ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 Справа № 917/918/18

За позовною заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс", с. Веприк, Гадяцький район, Полтавська область, 37362

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька,47, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Гадячсир-Україна" (вул. Героїв Майдану, 82, офіс 21, м. Гадяч, 37300).

про стягнення 18 942 373,02 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 15.02.2019 року

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Обставини справи: 30.07.2018 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про стягнення 19 355 133,77 грн. заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім умов укладеного між сторонами Договору поставки № 271-В від 01.11.2017 р.

Ухвалою суду від 02.08.2018 року на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

09.08.2018 року через канцелярію господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання у справі на 04.09.2018 року, встановлено строки: відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України, позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 15 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов, третій особі відповідно до ч. 5 ст. 50, п. 5 ч. 2 ст. 42 ГПК України надати суду (не пізніше 15 днів з моменту отримання ухвали) письмові пояснення щодо суті спору.

25.10.2018 р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач вказував, що він здійснив поставку молока Відповідачу на суму 152 239,29 грн., що підтверджується приймальною квитанцією № 1 від 30.09.2018 року. Відповідно до додаткової угоди від 01.11.2017 року до Договору № 271-В поставки від 01.11.2017 року за поставлене від позивача та отримане відповідачем молоко, оплату здійснював ТОВ Торговий Дім Гадячсир-Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 35692080. ТОВ Торговий Дім Гадячсир-Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 35692080, сплатило кошти в загальній сумі - 565 000,00 грн. :

- 01.08.2018 р. - 100 000,00 грн.;

- 03.08.2018 р. - 100 000,00 грн.;

- 15.08.2018 р. - 100 000,00 грн.;

- 17.08.2018 р. - 100 000,00 грн.;

- 24.09.2018 р. - 160 000,00 грн.;

- 19.10.2018 р. - 5 000,00 грн..

Таким чином, за даними позивача, сума основного боргу згідно даних бухгалтерського обліку становить 18 942 373,02 грн..

Так, як підготовче засідання по справі судом на момент звернення позивача з вищезазначеною заявою не було закінчено та справа по суті не розглядалась, ТОВ ВЕПРИК ПЛЮС змінив обставини, на яких ґрунтується вимога позивача/ціна позову.

В ухвалі від 25.10.2018 р. суд з'ясував, що фактично заява позивача про уточнення позовних вимог є заявою про зменшення розміру позовних вимог на 565 000,00 грн., а також заявою про пред'явлення нових до первісно заявлених позовних вимог - позивач просить стягнути заборгованість за приймальною квитанцією № 1 від 30.09.2018 року на суму 152 239,29 грн. (що не було заявлено у позові).

Враховуючи викладене, заява в частині стягнення заборгованості за приймальною квитанцією № 1 від 30.09.2018 року на суму 152 239,29 грн. за період поставки 01.07.2018 року по 31.07.2018 року не була прийнята судом до розгляду, як така, що подана з порушенням ч. 2, 3 ст. 46 ГПК України. Заява про зменшення розміру позовних вимог на суму 565 000 грн. суд прийняв до розгляду.

25.10.2018 року від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" про визнання договору поставки №271-В від 01.11.2017 року виконаним в частині оплати за поставлений товар в повному обсязі.

Ухвалою від 25.10.2018 року суд у задоволенні клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову відмовив, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" про визнання договору поставки №271-В від 01.11.2017 року виконаним в частині оплати за поставлений товар в повному обсязі та додані до неї документи повернув заявнику без розгляду.

Ухвалою від 25.10.2018 року суд також прийняв заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" про зменшення розміру позовних вимог на 565 000 грн. до розгляду, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.11.2018 року.

14.11.2018 року до Господарського суду Полтавської області через канцелярію суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу від 25.10.2018 року у справі № 917/918/18, в якій ставилось питання про скасування ухвали про повернення зустрічної позовної заяви. З огляду на що ухвалою від 27.11.2018 року суд зупинив провадження у справі №917/918/18 до перегляду ухвали Господарського суду Полтавської області від 25.10.2018 року в порядку апеляційного провадження.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.10.2018 у справі № 917/918/18 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.03.2019 р. судом було поновлено провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду справи по суті в судовому засіданні на 25.03.2019 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Гадячсир-Україна"- представництво у судове засідання 25.03.2019 р. не забезпечила, остання була належним чином та завчасно повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався. При цьому, 25.03.2019 р. до канцелярії Господарського суду Полтавської області від відповідача було подано клопотання вх. № 2906 про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що представник ТОВ "Гадячсир" ОСОБА_3, який уповноважений представляти інтереси відповідача по даній справі, в цей час буде задіяний у іншому судовому засіданні. На підтвердження обставин викладених у вказаному клопотанні відповідачем надано витяг зі списку справ, призначених до розгляду на 25.03.2019 у Зіньківському районному суді, згідно якого о 11-00 год. 25.03.2019 судом розглядатиметься справа, позивачем по якій є ТОВ "Гадячсир".

Представник позивача заперечував проти даного клопотання.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи за наступного мотивування.

Відповідно до вимог ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідачем не подано доказів, що представник відповідача, який не має можливості з'явитись на судове засідання, є єдиним можливим представником підприємства, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

Натомість, в матеріалах справи наявна копія довіреності, виданої 01.11.2017 р. ТОВ «Гадячсир» (том справи 3, а.с. 173), якою уповноважено ОСОБА_4 представляти інтереси відповідача, зокрема, в суді. Дана довіреність видана терміном на три роки. Даних про її відкликання відповідач суду не надавав. На підставі даної довіреності ОСОБА_4 представляв інтереси відповідача у судовому засіданні по даній справі 04.09.2018 р., що зафіксовано у протоколі судового засідання.

Тобто, у відповідача наявні щонайменше два повноважних представника, що спростовує доводи відповідача викладені у клопотанні про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 42 ГПК України зобов'язує учасників процесу сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з частиною 3 статті 2 ГПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визначено серед основних засад (принципів) господарського судочинства.

Статтею 44 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2018 року від відповідача до Господарського суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі від 10.08.2018 року.

Вищезазначена апеляційна скарга була повернута відповідачу ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.09.2018 з огляду на те, що процесуальним законом не передбачено можливості оскарження ухвали про відкриття провадження у справі.

В подальшому, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" про визнання договору поставки №271-В від 01.11.2017 року виконаним в частині оплати за поставлений товар в повному обсязі.

25.10.2018 року Господарським судом Полтавської області винесено ухвалу у справі № 917/918/18 якою було повернуто зустрічну позовну заяву.

14.11.2018 року до Господарського суду Полтавської області через канцелярію суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу від 25.10.2018 року у справі № 917/918/18, в якій ставиться питання про скасування ухвали про повернення зустрічної позовної заяви. З огляду на що ухвалою від 27.11.2018 року суд зупинив провадження у справі №917/918/18 до перегляду ухвали Господарського суду Полтавської області від 25.10.2018 року в порядку апеляційного провадження.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.10.2018 у справі № 917/918/18 залишено без змін.

Вищезазначені дії відповідача свідчать про наявність у останнього намірів затягування розгляду справи та зловживання ним процесуальними правами.

Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.

Даний випадок не є винятковим, оскільки свідчить лише про наявність недоліків в організації діяльності юридичної служби відповідача, невиконання покладених на нього судом обов'язків, зловживання правами.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення. Таким чином, неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Процесуальний закон встановлює відповідні вимоги щодо строків розгляду справи, згідно з якими підготовче провадження не може бути більшим ніж 60 днів з дня відкриття провадження у справі, а строк розгляду справи по суті складає 30 днів з дня початку розгляду справи по суті. Тобто процесуальний закон передбачає, що справа повинна бути розглянута судом у строк, що не перевищує 90 днів.

Отже, враховуючи вищевикладене та передбачені ст. 195 ГПК України строки розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

01.11.2017 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ГАДЯЧСИР» (далі - Відповідач, покупець, або ГОВ «ГАДЯЧСИР») та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВЕПРИК ПЛЮС» (далі за текстом - Позивач, постачальник, або ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС») було укладено Договір № 271-В поставки (далі Договір поставки, том справи 1, а.с. 23-27).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- постачальник зобов'язується поставляти покупцю молочну сировину (молоко коров'яче, сире, незбиране, яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню), далі за текстом - молоко, відповідно до усного та/або письмового (в тому числі отриманого за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) замовлення покупця, а покупець - приймати й оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному цим Договором (п. 1.1 Договору поставки);

