Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/19/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Шевчук - Сингаївської І.Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - адвокат, довіреність від 08.01.2019

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" (Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш)

про стягнення 507201,83 грн.

Приватне акціонерне товариство "Західукрвибухпром" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" 657201,83 грн., з яких 589774,40 грн. основного боргу, 3772,20 грн. 3% річних, 18283,01грн. інфляційних нарахувань, 45372,22 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 5 від 06.07.2018 на виконання буровибухових робіт щодо своєчасної оплати за виконані роботи по подрібненню гірської маси методом свердловинних зарядів.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2019 відкрито провадження у даній справі; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою від 05.02.2019 господарський суд відклав розгляд справи у підготовчому провадженні на 21.02.2019 о 15:30.

21.02.2019 до суду від позивача надійшла, зокрема, заява від 20.02.2019 про зменшення позовних вимог у зв'язку із частковою сплатою боргу відповідачем з додатками платіжних доручень на загальну суму 150000,00 грн., а також повернення надмірно сплаченого судового збору (а. с. 52 - 58), яку ухвалою від 21.02.2019 господарський суд призначив до розгляду в судовому засіданні на 06.03.2019 о 15:30.

Ухвалою від 06.03.2019 господарський суд закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 150000,00 грн. у зв'язку з відсутністю предмету спору; постановив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 507201,83 грн. (а. с. 64).

Ухвалою від 06.03.2019 господарський суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу № 906/19/19 до судового розгляду по суті на 22.03.2019 о 10:30 (а. с. 66).

Представник позивача в засіданні суду підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, повноважного представника в судове засідання не направив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить список № 663 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та відповідне відстеження з сайту Укрпошти (а. с. 68 - 70).

За ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 161 ГПК України подання заяв по суті справи є правом учасників процесу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористалась правами, передбаченими ст. 165 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

06.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" (замовник, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Західукрвибухпром" (виконавець, позивач) укладено договір № 5 на виконання буровибухових робіт (а. с. 15-21) (далі - договір), згідно з п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання буровибухових робіт по подрібненню гірської маси методом свердловинних зарядів, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконану роботу і оплатити її. Місце проведення робіт: смт. Довбиш, Баранівський район, Житомирська область.

Відповідно до п. 1.1.1. договору виконавець зобов'язується виконати роботи із застосуванням власних вибухових матеріалів та із застосуванням власної техніки (шифр робіт 0924).

Габарит кондиційних шматків породи встановлюється не вище 0,5 м в ребрі найбільшого виміру. Граничний вихід негабариту складає 20% об'єму масового вибуху за винятком 1-ого видобувного горизонту, де розмір виходу негабариту додатково обумовлюється при виконанні вибухових робіт. Підривання кількості негабариту, що перевищує 20% (крім 1-го видобувного горизонту), виконавець проводить своїми силами та за свій рахунок (п. 1.1.2. та 1.1.3. договору).

Згідно з п. 1.2. договору в комплекс робіт, які виконує виконавець, входить буріння свердловин станком виконавця або субпідрядника, доставка та підготовка вибухових матеріалів, зарядка і проведення вибухових робіт свердловинними зарядами.

Сторонами погоджено у п. 3.1. договору ціна (без урахування ПДВ, крім того ПДВ - 20%) кубометра гірничої маси договірна і узгоджується протоколом погодження договірної ціни.

Виконавець залишає за собою право шляхом укладання протоколу узгодження ціни, в залежності від кон'юнктури ринку, зміни цін на матеріали та комплектуючі, вартості кредитних ресурсів, коливань курсу гривні до вільноконвертованих валют, інфляційних процесів в Україні, зміни мінімальної заробітної плати та інших факторів, що впливають на рівень вартості робіт переглядати та змінювати вартість робіт, про що повідомляє замовника за 5 робочих днів до зміни ціни (п. 3.2. договору).

Відповідно до протоколу погодження договірної ціни на проведення буровибухових робіт сторонами погоджено ціну у розмірі 58,14 грн. за 1 м. куб. з ПДВ (а.с.24).

За п. 4.1. договору роботи виконуються в об'ємі, необхідному замовнику, з урахуванням п.1.3 цього договору та обсягів визначених графіком проведення робіт. Перед початком виконання бурових робіт складається акт прийомки блоку до буріння, який підписується уповноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 4.3. договору обумовлено, що виконавець приступає до виконання робіт протягом 5 днів з моменту виконання замовником п.п.5.1. цього договору та інших вимог визначених умовами цього договору .

