ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 912/2007/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

скаржника (представник ПАТ "Державний ощадний банк України") -

Канципа Є.С. (дов. №19/3-02/279 від 28.12.2018).

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018

(Суддя - Колодій С.Б.)

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018

(Колегія суддів у складі: Пархоменко Н.В. (головуючий), Коваль Л.А., Чередко А.Є.)

у справі

за заявою Фізичної особи-підприємця Кодаченка Григорія Васильовича

до Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою від 17.08.2018 господарський суд відкрив провадження у справі про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект", ввів процедуру розпорядження майном боржника ПП "Спецзовнішкомплект" на строк 115 календарних днів, призначив розпорядником майна боржника ПП "Спецзовнішкомплект" арбітражного керуючого Чикильдіну С.А., постановив з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

2. До господарського суду 30.08.2018 надійшла заява № 55/2-08/1244/80118/2018-00/вих від 28.08.2018 кредитора - ПАТ "Ощадбанк" про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 132 630 805,19 грн.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій ухвалених за результатами розгляду заяви ПАТ "Ощадбанк" про визнання грошових вимог

3. Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018, заяву Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" № 55/2-08/1244/80118/2018-00/вих від 28.08.2018 (з урахуванням доповнення № 55/2-08/1253 від 30.08.2018) про визнання грошових вимог до боржника задоволено частково та визнано грошові вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" в сумі 114 354 004,06 грн, з яких:

- 8 018 722 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів позачергово (забезпечені заставою);

- 88 892 365,12 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів до четвертої черги;

- 17 442 916,94 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів до шостої черги.

4. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:

4.1. Судами встановлено, що 07.10.2011 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк) і Приватним підприємством "Спецзовнішкомплект" (позичальник) укладений договір кредитної лінії №5, згідно якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 37 500 000,00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 06.10.2015.

4.2. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 10.05.2016 у справі №912/1543/16 вирішено стягнути з Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором кредитної лінії № 5 від 07.10.2011 станом на 08.04.2016 у загальній сумі 76 540 230,68 грн., з них:

- простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 37 500 000,00 грн.;

- простроченої заборгованості за процентами у розмірі 10 212 789,13 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 11 229 945,21 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 2 006 016,64 грн.;

- 3% річних за непогашення кредиту у розмірі 1 203 575,34 грн.;

- 3% річних за непогашення процентів у розмірі 228 950,24 грн.;

- втрати від інфляційних процесів за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 12 450 000,00 грн ;

- втрат від інфляційних процесів за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1 708 954,12 грн. та витрати на судовий збір у сумі 209 456,00 грн.

4.3. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.06.2016 у справі №912/1542/16 вирішено стягнути з Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором кредитної лінії № 4 від 05.09.2013 станом на 27.05.2016 у загальній сумі 23 410 712,59 грн., з них:

- прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1 315 466,32 грн.;

- прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2 315 199,41 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2 897 123,29 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 1 309 831,80 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 13 415 154,66 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1 036 988,11 грн.;

- 3 % річних за непогашення кредиту у розмірі 1 007 923,59 грн.;

- 3% річних за непогашення процентів у розмірі 113 025,41 грн.,

-а також сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 206 700,00 грн.

4.4. Суди попередніх інстанцій з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2018 по справі №310/11534/13-ц, щодо припинення нарахування процентів та пені за кредитним договором, який достроково припинений за ініціативою банку, самостійно здійснили розрахунок процентів, а саме: від розміру стягнутих за рішенням суду у справі № 912/1542/16 відрахував суму погашених процентів (в процесі здійснення виконавчого провадження) за розрахунком банку. За результатом здійсненого розрахунку, суди попередніх інстанцій до висновку, що сума несплачених процентів складає 901 595,86 грн.

4.5. Також місцевим господарським судом зазначено, що розмір пені складає суму визначену у рішенні № 912/1542/16 - 4 206 955,09 грн., оскільки кредитний договір припинив свою дію за ініціативою банку, з урахуванням позиції Верховного Суду.

