ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Справа №909/642/15

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання Кіра М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної - особи підприємця Дожук Ірини Ярославівни (надалі ФОП Дожук І.Я.) б/н від 13.02.2019р. (вх. № 01-05/709/19 від 20.02.2019р.)

на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.02.2019р. (головуючий-суддя В.Д. Байталюк, судді: М.І. Ніколаєв, О.Г. Проскурняк; повний текст ухвали складено 01.02.2019р.)

за поданням головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа

у справі № 909/642/15

за позовом: Фізичної - особи підприємця Гоголя Віталія Мирославовича (надалі ФОП Гоголь В.М.)

до відповідача: ФОП Дожук І.Я.

про сплату боргу та штрафних санкцій в сумі 766509,50 грн. за ліцензійним договором стосовно знаку для товарів і послуг,

за участю:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Мізунський М.М. - адвокат (довіреність 1305 від 22.08.2017р.);

від ДВС: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2019 року головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Стельмах С.Л. звернувся до господарського суду Чернівецької області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника Дожук І.Я. без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.166-168, т.4).

Короткий зміст вимог державного виконавця

У своєму поданні державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Дожук І.Я. (ІНФОРМАЦІЯ_1., РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) до виконання зобов'язань, покладених на неї наказом господарського суду Чернівецької області № 909/642/15 від 22.08.2016р. про стягнення з Дожук І.Я. на користь Гоголя В.М. боргу в сумі 147180,60 грн., 420516,00 грн. штрафу та 11344,35 грн. судового збору.

Державний виконавець вказує, що 13.09.2016р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Чернівецької області №909/642/15 від 22.08.2016р. та надано боржнику Дожук І.Я. семиденний термін для добровільного виконання наказу. Станом на момент звернення з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржник не виконав у повному обсязі рішення суду. Водночас, державний виконавець стверджує про вжиття всіх належних заходів для примусового виконання рішення суду, направлення запитів в державні установи щодо отримання інформації джерел доходу боржника та зареєстрованого майна, неодноразове надсилання боржнику викликів для надання пояснень про причини невиконання рішення суду. Державний виконавець з'ясував факт наявності у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також те, що боржник у 2017-2018 роках неодноразово перетинав державний кордон України.

Короткий зміст судового рішення, яке оскаржується

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Чернівецької області від 01.02.2019р. (головуючий-суддя В.Д. Байталюк, судді: М.І. Ніколаєв, О.Г. Проскуряк) повністю задоволено подання головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Стельмаха С.Л. про тимчасове обмеження боржника Дожук І.Я. у праві виїзду за межі України. Тимчасово обмежено громадянина України Дожук І.Я., ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на строк до повного виконання судового рішення у справі №909/642/15 згідно наказу господарського суду Чернівецької області, виданого 22.08.2016р. про стягнення з ФОП Дожук І.Я. на користь ФОП Гоголя В.М. боргу в сумі 147180,60 грн., 420516,00 грн. штрафу та 11344,35 грн. судового збору. (а.с. 200-203, т.4).

Ухвала суду мотивована тим, що боржник добровільно рішення суду не виконав, у зв'язку з чим державний виконавець вчиняв дії щодо встановлення місця проживання, місця роботи боржника та виявлення її майна і відкритих рахунків у фінансових установах; звертався до боржника з вимогою та викликом з'явитися та подати документи, зокрема, щодо причин невиконання судового рішення. Однак, боржник не виконав вимоги державного виконавця, не з'являвся на виклики, не надав ні декларації про доходи та майно, ні пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа. Суд першої інстанції констатував відсутність доказів, які б свідчили про наявність об'єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ФОП Дожук І.Я. подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції. Стверджує про те, що не ухиляється від виконання обов'язків, покладених на неї рішенням суду. Звертає увагу на те, що перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримувала допомогу при народженні дитини та не мала інших доходів. Водночас у вересні-листопаді 2018 року частково виконала рішення суду, сплативши 600,00 грн. Покликається на те, що не отримувала викликів державного виконавця щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду. Вважає подання державного виконавця про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України безпідставним та необгрунтованим. Просить скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.02.2019р. у справі №909/642/15.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Івано-Франківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги - безпідставними. Звертає увагу на те, що з моменту відкриття виконавчого провадження минуло більше 2-х років, за які боржник не сплачував борг і тільки перед зверненням державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржник сплатив незначну суму - 600,00 грн. в рахунок погашення заборгованості. Покликається на те, що боржник регулярно перетинає кордон України. Стверджує, що бездіяльність боржника свідчить про ухилення від виконання судового рішення та перешкоджає вчиненню виконавчих дій. Просить залишити без змін ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.02.2019р. у справі №909/642/15, апеляційну скаргу ФОП Дожук І.Я. - без задоволення.

Стягувач ФОП Гоголь В.М. у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта. Покликається на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду. Звертає увагу на те, що за період 2017-2018 років боржник регулярно їздить за кордон. Вважає, що тривалі терміни перебування боржника за кордоном свідчать про наявність достатніх коштів. При цьому має місце невиконання судового рішення протягом більше 2-х років, що є підставою для тимчасового обмеження у виїзді за кордон. Просить залишити без змін ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.02.2019р. у справі №909/642/15, апеляційну скаргу ФОП Дожук І.Я. - без задоволення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

Державний виконавець та стягувач не з'явились в судове засідання. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 25.02.2019р. вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Явка учасників судового процесу не визнавалась обов'язковою. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності представників ДВС та стягувача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 10.03.2016р. у справі №909/642/15 (головуючий-суддя І.В. Скрипничук, судді: С.О. Миронюк, М.І. Ніколаєв), яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2016р. (головуючий-суддя В.Л. Кузь, судді: С.М. Бойко, М.Б. Желік), частково задоволено позов ФОП Гоголя В.М. Стягнуто з ФОП Дожук І.Я. на користь ФОП Гоголя В.М. борг у сумі 147180,60 грн., 420516,00 грн. штрафу, 11344,35 грн. судового збору (а.с.189-191, т.3; 72-79, т.4).

22.08.2016р. господарський суд Чернівецької області видав наказ №909/642/15 про примусове виконання вказаного рішення (а.с.83, т.4).

13.09.2016р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Гуменюк А.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52186528 з виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15 про стягнення з ФОП Дожук І.Я. на користь ФОП Гоголя В.М. 147180,60 грн. боргу, 420516,00 грн. штрафу, 11344,35 грн. судового збору. Зобов'язав скаржника добровільно виконати рішення суду в семиденний термін (а.с. 171, т.4).

Супровідним листом № 46106 від 30.11.2016р. державний виконавець повторно надіслав боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15, яку боржнику вручено 05.01.2017р. (а.с. 170, 172-173, т.4).

Матеріали справи не містять доказів про добровільне виконання боржником рішення суду, у зв'язку з чим державний виконавець вчиняв дії щодо встановлення місця роботи боржника, виявлення його майна і відкритих рахунків у фінансових установах (а.с. 179, т.4).

21.10.2016р. державний виконавець виніс постанову ВП № 52186528 про арешт майна боржника Дожук І.Я. та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення: 579040,95 грн. (а.с.174, т.4).

Проте, за інформацією Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, Відділу Держгеокадастру у м. Івано-Франківську встановлено відсутність у боржника нерухомого майно та транспортних засобів (а.с.180-183, т.4).

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України №№ , від 08.01.2019р. відсутня інформація стосовно боржника Дожук І.Я. щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО. Боржник припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець (а.с.195-196, т.4).

Стосовно боржника Дожук І.Я. відсутні відомості в Пенсійному фонді України (відповідь № 104698015 від 18.01.2019р.) (а.с.198, т.4).

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2014р. Дожук І.Я. за договором дарування безоплатно відчужила належну їй двокімнатну квартиру, загальною площею 74,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_7, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.175-178, т.4).

На запит державного виконавця Департамент з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби повідомив, що Дожук І.Я., ІНФОРМАЦІЯ_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданий 02.08.2013р. (а.с.187, т.4).

В листі № 0.184-50204/0/15-18-вих від 11.12.2018р. Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України проінформував державного виконавця про те, що боржник у 2017 році один раз виїжджала закордон, а у 2018 році - тричі (а.с.193-194, т.4).

Враховуючи наявність невиконаного рішення суду, державний виконавець 01.09.2018р. надіслав боржнику Дожук І.Я. виклик за № В-21/31045 від 30.08.2018р., в якому зобов'язав з'явитись до нього 25.09.2018р. щодо сплати боргу за наказом господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15 або надання підтверджуючих документів про сплату. Одночасно зобов'язав надати: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, про кошти, майно, майнові права тощо; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сім'ї (а.с.158-160, т.4).

В матеріалах справи відсутні докази про те, що боржник з'явився на виклик державного виконавця чи повідомляв причини неявки та причини невиконання вимог виконавчого документа.

Невиконання боржником Дожук І.Я. наказу господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15 протягом більше 2-х років та невжиття заходів щодо його виконання слугувало підставою звернення державного виконавця до місцевого господарського суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника (вх. № 1911 від 14.11.2018р.) (а.с. 139-140, т.1).

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 15.11.2018р. відмовлено у задоволенні зазначеного подання державного виконавця (а.с.162-163, т.4).

Оскільки рішення суду залишається невиконаним і боржник надалі ухиляється від його виконання, тому державний виконавець вдруге звернувся до місцевого господарського суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника Дожук І.Я. (вх.№ 222 від 01.02.2019р.) (а.с. 139-140, т.1).

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Чернівецької області від 01.02.2019р. повністю задоволено подання державного виконавця.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з положень статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 вищеназваного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

В пункті 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Гуменюк А.С. від 13.09.2016р. відкрито виконавче провадження ВП № 52186528 з виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15 про стягнення з ФОП Дожук І.Я. на користь ФОП Гоголя В.М. 147180,60 грн. боргу, 420516,00 грн. штрафу, 11344,35 грн. судового збору.

Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження, боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

У відповідності до частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону №1404-VIII від 2 червня 2016 року) боржник зобов'язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Державний виконавець звертався до боржника з вимогою від 30.08.2018р. з'явитися та подати документи, зокрема, щодо причин невиконання судового рішення, про наявне у боржника майно, грошові кошти, доходи, довідку про склад сім'ї, копії паспортів громадянина України та паспорт громадянина для виїзду за кордон та інші.

Однак, боржник не виконав вимоги державного виконавця, не з'явився на виклик, не надав декларацію про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а також не надав пояснень за фактом невиконання ним вимог виконавчого документа з повідомленням про заходи, що вживаються з метою його виконання, не повідомив відомості про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності, про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо), відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім'ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

Колегія судів відхиляє доводи апелянта про те, що державний виконавець не надіслав постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення та доводи про неотримання боржником вказаної постанови і вимоги державного виконавця від 19.10.2016р., якими зобов'язано боржника з'явитися до органу примусового виконання, оскільки ці обставини жодним чином не спростовують факту невиконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили, протягом тривалого часу.

Питання про порушення державним виконавцем Інструкції з організації примусового виконання рішень у даному провадженні не є предметом розгляду. Матеріали справи не містять доказів щодо звернення боржника до компетентних органів зі скаргами на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Зі змісту пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Поряд з цим, відповідно до норм статті 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 8 частини 1 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця.

Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що міститься в листі за № 0.184-50204/0/15-18-вих від 11.12.2018р, боржник у 2017 році один раз виїжджала закордон, а у 2018 році - тричі, на що відповідно, має грошові кошти.