- кількість молока зазначається у товарно- транспортній накладні Ф1-ТН (надалі - ТТН) та спеціалізованій товарній накладній на перевезення молока за Формою № 1 ТН (МС), затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики України № 457 від « 01» грудня 2015 року (далі за текстом - Товарна накладна), ціна - у протоколах погодження цін (Додаток № 1), які після погодження Сторонами у порядку, передбаченому даним Договором, є невідємною частиною даного Договору (п. 1.2 Договору поставки);

- постачальник зобов'язаний поставляти молоко, на умовах: EXW- склад Постачальника, що знаходиться за адресою: село Веприк Гадяцького району Полтавської області, при цьому обов'язок по завантаженню молока в автомолцистерни, надані покупцем, та їх опломбовування покладається на постачальника (якщо автомолцистерна порожня, відсутнє молоко третіх осіб). Молоко за даним Договором може поставлятись покупцю партіями. Партія молока за даним Договором є молоко в кількості, вказаній у ТТН та товарній накладній (п. 1.3 та пп. 1.3.1 Договору поставки);

- на кожну партію молока виписується спеціалізована товарна накладна та товарно-транспортна накладна Ф1-ТН, із заповненням в них усіх реквізитів щодо кількості та якості молока (п. 4.2 Договору поставки);

- не пізніше 3-го числа місяця наступного за звітним покупцем, на підставі спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини, виписується приймальна квитанція за формою № 3-ПК (МС), в якій вказуються кількість та вартість молочної сировини та інші реквізити, передбачені законодавством (п. 4.4 Договору поставки);

- сторони погоджуються, що молоко вважається прийнятим належним чином і уповноваженою на це особою, якщо у ТТН та Товарній накладній проставлений підпис Покупця/уповноваженої особи Покупця, печатка або штамп покупця (при наявності та необхідності) (п. 4.5 Договору поставки);

- повноваження представника постачальника надаються особі, яка передає молоко. Повноваження представника покупця надаються особі, яка приймає молоко. Дані особи засвідчують своїм підписом ТТН, товарні накладні. (п. 4.7 Договору поставки);

- покупець проводить 100% попередню оплату замовленого молока/партії молока у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня у відповідності до Протоколу узгодження ціни та планових обємів поставок та оплати. У будь-якому випадку у разі порушення з боку покупця умов 100% попередньої оплати, Сторони погодили, що відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар в день його прийняття. Інших умов оплати сторони не передбачають.

Щомісяця сторони письмово узгоджують планову кількість молока, яка може бути поставлена постачальником та має бути отримана і попередньо оплачена покупцем та визначають її попередню вартість відповідно визначеної сторонами ціни. Покупець проводить попередню оплату за молоко/партію молока, яка має бути поставлена, у безготівковому порядку на поточний рахунок постачальника: або за всю заплановану для поставки партію молока відразу, або сплачує суму рівними частинами щодня (виходячи з вартості молока, яка запланована для поставки у поточному місяці та узгоджена сторонами). В перший робочий день наступного місяця, за тим, коли була здійснена поставка, сторони зобовязуються провести звірку по кількості, якості поставленого молока, здійснених фактичних розрахунках (оплаті) за поставлене молоко, та здійснити повний розрахунок за поставлену партію молока, що відбулася за період проведення звірки. За результатами звірки складаються бухгалтерські документи (акти звірки), які мають бути підписані та отримані обома сторонами. Акти звірки отримані сторонами електронною поштою (факсимільним звязком) мають доказову силу до моменту отримання сторонами оригіналів. Заборгованість покупця перед постачальником за поставлене молоко, що виникла за період звірки, має бути погашена не пізніше трьох робочих днів після проведення звірки. Заборгованість постачальника перед покупцем, що виникла за період звірки, має бути погашена шляхом поставки відповідної кількості молока на суму переплати не пізніше трьох робочих днів після проведення звірки. Планова поставка молока - це узгоджена сторонами кількість молока яка попередньо планується для поставки постачальником та може бути фактично оплачена покупцем у відповідності з умовами даного договору (попередня оплата) (п. 5.2 Договору поставки).

Як зазначає позивач, поставки молока здійснювалися кожного дня за рахунок відповідача його власним транспортом.

В порядку передбаченому ЦК України та Договору поставки укладеного між сторонами молоко передане за супровідними документами отримане відповідачем та поверненню позивачу не підлягало.

