ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" березня 2019 р. Справа № 924/1081/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., при секретарі судового засідання Ключки Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМСТОУН МОСТ ТРЕЙД", Донецька область, м. Словянськ

до державного підприємства "Нігинський карєр", Хмельницька область, Камянець-Подільський район, с. Сахкамінь

про зобовязання державного підприємства "Нігинський карєр" виконати п. 4.8. договорів: №1/110417 від 11.04.2017р., №1/230417 від 23.04.2017р., №1/250417 від 25.04.2017р., викладений у новій редакції у додаткових угодах: №1 від 01.05.2017р. до договору №1/110417 від 11.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/230417 від 23.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/250417 від 25.04.2017р., у спосіб: зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару за період квітень 2017р. по квітень 2018р. на загальну суму 999450,17 грн., яка складається з: в квітні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 93328,40 грн.; в травні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 241729,15 грн.; в липні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 104598,00 грн.; в серпні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 90121,80 грн.: в вересні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 98740,11 грн.; в жовтні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 54382,50 грн.; в листопаді 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 91479,56 грн.; в грудні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 68161,50 грн.; в січні 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 23107,50 грн.; в лютому 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 20279,25 грн.; в березні 2018 року: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 78808,50 грн.; в квітні 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 34713,90 грн.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1 за довіреністю від 13.06.18р.

відповідач: ОСОБА_2 за довіреністю №17 від 31.01.2019р.; ОСОБА_3 в.о. директора

Рішення приймається 28.03.2019р., оскільки в судовому засіданні 14.03.2019р. постановлялася ухвала про оголошення перерви.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

26.11.2018р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМСТОУН МОСТ ТРЕЙД", Донецька область, м. Словянськ до державного підприємства "Нігинський карєр", Хмельницька область, Камянець-Подільський район, с. Сахкамінь про зобовязання виконати п. 4.8. договорів: №1/110417 від 11.04.2017р., №1/230417 від 23.04.2017р., №1/250417 від 25.04.2017р., викладений у новій редакції у додаткових угодах: №1 від 01.05.2017р. до договору №1/110417 від 11.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/230417 від 23.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/250417 від 25.04.2017р., у спосіб: зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару за період квітень 2017р. по квітень 2018р. на загальну суму 999450,17 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018р. справу №924/1081/18 передано на розгляд судді Танасюк О.Є.

Ухвалою суду від 30.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26 грудня 2018 р.

Ухвалою суду від 26.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/1081/18 на 30 днів.

26 грудня 2018 р. судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 21.01.2019р. прийнято заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМСТОУН МОСТ ТРЕЙД" від 18.01.2019р. про зміну предмету позову. Предмет позову: зобовязання державного підприємства "Нігинський карєр" виконати п. 4.8. договорів: №1/110417 від 11.04.2017р., №1/230417 від 23.04.2017р., №1/250417 від 25.04.2017р., викладений у новій редакції у додаткових угодах: №1 від 01.05.2017р. до договору №1/110417 від 11.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/230417 від 23.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/250417 від 25.04.2017р., у спосіб: зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару за період квітень 2017р. по квітень 2018р. на загальну суму 999450,17 грн., яка складається з: в квітні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 93328,40 грн.; в травні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 241729,15 грн.; в липні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 104598,00 грн.; в серпні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 90121,80 грн.: в вересні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 98740,11 грн.; в жовтні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 54382,50 грн.; в листопаді 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 91479,56 грн.; в грудні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 68161,50 грн.; в січні 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 23107,50 грн.; в лютому 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 20279,25 грн.; в березні 2018 року: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 78808,50 грн.; в квітні 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 34713,90 грн.

21.02.2019р. судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 26.02.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 924/1081/18, призначено справу до судового розгляду по суті на 14 березня 2019р.

Ухвалою суду від 14.03.2019р. відмовлено державному підприємству "Нігинський карєр" у поновленні процесуального строку для залучення Міністерства аграрної політики та продовольства України як третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залишено без розгляду клопотання державного підприємства "Нігинський карєр" про залучення Міністерства аграрної політики та продовольства України як третьої особи на стороні відповідача, , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

14.03.2019р. судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні на 28 березня 2019 року.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся з позовом до суду , я кому просить зобовязати ДП "Нігинський карєр" виконати п. 4.8. договорів: №1/110417 від 11.04.2017р., №1/230417 від 23.04.2017р., №1/250417 від 25.04.2017р. (викладений у новій редакції у додаткових угодах: №1 від 01.05.2017р. до договору №1/110417 від 11.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/230417 від 23.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/250417 від 25.04.2017р.), у спосіб: зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару за відповідний період.

В обґрунтування позову посилається на те, що 11.04.2017 року між Державним підприємством «Нігинський кар'єр» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАИМСТОУН МОСТ ТРЕЙД» (Покупець) укладено Договір № 1/110417, відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію в подальшому «Товар» в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. 11.04.2017 року було підписано між Сторонами Специфікацію № 1 до Договору № 1/110417 від 11.04.2017 року, відповідно до якої Постачальник зобов'язався поставити у власність Покупця Товар, а саме камінь вапняковий, фракційний склад 80-130 мм, якість ДСТУ Б.В2.7-109-2001, ДСТУ 1451-96, ціна за 1 тону 132,00 грн. Дана специфікація є невід'ємною частиною зазначеного договору. 01.05.2017 року було укладено між Сторонами Додаткову угоду № 1 до Договору № 1/110417 від 11.04.2017 року відповідно до якої в пункті 1 зазначено, що п.4.8. Договору викладено у редакції , яка передбачає, що на дату виникнення податкових зобов'язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) Постачальник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюються Постачальником протягом 15-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов'язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України).

Також позивач стверджує , що 13.11.2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 1/110417 від 11.04.2017 року відповідно до якої п. 1 було внесено зміни в п. 8.1. Договору № 1/110417 від 11.04.2017 року виклавши в наступній редакції: «Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 року, але, в будь-якому випадку, до повного виконання Сторонами своїх обов'язків.»

Стверджує, що 23.04.2017 року між Державним підприємством «Нігинський кар'єр» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМСТОУН МОСТ ТРЕЙД» (Покупець), а разом Сторони, було укладено Договір № 1/230417 відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію в подальшому «Товар» в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. 23.04.2017 року було підписано між Сторонами Специфікацію № 1 до Договору № 1/230417 від 23.04.2017 року, відповідно до якої Постачальник зобов'язався поставити у власність Покупця Товар, а саме вапняк флюсовий, фракційний склад 40-80 мм, якість СОУ МПП 73.080-177:2007, ціна за 1 тону 132,00 грн. Дана специфікація є невід'ємною частиною зазначеного договору. 01.05.2017 року було укладено між Сторонами Додаткову угоду № 1 до Договору № 1/230417 від 23.04.2017 року відповідно до якої в пункті 1 зазначено, що п. 4.8. Договору викладено у редакції , яка передбачає, що на дату виникнення податкових зобов'язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) Постачальник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюються Постачальником протягом 15-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов'язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України). 13.11.2017 року між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 1/230417 від 23.04.2017 року відповідно до якої п. 1 було внесено зміни в п. 8.1. Договору № 1/230417 від 23.04.2017 року виклавши в наступній редакції: «Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 року, але, в будь-якому випадку, до повного виконання Сторонами своїх обов'язків.»

Позивач також наголошує на тому, що 5.04.2017 року між Державним підприємством «Нігинський кар'єр» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМСТОУН МОСТ ТРЕЙД» (Покупець), а разом Сторони, було укладено Договір № 1/250417 відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію в подальшому «Товар» в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. 25.04.2017 року було підписано між Сторонами Специфікацію № 1 до Договору № 1/250417 від 25.04.2017 року, відповідно до якої Постачальник зобов'язався поставити у власність Покупця Товар, а саме камінь вапняковий, фракційний склад 40-80 мм, якість ДСТУ Б В2.7-109-2001, ціна за 1 тону 132,00 грн. Дана специфікація є невід'ємною частиною зазначеного договору. 01.05.2017 року було укладено між Сторонами Додаткову угоду № 1 до Договору № 1/250417 від 25.04.2017 року відповідно до якої в пункті 1 зазначено, що п.4.8. Договору викладено у редакції , яка передбачає, що на дату виникнення податкових зобов'язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) Постачальник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюються Постачальником протягом 15-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов'язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України). 13.11.2017 року між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 1/250417 від 25.04.2017 року відповідно до якої п. 1 було внесено зміни в п. 8.1. Договору № 1/250417 від 25.04.2017 року виклавши в наступній редакції: «Даний договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2018 року, але, в будь-якому випадку, до повного виконання Сторонами своїх обов'язків.».