В даному випадку матеріали справи містять докази, які підтверджують те, що виконавцем вчинялись усі можливі дії для виявлення майна та коштів боржника шляхом подання численних запитів до уповноважених органів, а боржник у даній справі - ФОП Дожук І.Я. була достеменно обізнана про відкриття відповідного виконавчого провадження, про арешт коштів і майна, про необхідність виконання судового рішення та виконання законних вимог державного виконавця, однак судове рішення не виконує та жодним чином не сприяє виконанню своїх зобов'язань у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15.

Твердження апелянта про часткове виконання рішення суду шляхом сплати протягом вересня-листопада 2018 року коштів в сумі 600,00 грн. з метою добровільного виконання рішення, поряд із сумою, яка підлягає сплаті на виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15 (579040,95 грн.) і достатністю коштів на регулярне перетинання державного кордону, не підтверджує сумлінне виконання боржником судового рішення.

Отже, в даному випадку має місце факт свідомих дій боржника щодо ухилення від виконання судового рішення саме у вигляді бездіяльності. Доказів протилежного боржником не надано.

ФОП ФОП Дожук І.Я. жодним чином не довела, що виконанню судового рішення у даній справі їй заважають будь-які незалежні від неї об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Вищезазначені обставини у їх сукупності підтверджують правомірність висновку місцевого господарського суду про необхідність застосування такого виключного заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника на строк до повного виконання рішення суду у даній справі.

Таке обмеження, як відповідний захід, прямо передбачений статтею 337 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження переслідує легітимну мету - захист прав і свобод іншої особи - стягувача за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає таке обмеження пропорційним. Тривале невиконання судового рішення (понад 2 роки) суперечить статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки нівелює значення судового рішення, яке захищає права людини, робить відповідне право не реальним, а ілюзорним.

Наведені обставин спростовують твердження скаржника про те, що подання державного виконавця порушує право особи - боржника на свободу пересування, гарантоване статтею 33 Конституції України.

За даних конкретних обставин справи спірне подання державного виконавця свідчить про використання ефективного правомірного способу впливу на недобросовісного боржника і реалізацію державним виконавцем повного обсягу наданих йому законом повноважень, кінцевою метою яких є здійснення своєчасного та повного виконання судового рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Колегія суддів вважає помилковими посилання апелянта про те, що безоплатне відчуження 05.09.2014р. за договором дарування належної боржнику двокімнатної квартири не має правового значення у даній справі, оскільки договір, на підставі якого виникли спірні правовідносини було укладено між сторонами даної судової справи 03.03.2013р. Відтак, факт безоплатного відчуження боржником 05.09.2014р. власного майна свідчить про бажання уникнути звернення стягнення на це майно. Більше того, наявність необмежених правомочностей власника майна не спростовує його недобросовісності. За рахунок майна, яке безоплатно відчужене боржником можна б було виконати судове рішення.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується ухилення боржника від виконання судового рішення, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що застосування обмеження Дожук І.Я. у праві виїзду за межі України може змусити боржника виконати свої зобов'язання за судовим рішенням, або віднайти шляхи врегулювання боргового зобов'язання із стягувачем.

Ухвалення судом першої інстанції судового рішення про тимчасове обмеження Дожук І.Я. у праві виїзду за межі України є саме тим виправданим законним дієвим механізмом, який сприятиме погашенню боржником зобов'язання за наказом господарського суду Чернівецької області від 22.08.2016р. №909/642/15, а тому місцевий господарський суд правомірно задоволив подання головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Стельмаха С.Л. про тимчасове обмеження боржника Дожук І.Я. у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на строк до повного виконання судового рішення у справі №909/642/15.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Ухвала господарського суду Львівської області від 08.05.2018р. у справі №914/182/17 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 337 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної - особи підприємця Дожук Ірини Ярославівни б/н від 13.02.2019р. (вх. № 01-05/709/19 від 20.02.2019р.) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.02.2019р. у справі № 909/642/15 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.С. Скрипчук