі №921/465/16-г/5 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повну постанову складено 25 березня 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Хабіб М.І.