ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 березня 2019 року м. Черкаси справа № 925/317/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянувши позовну заяву першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ротмістрівської сільської ради до фізичної особи-підприємця Скічка Бондана Вікторовича про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Ротмістрівської сільської ради з позовом, у якому просить зобов'язати фізичну особу-підприємця Скічка Бондана Вікторовича виконати умови договору, укладеного з Ротмістрівською сільською радою 27.12.2019 №39/18, в натурі, а саме: виконати роботи по капітальному ремонту ігрового дитячого майданчика по вулиці Центральна в с. Мельниківка, Смілянського району, Черкаської області.

Стаття 131-1 Конституції України покладає на прокуратуру функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Частиною 3 статі 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У Рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи значення поняття «інтереси держави», висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Отже, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 також встановлено, що прокурори подають до господарського суду позови саме в інтересах держави. Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який як одна із засад правосуддя, передбачений пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України.

Законом України «Про прокуратуру» у редакції від 14.10.2014, визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом частини 3 статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Отже, з викладених вище положень чинного законодавства України випливає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

З матеріалів позову першого заступника Смілянської місцевої прокуратури вбачається, що спірні правовідносини виникли з договору підряду від 27.12.2018, який укладений між Ротмистрівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем Скічко Богданом Вікторовичем за умовами якого підприємець зобов'язувався виконати роботи по капітальному ремонту ігрового дитячого майданчика по вулиці Центральна в с.Мельниківка, Смілянського району, Черкаської області, що є власністю територіальної громади с. Мельниківка, яку у спірних правовідносинах представляє Ротмістрівська сільська рада. Вартість робіт за договором становить 20993,00 грн. Перший заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Ротмистрівської сільської ради, необхідність її захисту і наявність визначених законом підстав для звернення прокурора до суду обґрунтував тим, що Смілянською місцевою прокуратурою встановлено, що в провадженні Смiлянського ВП ГУНП в Черкаськiй області перебувають матеріали кримінального провадження №0000012 вiд 17.01.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. В ході досудового розслідування кримінального провадження Смiлянськiй місцевій прокуратурі стало відомо про факти порушення зобов'язань, взятих на себе виконавцем за відповідним договором. 7.12.2018 між Замовником та Постачальником підписано акт приймання виконаних будівельних робіт, яким посвідчено виконання та прийнято будівельні роботи на суму 2093З,00 грн. Платіжним дорученням вiд 27.12.2018 №19 Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника здійснено оплату за виконані роботи. Однак, Смiлянською місцевою прокуратурою встановлено, що роботи по капітальному ремонту ігрового дитячого майданчика не здійснено. Позивачем прокурор визначив Ротмистрівську сільську раду як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. В обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави у спірних відносинах прокурор зазначив, що службові особи органу місцевого самоврядування сприяли порушенню підприємцем вимог чинного законодавства, шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів та безпідставно перерахували бюджетні кошти, що підтверджено зібраними доказами у кримінальному провадженні №0000012 від 17.01.2019. Правовідносини пов'язані з використанням бюджетних коштів, становлять також суспільний інтерес, а неефективне їх використання, такому суспільному інтересу не відповідає. Невиконання зобов'язань за договором приводить до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідає меті та принципам бюджетного процесу закріплених в Бюджетному Кодексі України.

Оцінивши приведені вище доводи прокурора на предмет відповідності їх вимогам приведених вище норм чинного законодавства України, суд вважає за необхідне вказати на те, що прокурор не вказав у позові і не подав разом з ним до суду докази неможливості самостійного захисту Ротмистрівською сільською радою як юридичною особою інтересів держави у спірних правовідносинах, а також неналежності здійснення нею такого захисту, саме лише посилання прокурором у позовній заяві на те, що визначений ним позивач неналежним чином не здійснює відповідні повноваження із захисту інтересів держави, без доведення цього відповідними доказами, не є підставою для прийняття судом рішення у такому спорі по суті, оскільки за змістом статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва; прокурор не надав докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо). З огляду на викладене господарський суд дійшов до висновку, що у даному випадку немає передбачених законом виключних підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі Ротмистрівської сільської ради через не доведення прокурором підстав представництва.

Пунктом 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави. Отже, позовна заява першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ротмистрівської сільської ради до фізичної особи-підприємця Скічка Бондана Вікторовича про зобов'язання вчинити дії і додані до неї документи підлягають поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 5 статті 174, статтею 233-235, Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути першому заступнику керівника Смілянської місцевої прокуратури позовну заяву і додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко