УХВАЛА

м. Київ

11.03.2019Справа № 43/75-15/7-б

За заявою Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ганюк Т.М. (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1)

до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, .м Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019)

про визнання припиненими іпотек та скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень

В межах справи № 43/75-15/7-б

За заявою Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П. (головуючий) Суддя Мандичев Д.В.

Суддя Яковенко А.В.

Представники:

Від позивача Ганюк Т.М. - ліквідатор, Сабодаш Р.Б. - представник

Від відповідача Супряга С.О. - представник

Від ТОВ «Комбікормовий завод «Піаст Ніжин» Сидорук М.І. - представник

Від ОСОБА_5 ОСОБА_6 - представник

Від ГУ ДФС у м. Києві Шелест Ю.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 43/75-15/7-б за заявою Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ" про банкрутство на стадії процедури ліквідації, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 21.05.2014.

17.01.2019 Закрите акціонерне товариство "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ганюк Т.М. звернулось до Господарського суду м. Києва з заявою про визнання припиненими іпотек та скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень і внесення на їх підставі записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.01.2019 вказану заяву прийнято до розгляду в межах справи № 43/75-15/7-б про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ" та призначено підготовче засідання на 11.02.2019.

08.02.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про забезпечення заяви про визнання припиненими іпотек та скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень і внесення на їх підставі записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

Крім того, 08.02.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 11.02.2019 оголошено перерву до 18.02.2019.

18.02.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на позовну заяву.

Судове засідання 18.02.2019 не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Яковенко А.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.02.2019 розгляд справи призначено на 25.02.2019.

У судовому засіданні 25.02.2019 оголошено перерву до 11.03.2019.

У судовому засіданні 11.03.2019 розглядалась заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про забезпечення заяви про визнання припиненими іпотек та скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень і внесення на їх підставі записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

Представник позивача надав пояснення по суті поданої заяви.

Вказана заява мотивована наступним.

23.04.2004 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 02-23/182, відповідно до якого кредитор зобов'язується надавати позичальнику - 1 грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених цим Договором та Додатковими угодами.

Відповідно до п. 1.1.1. Договору - 1 надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (траншами) зі сплатою 21,5 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку № 1 до цього Договору, що є невід'ємною складовою частиною цього Договору, в межах максимального ліміту заборгованості до 2 000 000,00 грн. Кінцевий термін повернення заборгованості - 01.02.2005 року (п. 1.1.2. Договору - 1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника - 1 сторони уклали Договір іпотеки № 05-12/692 від 23.04.2004 року, за яким Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» передала відповідачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме - нежилу будівлю (літ. А) площею 2911,6 кв. м., розташовану за адресою: м. Київ, просп. Маяковського, 6.

30.04.2004 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПК «Ніжинський» було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 02-23/207, відповідно до якого кредитор зобов'язується надавати позичальнику - 2 грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених цим Договором та Додатковими угодами (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.1.1. Договору - 2 надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (траншами) зі сплатою 21,5 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку № 1 до цього Договору, що є невід'ємною складовою частиною цього Договору, в межах максимального ліміту заборгованості до 2 000 000,00 грн. Кінцевий термін повернення заборгованості - 01.04.2005 (п. 1.1.2. Договору).

30.04.2004 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» укладено договір іпотеки № 05-12/615, за яким Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» у якості забезпечення виконання всіх зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК «Ніжинський» за Договором - 2 передав відповідачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме - нежилу будівлю (літ. А) площею 2911,6 кв. м., розташовану у м. Київ, просп. Маяковського, 6.

19.12.2005 між Українсько-американським спільним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «КАІС» та відповідачем було укладено Договір уступки вимоги, за умовами якого відповідач передав УАСП ТОВ "КАІС" право вимоги за Договорами 1 та 2, укладеними з Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Ніжинський» відповідно, а УАСП ТОВ "КАІС" сплатив відповідачеві за відступлення права вимоги грошові кошти у розмірі 3 100 000,00 грн.

Платіжними доручення № 873 від 29.12.2005 (1 100 000,00 грн.), № 875 від 29.12.2005 (1 000 000,00 грн.) та № 876 від 29.12.2005 (1 000 000,00 грн.) підтверджується те, що новим кредитором були виконані його зобов'язання по Договору уступки вимоги.

31.01.2006 між новим кредитором та відповідачем було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки №05-12/692 від 23.04.2004, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь», за умовами якого ЗАТ «ВТФ «Радосинь» передала відповідачеві в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно, а саме - нежитлову будівлю загальною площею 2911,6 кв. м., що розташована за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 6.року між новим кредитором та відповідачем було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки № 05-12/615 від 30.04.2004 року, укладеними між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь», за умовами якого ЗАТ «ВТФ «Радосинь» передала відповідачеві в забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «АПК «Ніжинський»за кредитним договором нерухоме майно, а саме - нежитлову будівлю загальною площею 2911,6 кв. м., що розташована за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 6.

31.01.2006 між новим кредитором та відповідачем було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки № 05-12/615 від 30.04.2004 року, укладеними між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь», за умовами якого ЗАТ «ВТФ «Радосинь» передала відповідачеві в забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «АПК «Ніжинський» за кредитним договором нерухоме майно, а саме - нежитлову будівлю загальною площею 2911,6 кв. м., що розташована за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 6.

Однак, рішенням Господарського суду м. Києва від 17.06.2009 у справі № 2/82, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2009, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2010, визнано недійсним договір уступки права вимоги, укладений 19.12.2005 між новим кредитором та відповідачем. Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 17.06.2009 у справі №2/83, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2009, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2010, визнано недійсним договір уступки права вимоги, укладений 31.01.2006 між новим кредитором та відповідачем про відступлення прав за договором іпотеки № 05-12/615 від 30.04.2004. Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.06.2009 у справі № 2/84, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2009, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2010, визнано недійсним договір уступки права вимоги, укладений 31.01.2006 між новим кредитором та відповідачем про відступлення прав за договором іпотеки № 05-12/692 від 23.04.2004.

12 листопада 2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» була направлена новому кредитору заява про зарахування зустрічних однорідних вимог, за якою ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив нового кредитора про проведення зарахування однорідних зустрічних вимог, а саме 3100000 грн., отриманих ПАТ «Укрсоцбанк» від TOB «КАІС» за визнаним недійсним Договором уступки права вимоги б/н від 19.12.2005, та 4 133 186,80 грн., отриманих ТОВ «КАІС» в процесі реалізації ним права вимоги як кредитора за кредитними договорами № 02-23/182 від 23.04.2004 та № 02-23/207 від 30.04.2004, а також договорами іпотеки № 05-12/692 від 23.04.2004 та № 05-12/615 від 30.04.2004, що були відступлені ТОВ «КАІС» за визнаними недійсними Договором уступки права вимоги б/н від 19.12.2005, Договором про відступлення прав за Договором іпотеки № 05-12/692, Договором про відступлення прав за Договором іпотеки № 05- 12/615.

Направлення вищезазначеної заяви обумовлено тим, що на підставі виконавчих написів від 23.12.2004 та від 15.02.2005, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, з метою задоволення вимог відповідача в розмірі 4 133 186,80 грн., було відкрито виконавчі провадження по зверненню стягнення на предмет іпотеки - нежилу будівлю загальною площею 2911,6 кв. м., що розташована за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 6. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2006 у справі № 2а-920/06, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», як стягувача у виконавчому провадженні, замінено на Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС". В рамках виконавчого провадження, в якому Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" як правонаступник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» є стягувачем, було реалізоване вищезазначене нерухоме майно за ціною, що становить 7 200 000,00 грн. В свою чергу, Підрозділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві були перераховані новому кредиторові грошові кошти в розмірі 4 133 186,80 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 5644190 від 12.05.2008 року та постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 5644423 від 12.05.2008.

Не погоджуючись із правомірністю зарахування зустрічних грошових вимог Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" звернулось до Господарського суду м. Києва із позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 12 112 339,84 грн. Свої позовні вимоги ТОВ «КАІС» обумовлювало тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» протиправно провів зарахування зустрічних однорідних вимог.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.12.2012 у справі № 5011-34/12259-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 квітня 2013 року, у задоволені позову було відмовлено повністю. Рішення суду було вмотивовано, серед іншого, і тим, що зобов'язання між сторонами припинено зарахуванням.

