ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Справа № 915/1792/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., за участю секретаря судового засідання Степанової І.С., розглянувши

позовну заяву: товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ, 54001, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 25 (),

до відповідача: державного підприємства Адміністрація морських портів України, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту), 54020, м.Миколаїв, вул. Заводська, 23 (),

про:

- визнання договору № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року продовженим (пролонгованим);

- визнання права користування позивача причалом №12 (інв.№1031039), залізничними коліями №53, №54 (інв.№1031085, №1031086) та підкрановими коліями (інв.№1031068), розташованими за адресою: Україна, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23 до 18 липня 2024 року включно на тих самих умовах, які передбачені договором № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами від 08.08.2013 року та від 01.04.2014 року

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, адвокат, довіреність від 20.02.2019 року;

від позивача: ОСОБА_3, заступник директора;

від позивача: ОСОБА_4, адвокат, довіреність від 15.01.2019 року;

від відповідача: ОСОБА_5, адвокат, договір про надання правової допомоги від 15.02.2019 року

СУТЬ СПОРУ.

27.12.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом б/н від 27.12.2018 року до державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) про:

- визнання договору № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ та державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, продовженим (пролонгованим) до 18 липня 2024 року включно на тих самих умовах, які передбачені договором № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами від 08.08.2013 року та від 01.04.2014 року;

- визнання права користування товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ причалом №12 (інв. № 1031039), залізничними коліями №53, №54 (інв. №1031085, №1031086) та підкрановими коліями (інв. № 1031068), розташованими за адресою: Україна, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, до 18 липня 2024 року включно на тих самих умовах, які передбачені договором № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ та державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами від 08.08.2013 року та від 01.04.2014 року.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ.

27.12.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ звернулось до господарського суду Миколаївської області із заявою б/н від 27.12.2018 року (вх. №17701/18) про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити державному підприємству Адміністрація морських портів України () та державному підприємству Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) () вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (скасування) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації іншого речового права (сервітуту) на причал № 12 (інв. № 1031039), залізничні колії № 53, № 54 (інв. №№ 1031085, 1031086), підкранові колії (інв. № 1031068), розташованими за адресою: 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, встановленого за товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ () як за суб'єктом іншого речового права (правокористувачем) шляхом проведення відповідних дій, що матимуть наслідком скасування, відміну, припинення, анулювання, внесення змін та інше до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо запису про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису № 9430088 від 15.04.2015 pоку), встановленого відповідно до договору №А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року щодо об'єкту нерухомого майна (нежитловий об'єкт), що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Заводська, будинок 23 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1).

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та суб'єктам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на припинення (скасування) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації іншого речового права (сервітуту) на причал № 12 (інв. № 1031039), залізничні колії № 53, № 54 (інв. №№ 1031085, 1031086), підкранові колії (інв. № 1031068), які розташовані за адресою: 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, встановленого за товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ () як за суб'єктом іншого речового права (правокористувачем) шляхом проведення відповідних реєстраційних дій, що матимуть наслідком скасування, відміну, припинення, анулювання, внесення змін та інше до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо запису про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису № 9430088 від 15.04.2015 pоку), встановленого відповідно до Договору №А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року щодо об'єкту нерухомого майна (нежитловий об'єкт), що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Заводська, будинок 23 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1).

Ухвалою суду від 28.12.2018 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ () б/н від 27.12.2018 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено державному підприємству Адміністрація морських портів України () та державному підприємству Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) () вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (скасування) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації іншого речового права (сервітуту) на причал № 12 (інв. № 1031039), залізничні колії № 53, № 54 (інв. №№ 1031085, 1031086), підкранові колії (інв. № 1031068), розташованими за адресою: 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, встановленого за товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ () як за суб'єктом іншого речового права (правокористувачем) шляхом проведення відповідних дій, що матимуть наслідком скасування, відміну, припинення, анулювання, внесення змін та інше до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо запису про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису № 9430088 від 15.04.2015 pоку), встановленого відповідно до договору №А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року щодо об'єкту нерухомого майна (нежитловий об'єкт), що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Заводська, будинок 23 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1). В задоволенні решти заяви - відмовлено.

Ухвалою суду від 02.01.2019 року позовну заяву залишено без руху у звязку з наявністю недоліків та зазначено, що строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

08.01.2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 21.02.2019 року

21.02.2019 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 05.03.2019 року.

05.03.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2019 року.

22.03.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

08.02.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив (том 2 а.с. 1-5).

11.02.2019 року до суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву (том 2 а.с. 23-25).

18.02.2019 року до суду від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду міста Києва (том 2 а.с. 62-64).

28.02.2018 року до суду від позивача надійшли заперечення щодо передачі справи за підсудністю до господарського суду міста Києва (том 2 а.с. 104-106).

04.03.2019 року від позивача надійшло клопотання, яким позивач просить не приймати до уваги відзив та доповнення до відзиву, а також залишити без розгляду клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю. Зазначене клопотання судом відхилено.

У судовому засіданні 05.03.2019 року судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 18.02.2019 року про передачу справи за підсудністю до господарського суду міста Києва, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням. Договір № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, яким обгрунтовуються позовні вимоги, укладено між державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України та товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ. Отже, спір виник з діяльності Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, а тому може розглядатися за місцем знаходження філії. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

20.02.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (том 2 а.с. 79-82).

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Як на підставу свого позову позивач посилається на умови договору № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, якими передбачено автоматичну пролонгацію договору, а також на приписи ст.ст. 396, 525, 526, 629, 651 Цивільного кодексу України та ст.ст. 188, 193 Господарського кодексу України.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідачем із посиланням на приписи ст.ст. 401, 402, 403, 406 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України зазначено, що сервітут встановлюється договором, істотною умовою якого є визначення строку дії такого договору. Із спливом строку дії договору про встановлення сервітуту сервітут припиняється. Оскільки сторонами Договору не підписано додаткової угоди щодо продовження його дії, Договір вважається припиненим у звязку із закінченням строку, на який його було укладено, про що відповідачем завчасно було повідомлено позивача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

04.07.2013 року між державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, як володільцем та товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ, як користувачем укладено договір № А3-А про встановлення сервітуту (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого сервітут встановлюється щодо користування причалом та причальною інфраструктурою, які розташовані за адресою: 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23 (том 1 а.с. 156-161).

В преамбулі та п. 2.1. Договору визначено, що Договір укладено у зв'язку із необхідністю виконання користувачем комплексу робіт і послуг, пов'язаних з перевалкою вантажів (навантажувально-розвантажувальних робіт) через причал №12 та з використанням причальної інфраструктури (залізничні колії та підкранові колії), а також забезпечення володільцем можливості користування користувачем вказаними причалами та причальною інфраструктурою.

Відповідно до п. 3.1 Договору видом права сервітуту є право користування майном (причалом та причальною інфраструктурою) згідно з планом-схемою причалу №12 та причальної інфраструктури наступною довжиною:

- причал №12 (інв. №1031039) -187,0 м.п., технологічна ширина 15,0 м.п.;

- залізничні колії №53, №54 (інв. №№1031085, 1031086) - 355,68 м.п.;

- підкранові колії (інв. №1031068) -180,0 м.п. у дві нитки.

Відповідно до п. 3.2 Договору сервітут полягає у можливості вільного та безперешкодного користування користувачем причалом та причальною інфраструктурою, визначених у п. 3.1 Договору.

Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. Договору зміст права сервітуту полягає у наданні права користування причалом та причальною інфраструктурою згідно п. 3.1 Договору. Сервітут є строковим та оплатним.

Відповідно до п. 4.4 Договору сервітут, встановлений за даним Договором, є речовим правом користувача, має абсолютний характер і підлягає захисту від неправомірних дій невизначеного кола осіб відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до п. 9.1.4 Договору володілець має право вимагати припинення сервітуту у випадках, встановлених діючим законодавством України.

Відповідно до п. 14.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє по 31.12.2018 року включно. У випадку якщо користувач не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії Договору не повідомить володільця про намір припинити його дію, Договір вважається автоматично пролонгованим на той самий строк на тих самих умовах.

Відповідно до п. 14.2 Договору сторони домовились, що умови цього Договору розповсюджуються на відносини між ними, які виникли з 13.06.2013 року.

Відповідно до п. 14.4 Договору одностороння відмова від виконання даного Договору (розірвання даного Договору) не допускаються.

Відповідно до п. 14.5 Договору цей Договір може бути припинений за взаємною згодою сторін шляхом укладення відповідної додаткової угоди до Договору, підписаної уповноваженими представниками сторін та скріпленої печатками. Цей Договір вважається припиненим з дати набуття чинності відповідної Додаткової угоди.

Відповідно до п. 14.6 Договору дія сервітуту підлягає припиненню у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до пунктів 15.1, 15.2 Договору зміни податкових, розрахункових банківських реквізитів сторін, які наведені у статті 17 цього Договору, повідомляються письмово листом, який вважатиметься невідємною частиною Договору. Будь-які інші зміни і доповнення до даного Договору мають силу тільки у випадку, якщо вони оформлені у письмовому виді, підписані повноважними представниками обох сторін та скріплені печатками.

Відповідно до п. 16.2 Договору інші права і обов'язки сторін регламентуються нормами чинного законодавства України про сервітут.

Сторонами були підписані додаткові угоди №1 від 08.08.2013 року та №2 від 01.04.2014 року до Договору (том 1 а.с. 163-167).

Речове право позивача на користування причалом №12 та причальною інфраструктурою (сервітут) відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9430088 від 15.04.2015 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, № витягу 36533986 від 21.04.2015 року (том 1 а.с. 169).

Відповідач листом №7714/3296/10-01-01/вих від 13.11.2018 pоку направив на адресу позивача повідомлення про припинення з 31.12.2018 року сервітуту за Договором у зв'язку зі спливом строку його дії (том 1 а.с. 170). Цим же листом відповідач повідомив, що з 01.01.2019 року будуть відхилені заявки позивача, подані в рамках Договору на прийом суден для перевалки вантажів, зокрема, наливних.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов Договору вчиняє дії, направлені на позбавлення позивача права користування причалом №12 та причальною інфраструктурою з 01.01.2019 року. Згідно умов Договору (п. 14.1) у випадку якщо користувач не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії Договору не повідомить володільця про намір припинити його дію, Договір вважається автоматично пролонгованим на той же самий строк на тих самих умовах. Жодних повідомлень на адресу відповідача про припинення дії Договору позивач, як користувач за Договором не направляв.

Оскільки відповідач не визнає право позивача на автоматичну пролонгацію Договору, позивач звернувся з даним позовом до суду.

ВИСНОВКИ СУДУ.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України та договору між сторонами виникло господарське зобовязання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умовами Договору (п. 14.1) сторони передбачили, що у випадку якщо користувач не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії Договору не повідомить володільця про намір припинити його дію, Договір вважається автоматично пролонгованим на той самий строк на тих самих умовах.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем не надано доказів визнання недійсним п. 14.1 Договору, дострокового розірвання або припинення Договору. З зустрічними позовними вимогами щодо визнання недійсним п. 14.1 Договору відповідач не звертався.

Позивач (користувач за Договором) наголошує, що не мав в та не має наміру припиняти договірні відносини з відповідачем, у вказаний в п. 14.1. Договору строк не повідомляв позивача (володільця за Договором) про свій намір припинити дію Договору з 01.01.2019 року, а також не вчиняв будь-яких інших дій, які б свідчили про такий намір.

Доказів іншого суду не надано.

Виходячи з положень Договору, сторони між собою погодили, що тільки позивач має право відмовитися від його автоматичної пролонгації шляхом направлення відповідачу повідомлення про намір припинити дію Договору не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну його дії, тобто до 30.11.2018 року. При цьому, Договір не встановлює права відповідача в односторонньому порядку припинити його дію або відмовити позивачу в пролонгації Договору на той самий строк на тих самих умовах.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність повідомлення позивача про припинення договірних відносин, в силу ст. 629 ЦК України, згідно п. 14.1. Договору, Договір № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року є автоматично продовженим на той самий строк (5 років 6 місяців 18 днів до 18.07.2024 року) на тих самих умовах.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 3524 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати договір №А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ та державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, продовженим (пролонгованим) до 18 липня 2024 року включно на тих самих умовах, які передбачені договором № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами від 08.08.2013 року та від 01.04.2014 року.

3. Визнати право користування товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ причалом №12 (інв. № 1031039), залізничними коліями №53, №54 (інв. №1031085, №1031086) та підкрановими коліями (інв. № 1031068), розташованими за адресою: Україна, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, до 18 липня 2024 року включно на тих самих умовах, які передбачені договором № А3-А про встановлення сервітуту від 04.07.2013 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ та державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами від 08.08.2013 року та від 01.04.2014 року.

4. Стягнути з державного підприємства Адміністрація морських портів України , 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту), 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23 () на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 КОМПАНІЯ, 54001, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 25 () судовий збір в сумі 3524 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням перехідних положень кодексу.

Повний текст рішення складено і підписано 29.03.2019 року.

Суддя А.П. Алексєєв