4.6. Стосовно нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд погодився із правомірністю їх нарахування, але лише на основний борг та на суму несплачених процентів, розмір яких визначено у рішенні №912/1542/16.

4.7. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про обґрунтованість вимог щодо 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 1 093 732,72 грн., а за несвоєчасну сплату процентів у сумі 240 179,37 грн.; інфляційні втрати у зв'язку із несвоєчасним погашенням основного боргу складають 14 058 417,69 грн., а за несвоєчасну сплату процентів, за розрахунком суду складають 1 749 808,52 грн.

4.8. Отже, за договором №4 заборгованість становить 23 566 155,57 грн., з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1 315 466,32 грн.;

- прострочена заборгованість за процентами у розмірі 901 595,86 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2 897 123,29 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 1 309 831,80 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 14 058 417,69 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1 749 808,52 грн.;

- 3 % річних за непогашення кредиту у розмірі 1 093 732,72 грн.;

- 3% річних за непогашення процентів у розмірі 240 179,37 грн.,

4.9. Наведені обставини стали підставою для висновку судів попередніх інстанцій про те, що слід відмовити у задоволенні грошових вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" на суму 18 276 801,13 грн., яка складається із відсотків за користування кредитом та пені, нарахованими за межами стягнутих відсотків за користування кредитом та пені рішеннями у справі №912/1542/16 та у справі №912/1543/16, 3% та інфляційних втрат, нарахованих на суму відсотків за користування кредитом, які нараховані за межами рішень у справі №912/1542/16 та у справі №912/1543/16.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

5. До Верховного Суду від ПАТ "Державний ощадний банк України" (далі в тексті - Банк) надійшла касаційна скарга у якій Банк просить суд скасувати ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018 в частині відмови у задоволенні грошових вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" на суму 18 276 801,13 грн. та ухвалити нове рішення у зазначеній частині, яким визнати зазначені грошові вимоги Банку до Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект".

6. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині відмови у задоволенні грошових вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" на суму 18 276 801,13 грн. та ухвалення у зазначеній частині нового рішення, Банк у касаційній скарзі наводить наступні доводи:

6.1. Суди попередніх інстанцій у своїх рішеннях неправильно застосували приписи ст. 1048 ЦК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. До Верховного Суду від ПП "Спецзовнішкомплект" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому учасник справи просить суд відмовити у задоволенні касаційної скарги з залишенням оскаржуваних судових рішень без змін.

Позиція Верховного Суду

8. Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2019 відкрито касаційне провадження у справі №912/2007/18 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018 (в частині відмови у задоволенні грошових вимог) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у вказаній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на 13 березня 2019 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

9. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення представника Скаржника, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, виходячи з наступного.

10. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

11. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

12. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій у своїх рішеннях неправильно застосували приписи ст. 1048 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

13. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

14. Мотивуючи неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів ст. 1048 ЦК України, Банк у касаційній скарзі зазначив, що наявність судового рішення, яким визнано вимоги кредитора і яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє Банк права на нарахування процентів, в порядку передбаченому ст. 1048 ЦК України.

15. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

16. Згідно висновку про застосування норм права, який викладений у пунктах 53, 54 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

17. Відповідно висновку про застосування норм права, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц від 04.07.2018, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

18. В ухвалі господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018 та постанові Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018 в частині відмови у задоволенні грошових вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" до ПП "Спецзовнішкомплект" на суму 18 276 801,13 грн., положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України застосовано з урахуванням висновків про застосування норм права, які викладені у постановах Великої Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 та у справі № 310/11534/13-ц від 04.07.2018.

19. На підставі наведеного та керуючись положеннями ч. 4 ст. 236 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про вірне застосування в оскаржуваних судових рішеннях положень ст. 1048 ЦК України, що є свідченням необґрунтованості доводу касаційної скарги Банку, який викладено у підпункті 6.1. пункту 6 даної постанови.

20. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

21. Згідно приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

22. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" дійшла до висновку, що ухвала господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

23. За таких обставин, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підлягає залишенню без задоволення, ухвала господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 912/2007/18 - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду міста Кіровоградської області від 02.10.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 912/2007/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 912/2007/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко