ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/144/19
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розгянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного

провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування", м. Київ, до приватного акціонерного товариства "Срахова компанія "Мега-Гарант", м. Харків, про стягнення коштів у розмірі 2 480,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", про стягнення 34 741,39 грн. відшкодування, 1 800,42 грн. інфляційних втрат та 679,60 грн. 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

21 січня 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою господарського суду Харківської області від 31 січня 2019 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/144/19, розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

22 лютого 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято до розгляду заяву позивача, товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", про зменшення розміру позовних вимог у справі № 922/144/19 (вх. № 4306 від 18 лютого 2019 року), відповідно до якої останній просить суд стягнути з відповідача 679,60 грн. 3% річних та 1 800,00 грн. інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

29 березня 2017 року між ТДВ "Експрес Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір 202.17.2347683 добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом KIA Sportage, д/н НОМЕР_1, строком дії з 29 березня 2017 рок по 28 березня 2024 року.

24 листопада 2017 року в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 53 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_2, рухаючись в порушення вимог пп. "б" п. 2.3, п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Kia Sportage, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

20 грудня 2017 року постановою Ленінського районного суду м. Миколаїв по справі № 489/5755/17 (провадження № 3/489/2158/17 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3, водій якого є винним у ДТП, була застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", поліс № АК7074717 діючий на 24 листопада 2017 року (момент аварії).

27 листопада 2017 року страхувальник автомобіля НОМЕР_4, звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно рахунку фактури № СЧ-0000573 від 06 грудня 2017 року, складеним товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Будівельника", вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП складає 39 150,30 грн.

У відповідності до ст. 25 Закону України "Про страхування" позивачем складено страховий акт № 3.17.1973-1 від 07 грудня 2017 року, згідно з яким подію, яка сталася 24 листопада 2017 року, кваліфіковано як страховий випадок (код ДТП) та призначено страхове відшкодування в розмірі 34 741,39 грн.

Враховуючи вище викладені обставини, позивачем було перераховано ТОВ "Автоцентр на Будівельника" (як виконавцю ремонту автомобіля) 34 741,39 грн. страхове відшкодування за договором № 202.17.2347683 від 29 березня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № ЦО03470 від 07 грудня 2017 року на суму 34 741,39 грн.

Як вказує позивач у позовній заяві, ним, як страховиком, відповідно до договору № 202.17.2347683 добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави від 29 березня 2017 року, було виплачено страхувальнику страхове відшкодування внаслідок чого до позивача, в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки, зокрема, з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

09 лютого 2018 року позивачем було направлено на адресу відповідача заяву № 3.17.1973, відповідно до якої позивач просив протягом 7 днів, з дня отримання заяви, здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу ТДВ "Експрес страхування" у розмірі 34 741,39 грн. Вказана заява отримана відповідачем 19 лютого 2018 року, що підтверджується Витягом з відстеження пересилання поштових відправлень.

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідач з огляду на положення ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з огляду на отримання відповідачем заяви № 3.17.1973 19 лютого 2018 року, останній зобов'язаний був відшкодувати завдану шкоду до 21 травня 2018 року. Втім відповідачем лише 12 лютого 2019 року (після відкриття провадження у даній справі) було сплачено на користь позивача кошти у розмірі 36 662,39 грн. (основну заборгованості та судовий збір), в зв'язку з чим позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (яку прийнято судом до розгляду) про стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, ати цивільного законодавства, інші юридичні факти. За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до якого сума 3% річних складає 679,60 грн. та інфляційних втрат складає 1 800,42 грн. Перевіривши правомірність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 679,60 грн. 3% річних та 1 800,41 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягають задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. покладається на відповідача, проте, з огляду на його сплату, не присуджується до стягнення за рішенням суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 91, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 236-241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Стархова компанія "Мега-Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, ) 1 800,42 грн. інфляційних втрат та 679,60 грн. 3% річних.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "01" квітня 2019 р. р.

Суддя ОСОБА_4