Наголошує на тому, що зобов'язання Відповідача (ДП «Нігинський кар'єр») щодо складання та реєстрації податкових накладних, останнім такі зобов'язання не були виконані як у встановлений Договорами поставки терміни, так не виконані і по сьогоднішній день. На виконання наведених вище Договорів. Відповідачем було поставлено Товар, а позивачем проведеного його сплату, що підтверджується відповідними видатковими накладними, тому відповідач повинен був провести реєстрацію відповідних податкових накладних. Відповідно до оборотно - сальдових відомостей по рахунку 631 вбачається, що Постачальник повинен був зареєструвати податкові накладні, а саме: у квітні 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 93 328.40 грн.; , зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0.00 грн.; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 93 328,40 грн.; у травні 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 246 671,59 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 4942,44 грн. (згідно витягу ЄРПН); незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 241 729,15 грн.; у липні 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 129 339,00 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 24 741,00 грн. (згідно витягу ЄРПН); незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 104 598,00 грн.; у серпні 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 90 121,80 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0,00 грн. ; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 90 121,80 грн.; у вересні 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 98 740.11 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0,00 грн.; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 98 740,11 грн.; у жовтні 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 114 851,25 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 60 468,75 грн. (згідно витягу ЄРПН); незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 54 382,50 грн. ; у листопаді 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 145 711,31 грн., зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 54 231,75 грн (згідно витягу ЄРПН); незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 91 479,56 грн.; у грудні 2017 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 68 161,50 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0,00 грн.; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 68 161,50 грн.; у січні 2018 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 23 107,50 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0,00 грн.; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 23 107,50 грн.; у лютому 2018 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 20 279,25 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0,00 грн.; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 20 279,25 грн.; у березні 2018 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 78 808,50 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0,00 грн.; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 78 808,50 грн.; у квітні 2018 року: на загальну суму ПДВ у розмірі: 34 713.90 грн.; зареєстровано податкові накладні на загальну суму: 0,00 грн.; незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 34 713,90 грн. Загальна сума на яку не зареєстровано податкові накладні Відповідачем за період квітень 2017 - квітень 2018 року, в порушення пункту 4.8. Договорів поставки, що викладений в новій редакції в Додаткових угодах № 1 до вищезазначених Договорів поставки, становить 999 450,17 грн.

Позивач наголошує на тому, що внаслідок неналежного виконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань по складанню та реєстрації податкових накладних у встановлені Договорами поставки строки Позивач втрачає право на податковий кредит в сумі 999 450,17 грн., в чому ТОВ «ЛАЙМСТОУН МОСТ ТРЕЙД» безпосередньо і вбачає порушення своїх законних прав та майнових інтересів.

Відповідач у поясненнях від 14.03.2019р. зазначає, що відносини, що виникають у сфері оподаткування субєктів господарювання, зокрема щодо складання та реєстрації у порядку, визначеному законодавством, регулюються спеціальним для цих відносин законом - Податковим кодексом України. Обумовлені в договорі обов'язки відповідача скласти податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі, здійснити реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, не є господарським зобов'язанням та/або правилом здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання цих умов договору не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до ч. 1 ст. 230, ст. 218 ГК України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності. Виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, нездійснення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням з боку відповідача правил здійснення саме господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання, оскільки обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства. При цьому зазначення сторонами у договорі про обов'язок однієї зі сторін щодо складення податкової накладної та здійснення її реєстрації протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміни характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Стверджує, що зобов'язання відповідача щодо належного оформлення податкових накладних, їх офіційної реєстрації та наявності чи відсутності у позивача можливості відшкодувати податковий кредит, не стосуються господарських відносин, що склалися між сторонами на підставі укладеного між ними договору поставки, а є за своєю правового природою податковими зобов'язаннями, які регулюються нормами ПК України та контролюються ДФС.

Відповідач наголошує на тому, що позивачем не доведено передбаченого п. 4.8 договорів факту втрати покупцем права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, як і відмови постачальника надати/зареєструвати покупцю податкову накладну. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податковою кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. У зв'язку із тим, що за укладеними договорами купівлі - продажу поставка позивачу товарів здійснювалась відповідачем з квітня 2017 року по квітень 2018 року, правовідносини з питань граничних строків реєстрації податкових накладних та формування податкового кредиту регулюються виключно податковим законодавством із врахуванням внесених змін до нього, зокрема, п. 198,6 ст.198 Податкового кодексу України, відповідно до якого відповідач не втратив права за вказаними у позові господарськими зобов'язаннями зареєструвати податкові накладні, а позивач відповідно отримав право відображати податковий кредит протягом 1095 днів з дати складання податкової накладної

