ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" березня 2019 р. Справа № 924/939/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівське райагропроменерго

до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області

про зобовязання повернути об'єкти нерухомого майна

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

за участю представників:

позивача: ОСОБА_6 - директор; ОСОБА_7 за довіреністю від 15.06.2018р. (присутні в судовому засіданні 12.02.2019р. до оголошення перерви);

відповідача: ОСОБА_8 - за довіреністю від 10.12.2018р.;

третіх осіб: ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), інших третіх осіб не з'явились.

У судовому засіданні 13.03.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Шепетівське райагропроменерго звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до Шепетівської районної державної адміністрації про зобовязання повернути квартири №28 та №35 у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка Хмельницької області.

В обгрунтування позовних вимог зазначається, що у відповідності до договору про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30 в м. Шепетівка та акту прийому-передачі від 04.09.1998р. Шепетівською районною державною адміністрацією передано позивачу квартири №28 та №35 у вищевказаному будинку. В подальшому рішенням №258 від 12.09.1998р. виконавчий комітет Шепетівської міської ради вирішив оформити правота власності та видати позивачу відповідні свідоцтва про право власності. На виконання умов укладених між сторонами договорів позики від 29.09.1998р. та від 12.07.1999р. ТОВ „Шепетівське райагропроменерго як позикодавець передало відповідачу по актах прийому-передачі від 12.10.1998р. та від 12.07.1999р. квартири №28 та №35 у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка, а відповідач зобовязався після закінчення будівництва в другочерговій здачі 18-ти квартирного житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка, повернути рівноцінні квартири. У звязку з передачею згідно розпорядження від 08.11.2001р. повноважень головного замовника будівництва другої черги житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка Славутському колективному підприємству «Промжитлобуд» відповідач у звязку з невиконанням умов договорів позики запропонував повернути кошти за квартири №28 та №35 шляхом укладення договорів купівлі-продажу квартир, які підписано сторонами 31.08.2004р. та є додатками до договорів позики. 19.11.2004 року квартири №35 та №28 були отримані від Шепетівського «Райагропроменерго» ОСОБА_9 по довіреності виданій Шепетівською районною державною адміністрацією. На протязі 2004р. - 2006р. відповідачем умови договору частково виконувалися. Постановою ВГС України від 10.03.2016р. №924/1844/14 залишено без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р., якою у позові ТОВ „Шепетівське райагропроменерго до Шепетівської районної державної адміністрації про стягнення відшкодування вартості квартир відмовлено. Позивач посилається на позицію Вищого господарського суду України у справі № 924/1844/14, у якій суд вказав, що позивач в порядку відновлення первинного стану має право вимагати від покупця лише повернення квартир, а відсутність у відповідача права власності на передані позивачем квартири не свідчить про неможливість здійснення їх повернення останньому у встановленому законом порядку. Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2016р. заяву позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівське Райагропроменерго" про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 р. у справі № 924/1844/14 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 р. у справі № 924/1844/14 залишено без змін.

Враховуючи, що відповідач відмовляється повернути спірні квартири, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідач у відзиві від 27.11.2018р. проти позову заперечує з посиланням на те, що питання визнання права власності на спірні квартири досліджено судами у справі №924/1844/14. При цьому, договір про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м. Шепетівка не містить обовязку відповідача передати у власність позивачу будь-яку нерухомість. Так, рішенням №258 від 17.09.1998р. було оформлено ордери на квартири, однак право власності у відповідача на ці квартири не зареєстровано. Звертає увагу на ухвалу від 07.10.2018р. у справі №924/369/18, якою залишено без розгляду позов позивача про зобовязання відповідача виконати умови договору від 04.09.1998р. в частині передання у власність позивача двох 3-х кімнатних квартир в 40-квартирному житловому будинку, та ухвалу від 13.11.2014р. по справі №924/1278/14, якою залишено без розгляду позов про витребування у відповідача з володіння квартир №28 та №35.

15.01.2019р. представником відповідача додано до матеріалів справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2019р. та рішення від 19.05.2017р. у справі №688/2940/16-ц.

Ухвалою суду від 17.01.2019р. залучено до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Треті особи просять у позові відмовити, вказуючи, зокрема, що вони є добросовісними набувачами нерухомого майна.

Представник відповідача та третя особа (ОСОБА_1В.) в судовому засіданні 13.03.2019р. просять у позові відмовити.

Представник позивача в судове засідання 13.03.2019р. не з'явився, однак від останнього надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю взяти участь в засіданні.

З огляду на збіг визначеного у ст. 195 ГПК України строку для розгляду справи по суті, враховуючи неподання стороною доказів поважності причин неявки представника позивача (вступне слово якого було заслухано 12.02.2019р.) в судове засідання 13.03.2019р., відповідно до ст.202 ГПК України судом у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи відмовлено, відтак, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.01.2015 у справі № 924/1844/14 позов задоволено; стягнуто з Шепетівської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівське Райагропроменерго" 655 147,20 грн. відшкодування вартості квартир, 13 102,94 грн. відшкодування сплаченого судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р. рішення господарського суду Хмельницької області від 29.01.2015р. у справі № 924/1844/14 скасовано; прийнято нове рішення, відповідно до якого в позові товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівське Райагропроменерго" до Шепетівської районної державної адміністрації за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Шепетівського управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської райдержадміністрації відмовлено.

Вищий господарський суд України постановою від 10.03.2016р. за результатом касаційного перегляду справи №924/1844/14 залишив без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р.

Касаційна інстанція у вищевказаній постанові дійшла висновку, що застосування реституції та за недійсним правочином купівлі-продажу нерухомого майна, враховуючи положення ст.216 ЦК України, відбувається способом повернення майна продавцю покупцем за цією угодою, а продавцем покупцю отриманих коштів (якщо такі отримані), і не може відбуватись способом стягнення з покупця на користь продавця відшкодування вартості переданого за договором купівлі-продажу нерухомого майна, лише тому, що на момент звернення з позовом покупець не є власником цього нерухомого майна, оскільки такий спосіб не відповідає реституції, як правовому наслідку недійсності правочину, метою якого є приведення сторін у первинний стан. В даному випадку позивач в порядку відновлення первинного стану має право вимагати від покупця лише повернення квартир. Відсутність у відповідача права власності на передані позивачем квартири не свідчить про неможливість здійснення їх повернення останньому у встановленому законом порядку (Глава 29 ЦК України).

Судами відзначено, що позивач не є і не був на момент укладення угоди №1 від 31.08.2004р. власником квартир №28 та №35 у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка Хмельницької області, квартири передавались у приватну власність з комунальної власності до 31.08.2004, позивач не довів, що його право на отримання компенсації вартості цих квартир є порушеним.

Судами встановлено, що 13.08.1998 року Державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту прийнято в експлуатацію першу групу (40-ка квартир) 58-квартирного житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м. Шепетівка, про що складено відповідний акт. Із акта вбачається, що замовником будівництва об'єкту є Шепетівська районна державна адміністрація.

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №223 від 19.08.1998 року затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом першої черги (40-ка квартир) 58-квартирного житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м. Шепетівка загальною площею 2266,8 кв. м., житловою площею 1379,2 кв.м.

04.09.1998 року між Шепетівською районною державною адміністрацією (замовник) та Шепетівським «Райагропроменерго» (забудовник) укладено договір про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м. Шепетівка, згідно якого замовник укладає договір підряду на будівництво 40-квартирного житлового будинку з підрядником та передає йому проектно-кошторисну документацію та майданчик для будівництва об'єкту, а забудовник зобов'язується фінансувати у повному обсязі дві 3-кімнатні квартири у 40-квартирному житловому будинку та зобов'язується забезпечити укладання договорів на усі види будівельно-монтажних робіт та термінове забезпечення об'єкту будівельними матеріалами, механізмами і автотранспортом. При цьому незалежно від джерел фінансування забудовник передає замовнику житлову площу у розмірі 10% по собівартості для розрахунків з підрядною організацією (п.2.5. договору). Згідно з п.3.2. договору остаточна вартість переданих квартир визначається після закінчення будівництва будинку по фактичних затратах. Згідно з п.3.3. договору остаточні розрахунки проводяться по фактичній собівартості забудовником на протязі одного місяця після здачі житлового будинку.

