ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Справа № 902/469/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Юрчук М.І. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача - адвокат ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області на рішення господарського суду Вінницької області від 26.11.2018р. (ухвалене у м. Вінниці об 17:31 год., повний текст складено 29.11.2018р.)

у справі №902/469/18 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області

про стягнення 3 635,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою № б/н та дати про стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області 3 635,47 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором №126/10-01/18 від 19.01.2018р. про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч умов укладеного між сторонами Договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №126/10-01/18 від 19.01.2018р. не провів розрахунків за виконані роботи, що стало підставою звернення з позовом до суду.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.11.2018р. у справі №902/469/18 позов задоволено. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області на користь Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру 3 635, 47 грн - витрат, 3 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 1762, 00 грн - витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржуване рішення є безпідставним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що 06.08.2018р. опубліковано закон України "Про приватизацію державного та комунального майна" від 18.01.2018р. (набув чинності 07.03.2018р.) згідно із яким, органи приватизації позбавлено повноважень щодо виготовлення технічної документації земелеустрою щодо відведення земельної ділянки та її продажу разом із об'єктом приватизації. Також місцевий господарський суд не взяв до уваги те, що умови договору від 19.01.2018р. №126/10-01/18 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, станом на 16.03.2018р. не були виконані, а продовження їх виконання призвело б до нецільового використання коштів Державного бюджету України та порушення вимог Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", враховуючи відмову ДП "Подіддягеодезкартографія" укласти додаткові угоди щодо розірвання договорів про розроблення проекту земелустрою, відділенням було подано до господарського суду Вінницької області позовну заяву про розірвання договору. Скаржник зазначає, що відсутність, разом із відповідним погодженням, проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки, який виготовляється за результатом здійснення комплексу послуг в цілому та фактично виступає завершенням виконавцем свого обов'язку із забезпечення виконання предмету договору, не є виконанням предмету договору та не може встановлювати зобов'язання зі сплати замовником грошових коштів. Крім того, позивачем не обґрунтовано заявлено позовні вимоги, які не підтверджені належними доказами. Розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали з підстав, наведених в ній.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечив, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.08.2017р. між Фондом державного майна України по Вінницькій області (замовник) та Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру (ДП "Поділлягеодезкартографія") (виконавець) договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 126/10-01/18 від 19.01.2018р. (далі - договір №126/10-01/18).

Згідно з предметом договору №126/10-01/18 виконавець зобов"язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій розташований об'єкт державної власності групи А - одноповерхова нежитлова будівля літ. "а" загальною площею 67,8 м2 за адресою: 24320, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Набережна, 8б, що перебуває на балансі ПП фірма "Електа". Орієнтовний розмір земельної ділянки: 0,0187 га (рішення № 419 від 11.07.2017 11 сесії 7-го скликання Ладижинської міської ради Вінницької області). Підстава для замовлення робіт із землеустрою: наказ ФДМУ від 16.06.2011р. №902 "Про перелік об'єктів, що підлягають приватизації" та наказ ФДМУ від 27.12.2016р. №2306 "Про внесення змін до наказу Фонду держаного майна України від 16.06.2011р. №902 "Про перелік об'єктів, що підлягають приватизації", а Замовник прийняти та оплатити виконані роботи в т.ч. висновки відповідних служб.

Загальна вартість робіт за договором становить: 4 464,82 грн, в т.ч. ПДВ 744,14 грн (п. 2.1 Договору).

Замовник впродовж 30 банківських днів з дня отримання ним проекту та підписання акта приймання-передачі робіт зобов'язується здійснити повну оплату Виконавцю робіт згідно з п. 2.1 договору (п. 2.2 договору).

Розрахунки за послуги здійснюються в безготівковому порядку по факту наданих послу, які зазначаються в акті виконаних робіт (п. 2.3 договору).

Згідно п. 3.1 договору приймання виконаних робіт за договором оформляється актом приймання-передачі робіт.

Відповідно п. 4.1 договору початок робіт 19.01.2018р., закінчення 17.06.2018р. При умові надання замовником всіх необхідних документів в день укладення договору.

За невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим договором (п. 5.1 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов'язань, але не пізніше 31.12.2018р.

Також між сторонами до договору №126/10-01/18 від 19.01.2018р. підписано кошторис на виконання робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Ладижинської міської ради Вінницької області, відповідно до якого сторонами погоджено процеси робіт, розцінки, обсяги та вартість робіт.

За вказаним кошторисом орієнтовна площа земельної ділянки становить 0,19 га, загальна вартість робіт становить 4 464, 82 грн, в т.ч. ПДВ 744,14 грн.

16.03.2018р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області направлено на адресу ДП "Поділля геодезкартографія" лист-пропозицію № 11-07/937 від 16.03.2018 р. про укладення додаткової угоди щодо розірвання договору про розроблення проекту землеустрою від 19.01.2018р., яка була відхилена останнім листом № 647 від 21.03.2018 р.

28.03.2018 р. на адресу ДП "Поділля геодезкартографія" від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області надійшов лист №11-05/1096 з повідомленням про зупинення робіт по розробленню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

На підставі вказаного вище листа, виконання робіт було зупинено.

За твердженнями позивача на момент зупинення робіт за листом №11-05/1096 від 28.03.2018р. останнім виконано роботи на загальну суму 3 635,47 грн.

16.04.2018р. позивачем надіслано на адресу Відповідача акт здачі-прийняття робіт на суму 3 635,47 грн та проект землеустрою на відповідному етапі його виконання.

Проте, як зазначає позивач вищезазначений акт та проект було повернено без прийняття.

24.04.2018р. позивачем надіслано на адресу відповідача претензію №833 з вимогою погашення заборгованості за договором №126/10-01/18 від 19.01.2018р. за виконані роботи в сумі 3636,47 грн., відповіді на претензію надано не було, оплати за виконані роботи не проведено.

Крім того, як встановлено судом на підставі рішення господарського суду Вінницької області у справі № 902/169/18 від 16.06.2018 р. розірвано договір № 126/10-01/18 від 19.01.2018р. про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області та ДП "Поділля геодезкартографія".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно з ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника (ч. 2 ст. 888 ЦК України).

Замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України).

Як зазначалося вище, між сторонами до договору №126/10-01/18 від 19.01.2018р. підписано кошторис на виконання робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Ладижинської міської ради Вінницької області, відповідно до якого загальна вартість робіт становить 4 464, 82 грн, в т.ч. ПДВ 744,14 грн.

16.04.2018р. позивачем надіслано на адресу Відповідача акт здачі-прийняття робіт на суму 3 635,47 грн та проект землеустрою на відповідному етапі його виконання. Позивач вищезазначений акт та проект було повернено без прийняття.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент отримання листа про зупинення робіт за договором позивачем були виконані роботи на суму 3635,47 грн, а саме: розшук знаків полігонометрії, прокладання теодолітних ходів, планова прив'язка кутів повороту межі землекористання та додаткових точок, підготовчі роботи, вирахування площ контурів земельних угідь і складання експлікації, складання, викреслювання кадастрових планів меж землекористування, оформлення плану для ведення державного земельного кадастру тощо /а.с. 41-52/.

Вказаний обсяг виконаних робіт відображено в акті здачі-прийняття робіт на суму 3 635,47 грн та проекті землеустрою на відповідному етапі його виконання, які були надіслані відповідачу 16.04.2018р.

Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи виконання позивачем робіт за договором на суму 3 635,47 грн, які відповідачем не оплачено, позов в частині стягнення зазначеної суми витрат є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів зазначає наступне щодо витрат на надання правової допомоги у розмірі 120000,00 грн.

Відповідно до ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2018 р. між адвокатом ОСОБА_1М (адвокат) та Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру (ДП "Поділлягеодезкартографія") (клієнт), укладено договір про надання правової допомоги № 11-06/18, відповідно до якого адвокат приймає на себе зобов"язання надати правову допомогу клієнту шляхом представництва та захисту його інтересів в порядку та на умовах, визначених договором, в усіх судових установах , органах державної влади, правоохоронних органах, інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності, в тому числі з усіма правами, які надані законом позивачеві, відповідачеві та третій особі і потерпілому, у тому числі здійснювати захист інтересів Клієнта у якості його представника

Конкретний обсяг та види правової допомоги за договором, а також порядок сплати та розмір гонорару визначаються сторонами у додаткових угодах до договору (п. 4 Договору).

Вартість витрат, які позивач поніс на професійну правничу допомогу становить 12 000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обмеження розміру суми, яка підлягає задоволенню в якості витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн з огляду на розумну необхідність, розумність та справедливість відповідних судових витрат для даної справи.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області на рішення господарського суду Вінницької області від 26.11.2018р. у справі №902/469/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 26.11.2018р. у справі №902/469/18 залишити без змін.

3. Справу №902/469/18 повернути до господарського суду Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "28" березня 2019 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Демидюк О.О.