Окрім того, відповідач повідомляє, що відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/34368/18-к від 16.07.2018 року, в ході обшуку, який було проведено слідчими слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України 24.07.2018, в ДП «Нігинський кар'єр» вилучено первинну документацію, в тому числі: договори №1/110417 від 11.04.2017р., №1/230417 від 23.04.2017р., №1/250417 від 25.04.2017р., укладені між ТОВ «Лаймстоун Мост Трейд» та ДП «Нігинський кар'єр», а також вся первинна бухгалтерська документація складена при виконанні зазначених договорів (заявки, рахунки фактури, видаткові накладні, податкові накладні, витяги з реєстрів податкових накладних, довіреності на право отримання корисних копалин, акти прийому передачі, платіжні доручення та інші документи, що відображають факти постачання та надання послуг ДП «Нігинський кар'єр» іншим субєктам підприємницької діяльності в період часу з 01.01.2015р. по 10.07.2018р. ; компютерна техніка, електронні носії інформації з інформацією щодо фінансово-господарських операцій ДП «Нігинський кар'єр», та ін.)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових поясненнях по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11.04.2017 р. між державним підприємством «Нігинськин кар'єр» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лаймстоун Мост Трейд» (покупець) укладено договір №1/110417, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, в подальшому «товар» в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

Назва, ціна, кількість товару, об'єми та строки поставки визначаються та узгоджуються сторонами у відповідних специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною (п. 1.2 договору).

У п. 4.1 договору вказано, що загальна кількість товару, що поставляється у рамках цього договору, вказана в специфікаціях до цього договору.

Датою відвантаження товару при поставках залізничним транспортом вважається дата штемпеля станції-відправника у відповідній залізничній накладній (56 графа), а при поставках самовивізом - дата виписки накладної постачальником (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 4.7 договору постачальник передає покупцю наступні документи: рахунок-фактуру; завірену залізничну накладну (передається з відповідною партією товару перевізником), видаткову накладну, копію сертифікату відповідності та паспорт якості (один примірник на всю партію товару), радіологічний сертифікат (за вимогою покупця).

Пунктом 4.8. договору передбачено, що постачальник зобов'язаний виписати податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи постачальника у порядку, встановленому законодавством, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом 15 календарних днів з моменту виникнення права на віднесення сум податку на додану вартість в податковий кредит.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2017 р. (п. 8.1 договору).

У п. 8.3 договору зазначено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, якщо таке матиме місце під час дії цього договору.

До договору сторонами складено, підписано та скріплено відтисками печаток специфікацію №1 від 11.04.2017 р. на поставку каменя вапнякового в кількості 7200 тон на суму 792000,00 грн.

01.05.2017 р. до договору від 11.04.2017 р. №1/110417 сторонами підписано додаткову угоду №1, в якій сторони домовились викласти п. 4.8 договору в редакції: « 4.8. На дату виникнення податкових зобов'язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) Постачальник складає податкову накладну «розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється Постачальником протягом 15-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов'язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України).

У разі відмови постачальника надати/зареєструвати покупцю податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) або в разі порушення ним порядку її заповнення та або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі, внаслідок чого покупець втратить право на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ, який покупець повинен отримати, за такою податковою накладною (розрахунку коригування) податкової накладної), протягом 10 календарних днів з дати отримання відповідної претензії Покупця.

Покупець має право застосувати оперативно-господарські санкції у разі не реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних або в разі порушення Постачальником порядку її заповнення.

Під оперативно-господарською санкцією сторони розуміють право покупця «отримати оплату продукції на суму податкового кредиту з ПДВ, який покупець повинен отримати за податковою накладною (з розрахунком коригування до податкової накладної), не зареєстрованою постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних або неналежно заповненої податкової накладної до моменту надання покупцеві належним чином оформленої та зареєстрованої податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної).

Сторони погодили, що у разі застосування покупцем оперативно-господарських санкцій, штрафні санкції (неустойки, пені, штрафи, відсотки річних за користування чужими грошовими коштами, індекс інфляції, збитки тощо) за несвоєчасну оплату продукції до покупця не застосовуються.

Також 13.11.2017 р. сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору від 11.04.2017 р. №1/110417, якою, зокрема п. 8.1 договору виклали в редакції: «Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 р., але, в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх обовязків.»

Також між державним підприємством «Нігинськин кар'єр» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лаймстоун Мост Трейд» (покупець) було укладено договори №1/230417 від 23.04.2017 р. та №1/250417 від 25.04.2017 р. з умовами, в тому числі п. п. 1.1, 1.2, 4.1, 4.4, 4.7, 4.8 аналогічними тим, що погоджені сторонами у договорі від 11.04.2017 р. №1/110417.

При цьому у специфікаціях №1 від 23.04.2017 р. до договору №1/230417 від 23.04.2017 р. та №1 від 25.04.2017 р. до договору №1/250417 від 25.04.2017 р. сторонами визначено товар, який підлягає поставці, вапняк флюсовий в кількості 7200 тон на суму 792000,00 грн.

