ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2019 Справа № 917/137/19

Суддя Сірош Д.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича

до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області

про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Багмут Дмитро Степанович звернувся з позовом до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області з позовом про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 12,8572 га кадастровий номер :06:000:0240 від 01.12.2011, укладеного між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою Багмутом Дмитром Степановичем, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за №00781, строком на 7 (сім) років з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі; визнання укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за №00781 на умовах, запропонованих позивачем.

До позовної заяви, як додаток, додано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області (36039, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Уютна, буд. 23, ідентифікаційний код 39767930) здійснювати будь-які дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 12,8572 га, в тому числі рілля - 12,8572, кадастровий номер :06:000:0240, або її частини до набрання законної сили рішенням суду по даній справі; заборонити будь-яким державним реєстраторам, в тому числі державним реєстраторам відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, адреса: 36038, м. Полтава, вул. Уютна, 23 () здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 12,8572 га, в тому числі рілля - 12,8572, кадастровий номер :06:000:0240 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру :06:000:0240, який присвоєний земельній ділянці до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядник земельної ділянки, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України, за час розгляду справи у суді має реальну можливість вчинити дії по розпорядженню, зміні цільового призначення, поділу чи об'єднанню, переданню у власність чи наданню в оренду іншим особам, в тому числі включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціонах), спірної земельної ділянки. Будь-яких стримуючих факторів чи обмежень, які б унеможливили вчинення Головним Управлінням Держгеокадастру у Полтавській області зазначених дій на реалізацію власних повноважень на даний час немає.

Таким чином, позивач вказує на можливість Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вчинити певні дії щодо передачі майнових прав на земельну ділянку чи вчинити певні дії, пов'язані з державною реєстрацією земельної ділянки як об'єкту цивільних прав (скасування державної реєстрації земельної ділянки, поділ тощо), які є проявом реалізації повноважень ГУ Держгеокадастру як розпорядника земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0240, що свідчать про явне можливе ускладнення виконання ухваленого судом рішення за результатами розгляду даної справи. Зазначені вище дії унеможливлять в подальшому здійснення державної реєстрації речового права оренди щодо земельної ділянки з підстав припинення її існування у Державному земельному кадастрі.

Отже, сам лише факт наявності у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області необмежених повноважень на вчинення дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0240, яка є предметом договору оренди від 01.12.2011, за відсутності укладеної додаткової угоди про поновлення, є достатнім фактором ризику вчинення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області дій, які стануть реальною перешкодою для виконання рішення господарського суду. Визначені Земельним кодексом повноваження ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, як зазначає позивач, і є тим беззаперечним доказом існування факторів ризику невиконання рішення суду.

Крім того, позивач у в заяві вказує, що вчинення будь-яких дій ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з земельною ділянкою з кадастровим номером :06:000:0240 можуть призвести до виникнення у майбутньому спорів щодо визнання наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області недійсними. Відтак, навіть у випадку винесення судом рішення на користь позивача про поновлення договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди не буде ефективним способом захисту порушених прав позивача та не відновить його право оренди.

Згідно з ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (зі змінами та доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У ч. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз'яснено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивач не надав до заяви про забезпечення позову доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову - забороною Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області здійснювати будь-які дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 12,8572 га, в тому числі рілля - 12,8572 та забороною будь-яким державним реєстраторам, в тому числі державним реєстраторам відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 12,8572 га та скасування кадастрового номеру :06:000:0240 , який присвоєний земельній ділянці.

Посилання позивача в заяві на можливість вчинення відповідачем певних дій щодо передачі майнових прав на земельну ділянку чи вчинення певних дій, пов'язаних з державною реєстрацією земельної ділянки як об'єкту цивільних прав (скасування державної реєстрації земельної ділянки, поділ, тощо), які є проявом реалізації повноважень ГУ Держгеокадастру як розпорядника земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0240, не є доказом вчинення відповідачем вищезазначених дій чи загрозою вчинення таких дій.

Позивач, також не надав суду доказів вчинення будь-яким державним реєстратором, в тому числі державним реєстратором відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 12,8572 га, в тому числі рілля - 12,8572 га, кадастровий номер :06:000:0240 у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, позивач не надав суду доказів в підтвердження того, що не вжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, тобто, не довів, що існує така загроза.

Посилання позивача в обґрунтування заяви про забезпечення позову на лист Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 18.01.2019 за № 298/0/26-19 (а.с. 173) є безпідставним, оскільки даний лист не є доказом вчинення відповідачем будь-яких дій, які істотно ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду. З вищезазначеного листа не вбачається існування такої загрози.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області здійснювати будь-які дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 12,8572 га, в тому числі рілля - 12,8572 га, кадастровий номер :06:000:0240, або її частини до набрання законної сили рішенням суду по даній справі; заборони будь-яким державним реєстраторам, в тому числі державним реєстраторам відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, адреса: 36038, м. Полтава, вул. Уютна, 23 () здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 12,8572 га, в тому числі рілля - 12,8572 га, кадастровий номер :06:000:0240 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру :06:000:0240, який присвоєний земельній ділянці, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі є безпідставною, не підтвердженою належними доказами та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Згідно з ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 18.03.2019 після повернення судді з відрядження.

Суддя Д.М. Сірош