ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/1739/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

за участю представників:

Компанії «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD» - Коротченко Д.В.,

Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - Семаки В.Ю.,

Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В. Карго» - Гєрбєй Д.А.,

розглянув касаційну скаргу Компанії «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018

у складі колегії суддів: Дідиченко М.А. (головуючий), Скрипки І.М., Власова Ю.Л.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2018

у складі судді Трофименко Т.Ю.

у справі за позовом Компанії «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та China Harbour Engineering Company LTD, Китайська Народна Республіка,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В. Карго»,

про визнання недійсним договору.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами

1. 21.11.2016 Южненською філією державного підприємства «Адміністрація морських портів» в електронній системі публічних закупівель «ProZorro» було оголошено про проведення процедури відкритих торгів з предметом - «Будівництво об'єкту: Реконструкція водних підходів, маневрових зон та операційних акваторій біля причалів з урахуванням перспективного вантажообігу морського порту «Южний» в м. Южне Одеської області (Перша черга будівництва. Перший пусковий комплекс) (будівельно-монтажні роботи)» за кодом ДК 021:2015:45000000-7. Очікувана вартість предмета закупівлі - 1 196 588 152, 50 грн без ПДВ, кінцевий строк подання тендерних пропозицій - 27.03.2017.

2. За результатами проведення 20.04.2017 відкритих торгів переможцем визнано China Harbour Engineering Company LTD.

3. 18.05.2017 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (замовник) та China Harbour Engineering Company LTD (підрядник) укладено Договір № 77-В-ЮЖФ-17 (підряду на виконання робіт), за умовами якого підрядник зобов'язується у 2017-2048 роках оплатити такі роботи. Місцезнаходження об'єкту будівництва: Одеська область, місто Южне.

Подання позовної заяви

4. Компанія «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії та China Harbour Engineering Company LTD про визнання недійсним договору підряду від 18.05.2017 № 77-В-ЮЖФ-17.

5. Позовні вимоги мотивовано тим, що вказаний договір за результатами публічних торгів повинен бути визнаний недійсним, враховуючи численні порушення чинного законодавства під час проведення конкурсу, що включають порушення, що вчинені під час розміщення тендерної та проектної документації на сайті Системи публічних електронних закупівель «ProZorro» - https://prozorro.gov.ua.

Розгляд справи судами

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, у задоволенні позову відмовлено.

7. Рішення судів мотивовано недоведеністю позивачем відповідно до вимог господарського процесуального законодавства факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу при вчиненні оспорюваного правочину, а саме, при укладенні Договору від 18.05.2017 № 77-В-ЮЖН-17 (підряду на виконання робіт).

Крім того, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між описаними ним порушеннями процедури закупівлі та відсутністю можливості реалізувати своє право на участь у торгах саме у Компанії «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD».

Судом апеляційної інстанції зазначено про недоведеність порушень вимог чинного законодавства при укладенні спірного договору.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. 24.01.2019 Компанією «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD» подано касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі № 910/1739/18, в якій скаржник просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Посилання зроблені на те, що підтвердженням порушеного інтересу позивача є неможливість взяти участь у процедурі закупівлі у зв'язку з самим фактом наявності порушень при проведенні процедур закупівель.

Крім того, скаржник стверджує про недотримання судами правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2018 у справі № 5/173/б, стосовно необхідності дотримання у демократичному суспільстві балансу приватного та суспільного інтересу.

У скарзі наголошується на неправильному визначенні предмету закупівлі, незавантаженні до тендерної документації проекту та робочої документації об'єкта, відсутності у тендерній документації проекту організації будівництва, невірному встановленні критеріїв оцінки тендерних пропозицій, а також на інших порушеннях, на думку позивача, чинного законодавства під час проведення тендерної процедури, яким судами не надано жодної оцінки.