До договорів №1/230417 від 23.04.2017 р. та №1/250417 від 25.04.2017 р. сторонами 01.05.2017 р. було укладено додаткові угоди №1, а 13.11.2017 р. додаткові угоди №2, якими були внесені зміни до зазначених договорів шляхом викладення в нових редакціях п. п. 4.8, 8.1 цих договорів, які за змістом відповідають змінам, внесеним відповідними додатковими угодами до договору від 11.04.2017 р. №1/110417.

Відповідно до підписаних сторонами видатковими накладними відповідачем поставлено позивачу товару за договором №1/110417 від 11.04.2017 р., а саме: №РН-0000474 від 23.04.2017 р. на суму 211028,40 грн., №РН-0000477 від 24.04.2017 р. на суму 137940,00 грн., №РН-0000489 від 25.04.2017 р. на суму 27297,60 грн., №РН-0000521 від 02.05.2017 р. на суму 18549,00 грн., №РН-0000537 від 05.05.2017 р. на суму 65340,00 грн., №РН-0000539 від 05.06.2017 р. на суму 28053,00 грн., №РН-0000545 від 08.05.2017 р. на суму 93001,50 грн., №РН-0000552 від 09.05.2017 р. на суму 111604,50 грн., №РН-0000568 від 12.05.2017 р. на суму 64786,50 грн., №РН-0000631 від 25.05.2017 р. на суму 37503,00 грн., №РН-0000884 від 04.07.2017 р. на суму 18441,00 грн., №РН-0000916 від 07.07.2017 р. на суму 18697,50 грн., №РН-0000924 від 08.07.2017 р. на суму 55498,50 грн., №РН-0000929 від 11.07.2017 р. на суму 27918,00 грн., №РН-0000946 від 13.07.2017 р. на суму 18697,50 грн., №РН-0000973 від 20.07.2017 р. на суму 36990,00 грн., №РН-0001019 від 27.07.2017 р. на суму 177930,00 грн., №РН-0001020 від 28.07.2017 р. на суму 310027,50 грн., №РН-0001033 від 29.07.2017 р. на суму 56281,50 грн., №РН-0001052 від 03.08.2017 р. на суму 46156,50 грн., №РН-0001483 від 24.11.2017 р. на суму 18657,00 грн., №РН-0001489 від 25.11.2017 р. на суму 139158,00 грн., №РН-0001516 від 30.11.2017 р. на суму 7140,00 грн. (відшкодування витрат залізниці), №РН-0001517 від 04.12.2017 р. на суму 46399,50 грн., №РН-0001524 від 09.12.2017 р. на суму 204201,00 грн., №РН-0000079 від 05.03.2018 р. на суму 65070,00 грн., №РН-0000116 від 29.03.2018 р. на суму 4657,50 грн., №РН-0000122 від 02.04.2018 р. на суму 4522,50 грн., №РН-0000130 від 06.04.2018 р. на суму 17455,50 грн., №РН-0000134 від 10.04.2018 р. на суму 16861,50 грн., №РН-0000143 від 12.04.2018 р. на суму 8766,90 грн., №РН-0000148 від 13.04.2018 р. на суму 17442,00 грн., №РН-0000159 від 16.04.2018 р. на суму 18022,50 грн., №РН-0000182 від 20.04.2018 р. на суму 23260,50 грн., №РН-0000190 від 23.04.2018 р. на суму 37449,00 грн., №РН-0000197 від 24.04.2018 р. на суму 18940,50 грн., №РН-0000201 від 25.04.2018 р. на суму 4495,50 грн., №РН-0000209 від 26.04.2018 р. на суму 36369,00 грн., №РН-0000219 від 27.04.2018 р. на суму 4698,00 грн.

В якості оплати за товар згідно з договором 1/110417 від 11.04.2017 р. відповідачем сплачено позивачу 2749994,96 грн. відповідно до платіжних доручень: від 12.05.2018 р. №80 на суму 200000,00 грн., від 27.07.2017 р. №144 на суму 1000000,00 грн., від31.07.2017 р. №145 на суму 1000000,00 грн., від 02.08.2017 р. №154 на суму 249994,96 грн., від 19.12.2017 р. №247 на суму 300000,00 грн.

Також надано копії видаткових накладних на поставку товару за договором №1/230417 від 23.04.2017 р., а саме: №РН-0000509 від 28.04.2017 р. на суму 55228,80 грн., №РН-0000514 від 30.04.2017 р. на суму 128475,60 грн., №РН-0000569 від 12.05.2017 р. на суму 27891,00 грн., №РН-0000576 від 13.05.2017 р. на суму 37260,00 грн., №РН-0000587 від 16.05.2017 р. на суму 65313,00 грн., №РН-0000598 від 19.05.2017 р. на суму 28107,00 грн., №РН-0000630 від 25.05.2017 р. на суму 36990,00 грн., №РН-0000917 від 07.07.2017 р. на суму 9193,50 грн., №РН-0001012 від 26.07.2017 р. на суму 18495,00 грн., №РН-0001086 від 09.08.2017 р. на суму 130950,00 грн., №РН-0001091 від 10.08.2017 р. на суму 310122,00 грн., №РН-0001187 від 03.09.2017 р. на суму 186327,00 грн., №РН-0001188 від 04.09.2017 р. на суму 129897,00 грн., №РН-0001322 від 10.10.2017 р. на суму 326295,00 грн., №РН-0001425 від 04.11.2017 р. на суму 167008,50 грн., №РН-0001426 від 05.11.2017 р. на суму 158382,00 грн., №РН-0001462 від 20.11.2017 р. на суму 159664,50 грн., №РН-0001463 від 28.11.2017 р. на суму 28242,00 грн., №РН-0001564 від 25.12.2017 р. на суму 56052,00 грн., №РН-0001569 від 26.12.2017 р. на суму 102316,50 грн., №РН-0000032 від 31.01.2018 р. на суму 138645,00 грн., №РН-0000039 від 01.02.2018 р. на суму 121675,50 грн., №РН-0000076 від 03.03.2018 р. на суму 102937,50 грн., №РН-0000077 від 04.03.2018 р. на суму 196857,00 грн., №РН-0000080 від 05.03.2018 р. на суму 39946,50 грн., №РН-0000082 від 06.03.2018 р. на суму 9382,50 грн.

Відповідачем здійснено оплату товару згідно з договором №1/230417 від 23.04.2017 р. на суму 2022850,07 грн. відповідно до платіжних доручень від 12.05.2017 р. №81 на суму 100000,00 грн., від 02.08.2017 р. №150 на суму 582850,07 грн., від 14.11.2017 р. №228 на суму 500000,00 грн., від 16.11.2017 р. №230 на суму 500000,00 грн., від 26.01.2018 р. №270 на суму 140000,00 грн., від 02.03.2018 р. №286 на суму 200000,00 грн.

Крім того, на підтвердження поставки товару згідно з договором №1/250417 від 25.04.2017 р. позивачем надано копії видаткових накладних: №РН-00006570 від 12.05.2017 р. на суму 46143,00 грн., №РН-0000575 від 13.05.2017 р. на суму 37395,00 грн., №РН-0000588 від 16.05.2017 р. на суму 121527,00 грн., №РН-0000602 від 21.05.2017 р. на суму 27756,00 грн., №РН-0000609 від 22.05.2017 р. на суму 56227,50 грн., №РН-0000615 від 23.05.2017 р. на суму 73939,50 грн., №РН-0000629 від 25.05.2017 р. на суму 18522,00 грн., №РН-0000630 від 25.05.2017 р. на суму 36990,00 грн., №РН-0000918 від 08.07.2017 р. на суму 18562,50 грн., №РН-0000993 від 22.07.2017 р. на суму 18562,50 грн., №РН-0001008 від 25.07.2017 р. на суму 27756,00 грн., №РН-0001084 від 08.08.2017 р. на суму 46305,00 грн., №РН-0001113 від 15.08.2017 р. на суму 18724,50 грн., №РН-0001134 від 22.08.2017 р. на суму 37395,00 грн., №РН-0001238 від 16.09.2017 р. на суму 344655,00 грн., №РН-0001348 від 17.10.2017 р. на суму 27783,00 грн., №РН-0001349 від 18.10.2017 р. на суму 148270,50 грн., №РН-0001352 від 19.10.2017 р. на суму 186759,00 грн.

Відповідно до платіжних доручень від 24.05.2017 р. №88 на суму 436000,00 грн., від 24.05.2017 р. №89 на суму 4000,00 грн., від 06.11.2017 р. №222 на суму 500000,00 грн., від 09.11.2017 р. на суму 500000,00 грн. відповідач перерахував позивачу кошти на загальну суму 1836000,00 грн. за товар згідно з договором №1/250417 від 25.04.2017 р.

Позивач звернувся до відповідача з претензією (від 20.06.2017), в якій просив вжити заходи щодо реєстрації податкових накладних. Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідачем не виконуються зобовязання по складанню та реєстрації податкових накладних у встановлені Договорами поставки строки, позивач вважаючи , що втрачає право на податковий кредит в сумі 999 450,17 грн., звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу . У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту , який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин . Тобто потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає той спосіб захисту , який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.

ОСОБА_4 Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 по справі № 925/1265/16 дійшла висновку, що під способами захисту суб'єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи правоохоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Предметом даного спору є зобовязання державного підприємства "Нігинський карєр" виконати п. 4.8. договорів: №1/110417 від 11.04.2017р., №1/230417 від 23.04.2017р., №1/250417 від 25.04.2017р., викладений у новій редакції у додаткових угодах: №1 від 01.05.2017р. до договору №1/110417 від 11.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/230417 від 23.04.2017р., №1 від 01.05.2017р. до договору №1/250417 від 25.04.2017р., у спосіб: зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару за період квітень 2017р. по квітень 2018р. на загальну суму 999450,17 грн., яка складається з: в квітні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 93328,40 грн.; в травні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 241729,15 грн.; в липні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 104598,00 грн.; в серпні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 90121,80 грн.: в вересні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 98740,11 грн.; в жовтні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 54382,50 грн.; в листопаді 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 91479,56 грн.; в грудні 2017р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 68161,50 грн.; в січні 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 23107,50 грн.; в лютому 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 20279,25 грн.; в березні 2018 року: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 78808,50 грн.; в квітні 2018р.: незареєстровані податкові накладні на загальну суму: 34713,90 грн.

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання регулюють Господарським кодексом України (ст. 1 ГК України).

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю. Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами (ст. 3 ГК України).

За приписами ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Також відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи між сторонами було укладено договори від 11.04.2017 р. №1/110417, від 23.04.2017 р. №1/230417, від 25.04.2017 р. №1/250417, відповідно до яких відповідач як постачальник зобов'язався поставити, а позивач як покупець - прийняти та оплатити продукцію в порядку та на умовах, визначених у цих договорах.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

У ст. 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 3 ст. 14 ЦК України виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Разом з тим відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Так, у п. 4.8 вищезазначених договорів сторони шляхом укладення додаткових угод від 01.05.2017 р. погодили, зокрема, що на дату виникнення податкових зобов'язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) постачальник складає податкову накладну «розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється постачальником протягом 15-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов'язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України). У разі відмови постачальника надати/зареєструвати покупцю податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) або в разі порушення ним порядку її заповнення та або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі, внаслідок чого покупець втратить право на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ, який покупець повинен отримати, за такою податковою накладною (розрахунку коригування) податкової накладної), протягом 10 календарних днів з дати отримання відповідної претензії покупця.

У статті 3 Господарського кодексу України передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Аналогічні положення містяться і в п. п. 14.1.36, 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, а саме: господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Проте, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони скористались своїм правом у вільному визначенні умов договору та пунктом 4.8. договорів шляхом укладення додаткових угод від 01.05.2017 р. погодили, зокрема, що на дату виникнення податкових зобов'язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) постачальник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі.

Відповідно до п. 198.1 ст. 201 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 201.1, абз. 1, 2 п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що платник податку на додану вартість на дату виникнення податкових зобов'язань зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Отже, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері оподаткування суб'єктів господарювання, регулюються іншим законодавством спеціальним для цих відносин податковим. При цьому саме лише зазначення сторонами у договорах про обов'язок постачальника здійснити реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку, не має наслідком зміни характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Обумовлені в договорі обов'язки відповідача скласти податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі, здійснити реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, не є господарським зобов'язанням та/або правилом здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання цих умов договору не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно виключає можливість зобовязати учасника господарських правовідносин здійснити реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару, навіть якщо такий обовязок передбачений у договорі.

Виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, нездійснення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням з боку відповідача правил здійснення саме господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання, оскільки обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства.

При цьому зазначення сторонами у договорі про обов'язок однієї зі сторін щодо складення податкової накладної та здійснення її реєстрації протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміни характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

За змістом статей 3, 173 Господарського кодексу України зобов'язанням (господарським зобов'язанням) є обов'язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору, тобто у даному випадку зобов'язання відповідача полягає у поставці товару, а зобов'язання позивача у обов'язку прийняти та оплатити його вартість.

Також судом звертається увага на те, що зобов'язання відповідача щодо належного (своєчасного) оформлення податкових накладних, їх офіційної реєстрації та наявності чи відсутності у позивача можливості відшкодувати податковий кредит, не стосуються господарських відносин, що склалися між сторонами на підставі укладеного між ними договору поставки, а є за своєю правовою природою податковими зобов'язаннями, які регулюються нормами ПК України та контролюються ДФС (правова позиція, викладена в постанові ВС у справі №902/380/17 від 13.04.2018 р.)

Судом додатково враховується, що підписуючи додаткові угоди до договорів сторони домовились, що у разі відмови постачальника надати/зареєструвати покупцю податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ, який покупець повинен отримати, за такою податковою накладною (розрахунку коригування) податкової накладної), протягом 10 календарних днів з дати отримання відповідної претензії Покупця.

Тому позивач не позбавлений права здійснити відновлення своїх прав шляхом притягнення відповідача до відповідальності, як це передбачено п. 4.8. договорів в окремому судовому провадженні.

Окремо судом зауважується, що позивачем не доведено, що відповідач, як постачальник, відмовляється зареєструвати покупцю податкові накладні. Так, державним підприємством "Нігинський карєр" надано у матеріали справи копію ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/34368/18-к від 16.07.2018 року. При цьому , відповідач наголошує на тому, що в ході обшуку, який було проведено слідчими слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України 24.07.2018, в ДП «Нігинський кар'єр» вилучено первинну документацію, в тому числі: договори №1/110417 від 11.04.2017р., №1/230417 від 23.04.2017р., №1/250417 від 25.04.2017р., укладені між ТОВ «Лаймстоун Мост Трейд» та ДП «Нігинський кар'єр», а також первинна бухгалтерська документація, складена при виконанні зазначених договорів.

Зважаючи на зазначене, суд доходить висновку, що виконання відповідачем зобов'язання, передбаченого п. 4.8 договору виникає не за договором поставки, а з податкових правовідносин, а тому не може бути підставою для покладення на нього обовязку зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару.

Крім того, судом враховуються положення п. 198.6 ст. 198 ПК України, згідно з якими суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. Однак, враховуючи вищезазначені положення, позивачем не доведено передбаченого п. 4.8 договорів факту втрати покупцем права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, як і відмови постачальника надати/зареєструвати покупцю податкову накладну.

Згідно з листом Міністерства доходів і зборів України від 13.01.2014 N 448/6/99-99-19-04-02-15 "Щодо деяких питань оподаткування податком на додану вартість", відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви зі скаргою є підставою для проведення (документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією, і отже, чинним законодавством наведеним вище передбачено право покупця на оскарження дій продавця у випадку відмови останнього надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі.

Таким чином, порушення відповідачем порядку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту шляхом подачі до податкової відповідної заяви із скаргою на продавця товару одночасно з наданням підтверджуючих документів за звітний податковий період.

Належне виконання продавцем послуг за договорами зазначеної процедури дозволило б покупцю товару забезпечити оформлення ним відповідного податкового кредиту.

Доказів того, що позивач скористався своїм правом на звернення до податкової в порядку передбаченому п. 201.10 ст. 201 ПК України та подав до такого органу за звітний податковий період заяву із скаргою на відповідача щодо порушення останнім порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної та доказів того, що позивачем вчинено дії щодо оформлення податкового кредиту за вищезазначеною процедурою суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про те, що позивачем не доведено, що дії/бездіяльність відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила позивача можливості отримати відшкодування ПДВ.

В рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі "East/West Alliance Limited" проти України" (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов'язання за цим положенням. Межі обов'язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_5 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 1 Господарського процесуального кодексу України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. При цьому, має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи інтерес потребує захисту. Звертаючись до суду позивач у позовній заяві викладає предмет і підставу позову. Предмет позову це конкретна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, а підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується ця вимога. Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально - правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача.

Якщо буде встановлено, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права суд приймає рішення про відмову у позові. Відповідно до приписів статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Дана норма кореспондується з приписами статті 20 Господарського кодексу України, якими унормовано, що права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно-господарських санкцій; установлення, зміни та припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Як встановлено судом, предметом спору є вимога позивача про зобовязання державного підприємства "Нігинський карєр" виконати п. 4.8. договорів у спосіб - зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару. Проте, чинним цивільним та господарським законодавством не передбачено такого матеріально-правового способу захисту права, як зобовязання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за наслідками постачання товару, оскільки такі зобовязання, хоч і випливають із умов договорів однак за своєю правовою природою є податковими.

Вищезазначеним спростовуються доводи позивача, наведені у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

При цьому судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Враховуючи вищевикладене, недоведеності "поза розумним сумнівом" того що право позивача порушене внаслідок порушення відповідачем зобовязань саме у господарській діяльності , у задоволенні позову належить відмовити.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 73, 74, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК.

Повне рішення складено 01.04.2019 р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим.:

1 до справи,

2 - позивачу ТОВ "ЛАЙМСТОУН МОСТ ТРЕЙД" (84122, Донецька область, м. Словянськ, вул.. Університетська, буд. 36, прим. 6, кім. 308),

3 - відповідачу ДП "Нігинський карєр" (32322, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, с. Сахкамінь, вул. Радянська, буд. 1А).

Всім рекомендованим з повідомленням.