Відповідно до п.4.1 договору про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м.Шепетівка «Забудовник» набуває право власності на житлову площу після введення в експлуатацію і затвердження акту Держкомісії та передачі йому квартир відповідно до внесених на пайових засадах коштів на протязі всього будівництва.

04.09.1998 року на виконання умов договору від 04.09.1998 року згідно акта прийому - передачі Шепетівська районна державна адміністрація передала Шепетівському «Райагропроменерго» дві 3-х кімнатні квартири (№28 та №35) у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка.

12.09.1998 року виконавчий комітет Шепетівської міської ради прийняв рішення №258 про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на квартири №35, та №28 в житловому будинку по №30 по вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка для Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівське райагропроменерго», яке приймало дольову участь у будівництві першої черги (40 квартир) 58 квартирного житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30 в м. Шепетівці. Підставою для прийняття такого рішення були слідуючі документи: акт державної приймальної комісії на житловий будинок, договір про дольову участь підприємств, організацій у будівництві житлового будинку, акти прийняття-передачі квартир.

29.09.1998 року підписано договір позики між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник), за умовами якого позикодавець передав позичальнику у власність одну трьохкімнатну квартиру за №35 на четвертому поверсі, житловою площею 39,24 кв.м., загальною площею 63,52 кв.м. в 40 квартирному житловому будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м.Шепетівка, а позичальник зобов'язується після закінчення будівництва в другочерговій здачі 18 квартирного житлового будинку по Старокостянтинівське шосе, 30, в м.Шепетівка повернути рівноцінну квартиру.

Відповідно до акту прийому-передачі від 12.10.1998р. позивач (позикодавець) передав відповідачу (позичальнику) трикімнатну квартиру №35 в будинку по Старокостянтинівське шосе, 30, в м.Шепетівка.

12.07.1999р. було підписано договір позики між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник), за умовами якого позикодавець передав позичальнику у власність трикімнатну квартиру за №28 на першому поверсі, житловою площею 38,12 кв.м., загальною площею 58,78 кв.м. в 40 квартирному житловому будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м.Шепетівка, а позичальник зобов'язується після закінчення будівництва в другочерговій здачі 18 квартирного житлового будинку по Старокостянтинівське шосе, 30, в м.Шепетівка повернути рівноцінну квартиру.

13.07.1999р. голова районної державної адміністрації надіслав позивачу лист, в якому гарантував повернення 3-х кімнатної квартири, виділеної в будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе м. Шепетівка.

31.08.2004 між позивачем та відповідачем підписано угоду №1, згідно якої позивач як продавець продає, а відповідач купує дві трикімнатні квартири за ціною 33 788,50 грн. на суму 67 577,00 грн., а покупець проводить розрахунки по мірі виділення коштів сесією Шепетівської районної ради. Угоду №1 укладено у простій письмовій формі, підписано сторонами та скріплено печатками, за відсутності нотаріального посвідчення.

Судами встановлено, що на виконання умов угоди №1 від 31.08.2004р. позивачем передано відповідачу дві трикімнатні квартири (№28 та №35) за ціною відповідно 28 157,08 грн. та 28157,09 грн. на суму 56 314,17 грн. На підтвердження факту передачі позивачем надано накладну від 19.11.2004 №03 та довіреність, видану відповідачем, серії ЯИМ №742751 від 19.11.2004 року.

Відповідачем у період з 09.09.2004 по 27.02.2006 перераховано відповідачу 22 000,00 грн. вартості одержаних квартир за угодою від 31.08.2004р., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

ТОВ „Шепетівське райагропроменерго неодноразово надсилав відповідачу листи (від 20.05.2016р., від 07.06.2016р., від 21.09.2016р., від 29.04.2018р.) з вимогами виконати вимоги договорів позики та повернути дві квартири №35 та №28 по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, в м.Шепетівка у відповідності до постанови ВГС України від 10.03.2016р. або повернути рівноцінні квартири.

У відповідь на вищезазначені листи Шепетівська районна державна адміністрація у листах від 08.04.2016р., від 26.05.2016р. та від 05.10.2016р. повідомляла про необхідність виконання вимог постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р., та неможливість виконання вимог позивача.

Зі змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.01.2019р. №152256540 та №152257445 на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 22.02.2007р. приватна спільна часткова власність ОСОБА_4 (?), ОСОБА_3 (?), ОСОБА_2(?), ОСОБА_1 (?) на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ№331579 від 19.01.2007р. Виконком Шепетівської міської ради; на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано 07.05.2003р. право приватної власності ОСОБА_10 на підставі договору дарування, АЕК №047528 від 24.04.2002р., та 01.06.2009р. зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу ВМЕ №161469 від 19.05.2009р.

З метою відновлення первинного стану, враховуючи правові позиції, наведені, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 10.03.2016р. №924/1844/14, позивач звернувся з даним позовом про зобовязання відповідача повернути квартири №28 та №35 у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка Хмельницької області.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із п. п. 1, 2, 4, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Пунктом 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Крім того, ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як передбачено ст.ст. 626, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Також, відповідно до ч.1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом зясовано, що позивач в обгрунтування своїх вимог, зокрема, посилається на позицію Вищого господарського суду України у справі № 924/1844/14, у якій суд вказав, що позивач в порядку відновлення первинного стану має право вимагати від покупця лише повернення квартир, а відсутність у відповідача права власності на передані позивачем квартири не свідчить про неможливість здійснення їх повернення останньому у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, судом зауважується, що позивачем не враховано, що згідно з ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для господарського суду.

Крім того, як встановлено судом, зі змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.01.2019р. №152256540 та №152257445 на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 22.02.2007р. приватна спільна часткова власність ОСОБА_4 (?), ОСОБА_3 (?), ОСОБА_2(?), ОСОБА_1 (?) на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ№331579 від 19.01.2007р. Виконком Шепетівської міської ради; на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано 07.05.2003р. право приватної власності ОСОБА_10 на підставі договору дарування, АЕК №047528 від 24.04.2002р., та 01.06.2009р. зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу ВМЕ №161469 від 19.05.2009р. При цьому, суду не надано доказів скасування (на час вирішення спору) вищенаведених записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності фізичних осіб, залучених до участі в даній справі як третіх осіб.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, зважаючи на предмет та підстави позову в даній справі, незалежно від змісту рішень та правочинів, на які посилається позивач в обгрунтування своїх вимог, оскільки у матеріалах справи не містяться докази, які би свідчили про наявність у володінні, користуванні, розпорядженні чи управлінні відповідача обєктів індивідуально визначеного нерухомого майна (квартир № 28 та № 35 у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка Хмельницької області; більше того, право власності на означені квартири зареєстровано за фізичними особами), суд вважає, що, незалежно від змісту інших доводів учасників процесу, позовні вимоги про зобовязання Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області повернути квартири № 28 та № 35 у будинку № 30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка Хмельницької області є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Тому у позові слід відмовити повністю.

У звязку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача у відповідності до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.03.2019р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 7 прим. (всім рек. з пов. про вруч): 1 - до справи; 2 позивачу (ТОВ „Шепетівське райагропроменерго 930421, вул. Шепетівська, буд. 2, с. Плесна, Шепетівського р-ну, Хмельницької області); 3 -відповідачу (Шепетівській РДА 30400, вул. Героїв Небесної сотні, 47, м. Шепетівка Хмельницької області); 4, 5, 6, 7 - третім особам ( ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 30400, АДРЕСА_3; ОСОБА_5, 30400, АДРЕСА_4).