Незважаючи на викладені вище обставини 07 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» та на підставі рішення про державну прав та їх обтяжень, індексний номер 43931311 від 08.11.2018, що прийняте на підставі дубліката договору іпотеки (договір іпотеки № 05-12/692) від 23.04.2004, був внесений запис про іпотеку № 28811240. Крім того, 07.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» та на підставі рішення про державну прав та їх обтяжень, індексний номер 43932750 від 08.11.2018 року, що прийняте на підставі дубліката договору іпотеки (договір іпотеки № 05-12/615) від 30.04.2004 року, був внесений запис про іпотеку № 28812587.

Крім того, 07 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43933598 від 08.11.2018 року, був внесений запис про обтяження № 28813259. Крім того, 07 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43931952 від 08.11.2018 року, був внесений запис про обтяження №28811642.

За переконанням позивача, відновлюючи записи про обтяження Публічним піонерним товариством «Укрсоцбанк» проігноровано судове рішення у справі № 5011-34/12259-2012 яким було встановлено, що повернення прав вимоги відступлених за договорами про відступлення права вимоги від 19.12.2005, а також про відступлення прав за Договором іпотеки №05-12/615 від 30.04.2004 та про відступлення прав за Договором іпотеки № 05-12/692 від 23.04.2004 було неможливим. У зв'язку із цим Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» здійснило зарахування вартості відступлених ним на користь УАСП ТОВ «КАІС» вимог на суму своїх грошових зобов'язань перед УАСП ТОВ «КАІС», що підтверджується заявою про зарахування та рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 5011-34/12259-2012 від 12.12.2012, чим фактично припинило відповідні правовідносини.

Таким чином, за твердженнями позивача, до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не могло повернутись право вимоги за кредитними договорами № 02-23/182 від 23.04.2004 та № 02-23/207 від 30.04.2004 та договорами іпотеки № 05-12/692 від 23.04.2004 та № 05-12/615 від 30.04.2004, оскільки ці права були відступлені УАСП ТОВ «КАІС», а після визнання недійсними відповідних договорів Публічне акціонерне товариство « «Укрсоцбанк» не повернуло собі відповідні права вимоги, а отримало їх компенсацію, шляхом зарахування зустрічних грошових вимог.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів до забезпечення заяви про визнання припиненими іпотек та скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень позивач вказує те, що внесення записів про державну реєстрацію обтяжень відносно майна боржника після припинення відповідних правовідносин, свідчить про те, що відповідач буде і надалі вживати заходи спрямовані на ускладнення або унеможливлення досягнення легітимної мети судової процедури - ліквідації Закритого акціонерного товариства «Виробничо-торгова фірма «Радосинь».

Крім того, реєстрація відповідних обтяжень, за переконанням позивача, спрямована на порушення публічного порядку та з метою, що суперечила інтересам держави і суспільства, які у цьому випадку полягали у дотриманні конституційної норми про обов'язковість судових рішень.

Представник відповідача щодо задоволення поданої заяви заперечив та просив суд вжити заходи зустрічного забезпечення, шляхом заборони ліквідатору Закритого акціонерного товариства «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» арбітражному керуючому Ганюк Т.М. на час розгляду та затвердження забезпечених вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у межах справи № 43/75-15/7-б вчиняти будь-які юридично значимі дії з розпорядження, відчуження нерухомим майном у будь-який спосіб, а саме: нежитлової будівлі літ. А, загальною площею 2 911,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пр.-т. Маяковського, буд. 6, а також заборон державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо нежилої будівлі літ. А, загальною площею 2 911,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пр.-т. Маяковського, буд. 6, що належить Закритому акціонерному товариству «Виробничо-торгова фірма «Радосинь».

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред'являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов'язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, позивачем не наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ" про забезпечення заяви про визнання припиненими іпотек та скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Також виходячи з приписів ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про вжиття заходів зустрічного забезпечення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ" про забезпечення заяви про визнання припиненими іпотек та скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень відмовити.

2. В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про вжиття заходів зустрічного забезпечення відмовити.

3. Копію ухвали направити сторонам, ліквідатору та кредиторам боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк (головуючий)

Суддя Д.В. Мандичев

Суддя А.В. Яковенко