01.11.2017 року між ТОВ «ГАДЯЧСИР» та ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС» і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ГАДЯЧСИР-УКРАЇНА» (далі - третя особа, платник, або ТОВ «ТД «Гадячсир-Україна») укладено Додаткову угоду до Договору № 271-В поставки від 01.11.2017 року укладеного між ТОВ «Гадячсир» та ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС» (далі - Додаткова угода, том справи 1, а.с. 28).

У даній Додатковій годі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- з метою належного виконання покупцем своїх обов'язків перед постачальником щодо оплати Товару за Договором № 271-В поставки від 01 листопада 2017 року, Сторони дійшли згоди про те, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» має право здійснювати за покупця (ТОВ «Гадячсир») на користь постачальника (ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС») на умовах і в терміни, які визначені Договором, оплату Товару, що поставляється постачальником (ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС») покупцю (ТОВ «ГАДЯЧСИР»). Надходження коштів від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» на банківський рахунок постачальника (ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС») буде вважатися виконанням покупцем своїх зобов'язань по оплаті Товару згідно Договору (п. 1 Додаткової угоди);

- невиконання чи неналежне виконання платником обовязків покупця щодо своєчасної та повної оплати вартості Товару не звільняє покупця від виконання своїх зобовязань в повному обсязі самостійно перед постачальником та не звільняє покупця від відповідальності, передбаченої умовами Договору (п. 2 Додаткової угоди).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 18 942 373,02 грн. заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім умов укладеного між сторонами Договору поставки № 271-В від 01.11.2017 р. (предмет спору викладений в редакції заяви про уточнення позовних вимог).

Факт передачі позивачем у період з 01.11.2017 року по 04.07.2018 року молока коровячого незбираного ДСТУ 3662-97 на загальну суму 60 432 240,64 грн. та прийняття його відповідачем підтверджується наявними у матеріалах справи копіями наступних документів:

приймальна квитанція № 2 від 30.11.2017 року за період з 01.11.2017 до 30.11.2017 на загальну суму 552 085,17 грн.;

приймальна квитанція № 5 від 31.12.2017 року за період з 01.12.2017 до 31.12.2017 на загальну суму 8 086 852,90 грн.;

приймальна квитанція № 5 від 31.01.2018 року за період з 01.01.2018 до 31.01.2018 на загальну суму 5 599 516,94 грн.;

приймальна квитанція № 5 від 28.02.2018 року за період з 01.02.2018 до 28.02.2018 на загальну суму 37 509,40 грн.;

приймальна квитанція № 1 від 31.03.2018 року за період з 01.03.2018 до 31.03.2018 на загальну суму 664 472,62 грн.;

приймальна квитанція № 5 від 30.04.2018 року за період з 01.04.2018 до 30.04.2018 на загальну суму 7 852 741,95 грн.;

приймальна квитанція № 2 від 31.05.2018 року за період з 01.05.2018 до 31.05.2018 на загальну суму 21 041 851,77 грн.;

приймальна квитанція № 2 від 30.06.2018 року за період з 01.06.2018 до 30.06.2018 на загальну суму 15 419 865,93 грн.;

звіт по надходженню молока за період з 01.07.2018 року по 04.07.2018 року на загальну суму 1 177 344,03 грн.;

спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини за період з 01.06.2018 року по 04.07.2018 року.

Позивач та відповідач погодили ціну на молоко за протоколами погодження ціни від 01.11.2017 року; від 05.03.2018 року; від 30.03.2018 року; від 25.04.2018 року; від 16.05.2018 року.

Відповідач в порушення умов договору не здійснив 100% попередньої оплати замовленого молока та не проводив розрахунків, погашення існуючої заборгованості за договором № 271-В поставки від 01.11.2017 року.

Відповідно до додаткової угоди від 01.11.2017 року до Договору № 271-В поставки від 01.11.2017 року за поставлене від Позивача та отримане Відповідачем молоко, оплату здійснював ТОВ «Торговий Дім «Гадячсир-Україна».

ТОВ «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» сплатило позивачу кошти в загальній сумі 39 836 211,42 грн.. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по рахунку позивача за період з 30.11.2017 р. по 18.07.2018 р. (том справи 8, а.с. 42-152).

Окрім вищевказаних розрахунків між позивачем та відповідачем було укладено договори про переведення боргу та угоди про зарахування вимог на підставі яких сума боргу зменшилася на суму 1 240 895,46 грн. (копії наявні у матеріалах справи, том справи 1, а.с. 44-60), а саме :

- договір № 02/01/18-Ф від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 68 721,64 грн. (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС», Новий кредитор - ТОВ «ФЕДОРІВКА І К», Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - ГОВ «ФЕДОРІВКА І К», Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР», Сторона-3 - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС»);

- договір № 02/01/18-Ж-2 від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 675 914,20 грн. (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС», Новий кредитор - ТОВ «ЖОВТЕНЬ», Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - ТОВ «ЖОВТЕНЬ», Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР», Сторона-3 - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС»);

- договір № 02/01/18-М-4 від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 1 044,84 грн. (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ГІЛЮС». Новий кредитор - СТОВ «МРІЯ», Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - СТОВ «МРІЯ», Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР», Сторона-3 - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС»);

- договір № 02/01/18-0-3 від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 34 780,97 грн. (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС», Новий кредитор - ПСП «ОБЕРІГ», Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - ПСП «ОБЕРІГ», Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР», Сторона-3 - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС»);

- договір № 02/01/18-ГІЕ-6 від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 146 780,78 грн (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС», Новий кредитор - ПСП «ПЕРЕМОГА», Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - ПСП «ПЕРЕМОГА». Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР», Сторона-3 - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС»);

- договір № 02/01/18-П-5 від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 305 159,76 грн. від 02.01.2018 року (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС», Новий кредитор - ПАФ «ПОЛУЗІРСЬКА», Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - ПАФ «ПОЛУЗІРСЬКА»Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР», Сторона-3 - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС»);

- договір № 02/01/18-СА-7 від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 1 632,12 грн. (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС», Новий кредитор - ТОВ «СТАНДАРТ-АГРО». Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - ТОВ «СТАНДАРТ-АГРО», Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР». Сторона-3 - ТОВ «ВЕГІРИК ПЛЮС»);

- договір № 02/01/18-Т-8 від 02.01.2018 року про відступлення права вимоги у сумі 6 721,15 грн. (Сторони: Первісний кредитор - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС», Новий кредитор - ТОВ «ТІНЬКИ», Боржник - ТОВ «ГАДЯЧСИР»), угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2018 року (Сторони: Сторона-1 - ТОВ «ТІНЬКИ», Сторона-2 - ТОВ «ГАДЯЧСИР», Сторона-3 - ТОВ «ВЕПРИК ПЛЮС»).

Як зазначає позивач, станом на дату складання позовної заяви заборгованість ТОВ «ГАДЯЧСИР» перед ТОВ «ВЕГІРИК ПЛЮС» становить - 19 355 133,76 грн. (девятнадцять мільйонів триста пятдесят пять тисяч сто тридцять три гривні 76 копійок). Фактично ГОВ «ГАДЯЧСИР» не розрахувався частково за поставлене молоко в травні 2018 року та повністю за поставлене молоко в червні, липні 2018 року.

Заборгованість рахується за приймальною квитанція № 2 від 31.05.2018 року за період з 01.05.2018 р. до 31.05.2018 р. в сумі 2 757 923,85 гри.; приймальною квитанцією № 2 від 30.06.2018 р. за період з 01.06.2018 р. до 30.06.2018 р. в сумі 15 419 865,93 грн.; та відповідно до звіту по надходженню молока за період з 01.07.2018 р. по 04.07.2018 р. в сумі 1 177 344,03 грн. (приймальна квитанція - не надана відповідачем). Дана обставина відповідачем не спростована.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладених договорів, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк виконання боржником зобов'язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару на загальну суму 60 432 240,64 грн.. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором поставки та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України оплатив отриманий товар не у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 18 790 133,82 грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 18 790 133,82 основного боргу є підтвердженими документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за приймальною квитанцією № 1 від 30.09.2018 року в сумі 152 239,29 грн., які заявлені позивачем в заяві про уточнення позовних вимог не були заявлені у позові, а тому суд не вбачає підстав для їх задоволення в межах розгляду даної справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на сторони, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (вул. Будька,47, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ідентифікаційний код 33460268) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" (с. Веприк, Гадяцький район, Полтавська область, 37362, ідентифікаційний код 41098317) 18 790 133,82 грн. заборгованості за договором № 271-В від 01.11.2017 року, 281 852 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити в задоволенні вимог.

Рішення підписано 02.04.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256-257 ГПК України).

Суддя О.М.Тимощенко