Б. Доводи, викладені у відзивах на касаційну скаргу

9. До Верховного Суду 28.02.2019 від ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії та 20.03.2019 від ТОВ «М.В. Карго» надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких з посиланням на обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій наведено прохання залишити касаційну скаргу без задоволення, а прийняті у справі рішення та постанову - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

10. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

11. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

12. Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в позові, зазначили, що позивач не довів факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу при укладенні договору підряду від 18.05.2017 № 77-В-ЮЖН-17, а також причинно-наслідкового зв'язку між описаними ним порушеннями процедури закупівлі і відсутністю можливості реалізувати своє право на участь у торгах саме у Компанії «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD».

13. Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

14. Так, статтею 15 ЦК України унормовано, що кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідно, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз'яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

Водночас, у рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача (у даному випадку стосовно визнання недійсним додаткового договору) має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

15. Судова колегія відзначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

16. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

17. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

18. Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 910/15567/17).

19. Водночас, у цій справі господарські суди, встановивши недоведеність позивачем відповідно до вимог господарського процесуального законодавства факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу при вчиненні оспорюваного правочину, дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору підряду від 18.05.2017 № 77-В-ЮЖФ-17.

20. При цьому суд апеляційної інстанції виклав детальні мотиви відповідності умов оспорюваного договору вимогам чинного законодавства, а наведені скаржником доводи не спростовують висновків апеляційного суду в цій частині.

21. Судовою колегією відхиляються посилання скаржника, що судами (у тому числі апеляційним) не надано жодного аналізу доводам позивача про наявність порушень законодавства під час проведення тендерної процедури, оскільки зміст постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 свідчить про протилежне - судом надано відповідь на ці доводи позивача (т. 3, а.с. 189-205).

22. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

23. Колегія суддів вважає помилковими твердження скаржника про недотримання судами при розгляді цієї справи правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2018 у справі № 5/173/б, оскільки обставини цієї справи та справи № 5/173/б, а також правова природа спірних правовідносин, їх матеріально-правове регулювання у вказаних справах є різними.

24. Слід мати на увазі, що ГПК України розрізняє позовне провадження та розгляд справ про банкрутство.

25. При цьому у справі № 5/173/б про банкрутство Акціонерного товариства закритого виду «Виробничо-торгівельна кондитерська фірма «Буковинка» заявник, ОСОБА_12, подав заяву у межах справи про банкрутство про визнання результатів повторного аукціону недійсним. Суд при розгляді справи № 5/173/б керувався метою банкрутства в розрізі збереження ліквідаційної маси та захистом інтересів кредитора і боржника.

Суди при цьому констатували порушення законних очікувань скаржника щодо належного проведення процедури продажу майна з першого повторного аукціону, яка у випадку нереалізації майна за 50 % від стартової ціни продажу, була передумовою для оголошення наступної процедури з продажу майна банкрута - другого повторного аукціону із можливістю зниження вартості майна без будь-якого обмеження, в якій скаржник мав намір прийняти участь, чого не має місця у справі, що переглядається.

26. Судова колегія вкотре акцентує увагу, що у ситуації, коли позов заявлено у межах справи про банкрутство і відповідно вирішення цього спору стосується, крім сторін спору, інтересів великого кола осіб (кредиторів боржника) та має прямим наслідком розгляд питання зміни розміру ліквідаційної маси боржника, то, на переконання судової колегії, крім принципу змагальності сторін суди повинні керуватися і принципом об'єктивної істини, який вимагає перевірки відповідності стверджень або заперечень сторін їх дійсній наявності чи відсутності стосовно існуючих об'єктивно речей, фактів, ідей (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 910/9741/13).

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. З урахуванням наведеного, оскільки оскаржені судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги Компанії «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD» і про залишення без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі № 910/1739/18.

В. Висновки про правильне застосування норм права

28. Господарські суди, встановивши недоведеність відповідно до положень статті 15 ЦК України позивачем факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу при вчиненні оспорюваного правочину, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору підряду від 18.05.2017 № 77-В-ЮЖФ-17.

Г. Судові витрати

29. Понесені Компанією «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD» у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Компанії «Бастінія Консалтінг ЛТД/Bastinia Consulting LTD» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі № 910/1739/18 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді С.В. Жуков

Л.Й. Катеринчук