ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 квітня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/31/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П. розглянув заяву б/н від 27.03.2019 (вх. №249 від 27.03.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйПіЕс Україна" про відвід судді Гирили І.М.

у справі за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйПіЕс Україна", пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 2Г, оф. 111, м. Київ, 04210

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053

до відповідача 1: Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Меблі", вул. Фабрична, 24, м. Тернопіль, 46010

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІОЛ", вул. Живова, 31, м. Тернопіль, 46008

до відповідача 3: Приватного підприємства "АРІОЛ- Тернопіль", вул. Фабрична, 24, м. Тернопіль, 46010

про стягнення солідарно заборгованості в загальній сумі 114 596 грн 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області (судді Гирили І.М.) знаходиться справа №921/31/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйПіЕс Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, до відповідачів: 1 - Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Меблі", 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІОЛ", 3 - Приватного підприємства "АРІОЛ - Тернопіль", про стягнення солідарно заборгованості в загальній сумі 114 596 грн. 60 коп. (з врахуванням ухвал суду від 11.03.2019).

27.03.2019 на електронну адресу Господарського суду Тернопільської області, через відділ діловодства, від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйПіЕс Україна" надійшла заява б/н від 27.03.2019 (вх. №249 від 27.03.2019) про відвід судді Гирили І.М. від розгляду справи № 921/31/16.

Подана ТОВ "ЕйПіЕс Україна" заява про відвід мотивована незгодою з ухвалою від 11.03.2019, якою судом прийнято заяву попереднього позивача - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про зменшення розміру позовних вимог.

Того ж дня (11.03.2019 року) судом винесено ухвалу про заміну позивача з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на його правонаступника - ТОВ "ЕйПіЕс Україна".

Новий позивач вважає, що дії судді по прийняттю заяви про зменшення позовних вимог порушують його процесуальні права, не створюють належних умов для дійсного дослідження обставин справи, порушують принцип верховенства права. Стверджує, що суд не дослідив питання про направлення копії заяви про зменшення розміру позовних вимог іншим учасникам справи, одержання її останніми та можливість надання письмових заперечень (чи інших документів) щодо її прийняття; не з'ясував реального мотиву подання заяви про зменшення позовних вимог у співвідношенні з інтересами банку в стадії ліквідації та нового кредитора, яким здійснено витрати на придбання та адміністрування активу у вигляді майнових прав, який став переможцем аукціону, уклав договір про відступлення права вимоги та набув прав кредитора.

Частиною 3 статті 39 ГПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Гирили І.М. від 29.03.2019 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, провадження у справі №921/31/19 на підставі ст.39 ГПК України зупинено та передано її матеріали для вирішення питання про відвід, у порядку встановленому ст. 32 ГПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2019, головуючим по розгляду заяви про відвід судді у даній справі, визначено суддю Шумського І.П.

Питання про даний відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід (ч.7 ст. 39 ГПК України).

Заява про відвід надійшла на вирішення судді Шумського І.П. 29.03.2019 (у п'ятницю). Оскільки 30.03.2019 та 31.03.2019 припало на вихідні (не робочі) дні, питання про відвід судді вирішується 01.04.2019 (ст. 116 ГПК України).

За загальним правилом, питання про відвід вирішується без повідомлення учасників справи (ч.8 ст. 39 ГПК України).

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу.

Так, відповідно до ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч.2 ст.35 ГПК України) - повторної участі судді у розгляді справи.

У відповідності до ст.11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України"" заява № 33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п. 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, п. 42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб'єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України"" заява № 33949/02, стосовно об'єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Таким чином, правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

Названої презумпції ТОВ "ЕйПіЕс Україна" у його заяві без номера від 27.03.2019 (вх.№249 від 27.03.2019) про відвід судді не спростовано.

Так, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (п.п.1.2.1, п.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18).

В той же час, у поданому ТОВ "ЕйПіЕс Україна" відводі не наведено жодних обставин особистої упередженості та об'єктивно обґрунтованих підстав, з якими ст. 35 ГПК України пов'язує неможливість участі судді Гирили І.М. подальшому розгляді справи №921/31/19. А також не доведено їх наявності.

Як зазначалось вище, підставою для відводу заявник вважає порушення суддею принципів і норм господарського процесу, при винесені ухвали від 11.03.2019 року про прийняття заяви попереднього позивача щодо зменшення позовних вимог.

Викладеною у ч.4 ст.35 ГПК України нормою чітко вказано, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Тому, позиція судді Гирили І.М., висловлена в ухвалі від 11.03.2019 у справі №921/31/19 не може бути підставою для її відводу у справі, яка розглядається.

Слід зазначити, що подання окремої апеляційної скарги на ухвалу суду про прийняття заяви позивача про зменшення позовних вимог ст. 255 ГПК України не передбачено.

Проте заперечення на цю ухвалу можуть включатись до апеляційної скарги на рішення суду.

Окрім того, за наявності для цього підстав, відповідно до ст.46 ГПК України, новий позивач не позбавлений права на подання заяви про збільшення позовних вимог.

З огляду на усе вищезазначене, підстав для задоволення відводу немає.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст. 39 ГПК України).

Дана ухвала не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.255 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 42, 32, 35-36, 39, 73-74, 86, 234 ГПК України господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволені заяви ТОВ "ЕйПіЕс Україна" без номера від 27.03.2019 (вх.№249 від 27.03.2019) про відвід судді Гирили І.М. у справі №921/31/19 відмовити.

2. В порядку ч.2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 01.04.2019.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.П. Шумський