УХВАЛА

27 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/100/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Ковальської Тетяни Трохимівни,

на рішення Господарського суду Донецької області від 07.05.2018 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі

за позовом Маріупольської міської ради,

до фізичної особи-підприємця Ковальської Тетяни Трохимівни,

про повернення земельної ділянки,

за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Ковальської Тетяни Трохимівни,

до Маріупольської міської ради,

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга фізичної особи-підприємця Ковальської Тетяни Трохимівни на рішення Господарського суду Донецької області від 07.05.2018 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі № 905/100/18, подана 06.03.2019 із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статей 287 - 291 Господарського процесуального кодексу України Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає, з огляду на таке.

Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За приписами підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви у цій справі ), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характері - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1 600,00 грн.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1 762,00 грн.

Слід зауважити, що згідно з частиною 6 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред'явлення відповідного позову. Об'єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об'єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об'єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Згідно інформації отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, первісний позов у цій справі подано у грудні 2017 року, а зустрічний позов подано у лютому 2018 року.

Предметом позову у цій справі є: за первісною позовною заявою - повернення земельної ділянки; за зустрічною позовною заявою - визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні первісної позовної заяви у цій справі складала 1 600,00 грн (7 732,20 грн (нормативна грошова оцінка земельної ділянки 157,80 грн/кв.м. х площу земельної ділянки 0,0049 га) х 1,5 %), а при поданні зустрічної позовної заяви 1 762,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що разом становить 3 362,00 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що фізична особа-підприємець Ковальська Тетяна Трохимівна, просить скасувати рішення першої інстанції та постанову апеляційної інстанції повністю і направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

Відтак, скаржник при зверненні з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у сумі 6 724,00 грн (3 362,00 грн х 200%).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід заплатити судовий збір у сумі 6 724,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207 (лист Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 № 05-12/1731-6167) та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Крім цього, слід зауважити, що згідно з частиною 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Положеннями частини 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

За приписами частини 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Крім цього, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене, Суд доходить висновку, що касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Однак, подана фізичною особою-підприємцем Ковальською Тетяною Трохимівною касаційна скарга викладена російською мовою, тобто не державною.

Суд враховує положення частини 3 статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" якими закріплено, що суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до приписів частини 4 статті 10 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Скаржник не заявляє жодних клопотань щодо забезпечення його права на участь у судовому процесі не на державній мові, не зазначає про використання ним послуг перекладача, а тому Суд вважає доцільним залишити подану касаційну скаргу без руху та надати скаржникові строк для подання скарги українською мовою.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга фізичної особи-підприємця Ковальської Тетяни Трохимівни на рішення Господарського суду Донецької області від 07.05.2018 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у цій справі підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом подання Суду доказів сплати судового збору у сумі 6 724,00 грн та подання касаційної скарги викладеної українською мовою.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Ковальської Тетяни Трохимівни на рішення Господарського суду Донецької області від 07.05.2018 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі № 905/100/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 18 квітня 2019 року, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

2. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Я. Чумак