Згідно з п. 4.4. договору фактичний обсяг виконаних робіт у щільному тілі визначається згідно тахеометричної зйомки, яка проводиться представниками (маркшейдерами) обох сторін та підтверджуються актами виконаних робіт, підписаними представниками замовника і виконавця.

Виконані виконавцем роботи оформляються актами виконаних робіт, підписаними представниками обох сторін не пізніше дня наступного за днем закінчення проведення вибухових робіт (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору роботи виконуються в обсязі необхідному замовнику, при умові попередньої оплати не пізніше як за 5 днів до проведення бурових робіт в розмірі 50% вартості буровибухових робіт. Протягом 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт замовник проводить остаточний розрахунок за фактично виконані буровибухові роботи.

Виконавцем були проведені буровибухові роботи, загальна вартість яких склала 869774,40 грн., про що свідчить підписаний сторонами акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 375 від 11.09.2018 (а. с. 26).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань за останнім утворилась заборгованість у розмірі 589774,00 грн. станом на момент подання позовної заяви та 439774,40 грн. після відкриття провадження у справі № 906/19/19 у зв'язку з частковим погашенням відповідачем боргу.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 19.11.2018, вих. №01/2518 про повернення боргу (а. с. 25), яка була залишена без відповіді.

За таких обставин позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості за виконану роботу на підставі договору на загальну суму 507201,83 грн., з яких 439774,40 грн. основного боргу, 3772,20 грн. 3% річних, 18283,01 грн. інфляційних нарахувань, 45372,22 грн. пені.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 901 ЦК України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписи ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з ст. 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та умови, які є обов'язковими згідно з актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

3. Щодо позовних вимог в частині стягнення 439774,40 грн. основного боргу.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих зобов'язань, суд дійшов висновку, що договір № 5 від 06.07.2018 на виконання буровибухових робіт за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було проведено буровибухові роботи на загальну суму 869774,40 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 375 від 11.09.2018 (а.с.26).

Відповідачем частково сплачено за надані послуги, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість у розмірі 439774,40 грн.

Відповідно до п.5.1. договору роботи виконуються в обсязі необхідному замовнику, при умові попередньої оплати не пізніше як за 5 днів до проведення бурових робіт в розмірі 50% вартості буровибухових робіт. Протягом 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт замовник проводить остаточний розрахунок за фактично виконані буровибухові роботи.

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 375 на суму 869774,40 грн. підписано сторонами 11.09.2018 (а. с. 26).

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 19.11.2018, вих. №01/2518 про повернення боргу (а. с. 25), яка була залишена без відповіді.

Відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання, доказів припинення якого перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, а також доказів сплати боргу в повному обсязі станом на дату розгляду справи, суду не надав.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов'язку з оплати за проведені буровибухові роботи, відповідач зобов'язаний оплатити позивачу залишок основного боргу у розмірі 439774,40 грн.

4. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 45372,22 грн.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторонами у п. 5.2 договору погоджено, що за прострочення в оплаті замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочки, що відповідає рівню подвійної облікової ставки НБУ, котра діє в період, за який сплачується пеня.

З розрахунку пені позивача (а.с.30) вбачається, що пеню заявлено за період з 12.10.2018 по 28.12.2018 у розмірі 45372,22 грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він має становити 45372,23 грн., однак, оскільки правильна сума є більшою, ніж заявлено позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити суму пені у розмірі 45372,22 грн.

5. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 18283,01 грн. інфляційних втрат та 3772,20 грн. 3% річних згідно з розрахунками позивача.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань (а. с. 29), судом встановлено, що він є правильним.

Перевіривши розрахунок 3 % річних, судом встановлено, що він має становити 3781,02 грн., однак, оскільки правильна сума є більшою, ніж заявлено позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити суму 3% річних у заявленому розмірі 3772,20 грн.

6. Висновок Господарського суду Житомирської області за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 507201,83 грн., з яких 439774,40 грн. основний борг, 3772,20 грн. 3% річних, 18283,01грн. інфляційні нарахування, 45372,22 грн. пеня.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" (12724, Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш, вул. Щорса, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром" (10003, м. Житомир, вул. Лесі Українки, 19, ):

- 439774,40 грн. основного боргу;

- 3772,20 грн. 3% річних;

- 18283,01 грн. інфляційних нарахувань;

- 45372,22 грн. пені;

- 7608,03 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.03.19

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком. з повідомл.)