УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"29" березня 2019 р. м. Чернігів справа № 927/263/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши матеріали позовної заяви №б/н від 28 березня 2019 року

позивач: ОСОБА_1

АДРЕСА_3

відповідач-1: Фізична особа-підприємець Атрощенко Віктор Григорович

АДРЕСА_3,

відповідач-2: Фізична особа-підприємець Дуля Володимир Олександрович

АДРЕСА_2

про визнання недійсним договору

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Атрощенко Віктора Григоровича та до Фізичної особи-підприємця Дуля Володимира Олександровича про визнання недійсним договору №-1 від 15 січня 2018 року, укладеного між відповідачами, предметом якого є поставка товару.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1, дружина відповідача-1, не давала згоду на укладення вказаного договору від 15 січня 2018 року та додаткової угоди до нього про відстрочку платежу.

Дослідивши матеріали позовної заяви №б/н від 28 березня 2019 року з доданими до неї документами суд дійшов висновку про її повернення позивачу без розгляду з урахуванням наступного.

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до господарського суду з позовною заявою, як дружина відповідача-1, Фізичної особи-підприємця Атрощенко Віктора Григоровича, з мотивів викладених у статті 65 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. (Другий з подружжя - це особа, яка є фізичною особою громадянином, а не фізичною особою-підприємцем).

Договір №-1 від 15 січня 2018 року укладено відповідачем-1, як фізичною особою-підприємцем, а не як фізичною особою громадянином.

У відповідності до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 43 Господарського кодексу України передбачено, що підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Згідно ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 128 Господарського кодексу України, передбачено, що громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України, Фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

У частині 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що відповідно до положень статей 57, 61 Сімейного кодексу України, ст. 52 Цивільного кодексу України майно приватного підприємства чи фізичної особи-підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

Договір №-1 від 15 січня 2018 року, предметом якого є поставка товару, укладений між відповідачами, не є угодою щодо розпорядження спільним майном подружжя позивача та відповідача-1, яка потребує дотримання вимог ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.1 ч. 1 ст. 20).

Частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно п. 1 ст. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Тобто, викладене вище вказує на те, що в даному випадку права та інтереси позивача не порушені та не могли бути порушені, у зв'язку з чим, в розумінні ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, позивач ОСОБА_1 не має права на звернення до господарського суду про визнання недійсним договору №-1 від 15 січня 2018 року, укладеного між відповідачами.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява №б/н від 28 березня 2019 року підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути без розгляду ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, що передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 29 березня 2019 року.

Додаток (для позивача): позовна заява з доданими до неї документами - на 30 арк, у тому числі оригінал квитанції №38 від 28 березня 2019 року.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/