ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 Справа №914/67/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БІО-ТЕК, м. Калуш, Івано-Франківської області

про стягнення 24474,4грн.

За участю представників:

від позивача - не з»явився,

від відповідача не з»явився.

Встановив: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю БІО-ТЕК, м. Калуш, Івано-Франківської області про стягнення 18586,27грн. основного боргу, 397,71грн. пені та 289,47грн. штрафу. 01.03.2019р. позивачем подано суду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 28.02.2019р. № 14-11-01356, згідно з якою, суму основного боргу збільшено до 22989,06грн., пеню до 1045,06грн., та штраф до 440,28грн.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що відповідач несвоєчасно здійснював орендну плату за договором оренди нерухомого державного майна № 123 від 10.10.2017р. За таких обставин, позивачем на підставі норм Договору оренди нерухомого державного майна № 123 від 10.10.2017р., а також ст. ст. ст.526, 530 ЦК України заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 22989,06грн. основного боргу, 1045,06грн. пені та 440,28грн. штрафу.

Відповідач відзиву на позов не подав, позовні вимоги не спростував, однак двічі подавав суду клопотання, а саме: 04.03.2019р та 25.03.2019р. про оголошення перерви в судовому засіданні з метою погашення заборгованості, що є предметом спору у справі та добровільного виконання позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.01.2019р. у справі № 914/67/19 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю БІО-ТЕК, м. Калуш, Івано-Франківської області про стягнення 19273,45 грн. заборгованості - залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. У зв»язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначив до розгляду в засіданні на 04.03.2019р. Ухвалою суду від 04.03.2019р. прийнято заяву про збільшення позовних вимог до розгляду та оголошено перерву у судовому засіданні до 25.03.2019р. В судовому засіданні 25.03.2019р. судом оголошувалась перерва до 28.03.2019р., про що повідомлено учасників судового процесу.

В продовжене після перерви судове засідання представники сторін не з»явилися, причин неявки суду не повідомили, вимог, які ставились в судовому засіданні 25.03.2019р. не виконали, витребуваних доказів не подали.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

10.10.2017 між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди нерухомого державного нерухомого майна №123 (надалі договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 148,33 кв.м, а саме: частини приміщень № 2 (53,52 кв. м) та № 11 (81,91 кв.м) та приміщення № 3 (1,3 кв.м), № 4 (1.1 кв.м), № 5 (2,3 кв.м), № 6 (8,2 кв.м) розміщених на першому поверсі Котельні літ «В-2», що розташована за адресою: м.Львів, вул.Під Голоском, 21 та перебуває на балансі Української академії друкарства.

На виконання договору, позивачем передано, а відповідачем прийнято в строкове, платне користування вказані в п. 1.1. договору нежитлові приміщення. Вказане підтверджується відповідним актом прийому-передачі державного нерухомого майна, згідно договору від 10.10.2017р. № 123.

Сторони у п. 3.1.-3.3., 3.6., 3.7. договору погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2017 року 8773,02грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди жовтень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди серпень 2017 року на індекс інфляції за вересень, жовтень 2017 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 50% до державного бюджету на рахунок визначений Головним управлінням Державної казначейської слжби України у Львівській області, а саме: одержувач коштів Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача 38008294, банк одержувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № рахунку 2002 (код 22080300); - 50% на рахунок балансоутримувача. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У відповідності до п. 5.3. договору, орендар зобовязувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Однак, як вбачається з долучених до позовної заяви розрахунків, відповідач зобовязань за договором (в частині внесення орендної плати) належним чином не виконав, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Беручи до уваги заяву позивача про збільшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 22989,06грн. основного боргу з урахуванням п.3.7 Договору, 1045,06грн. пені та 440,28грн. штрафу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Згідно положень ст. 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 286 ГК України передбачено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

В силу положень ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В розділі 3 договору сторони погодили розмір орендної плати, порядок її нарахування та строки внесення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Крім цього, такий же обовязок покладається на орендаря в п. 5.3. договору.

Законодавцем в ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання умов договору в частині сплати орендної плати, відповідач заборгував позивачу 22989,06 грн. за період з липня 2018р. по січень 2019р., з урахуванням залишку боргу (15,94грн.), який існував станом на 01.07.2018р., а тому орендна плата підлягає стягненню з відповідача в розмірі 22989,06грн. з урахуванням п.3.7 Договору.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Положеннями ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 3.7., 3.8. договору сторонами погоджено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Оскільки, в даному випадку зі сторони відповідача (як орендаря) мало місце прострочення внесення орендної плати, в договорі сторонами погоджено розмір пені за несвоєчасне внесення орендної плати, суд прийшов до висновку, що пеня підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1045,06грн.

Перевіривши правильність нарахування заявленого позивачем до стягнення з відповідача штрафу в сумі 440,28грн., суд прийшов до висновку, що такий підлягає стягненню повністю, виходячи із суми заборгованості 18402,20грн., яка існувала станом на листопад 2018р., оскільки відповідачем допущено прострочення виконання зобовязання більше, ніж на три місяці за зобов»язаннями за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2018р.

Як зазначив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 09.07.2018 у справі №903/647/17, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобовязання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем згідно платіжного доручення № 812 від 21.12.2018р. сплачено 2314,47грн. судового збору, тоді як з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог оплаті підлягав судовий збір в розмірі 1921грн. Позивач вправі звернутися до суду із клопотанням про повернення йому зайво сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 530, 549, 611, 612, 759 ЦК України, ст.ст. 2,3,13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БІО-ТЕК (77300, Івано-Франківська область, м.Калуш, пр.Лесі Українки, 12/20, ідентифікаційний код 39318335) на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області (79000, м.Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ідентифікаційний код 20823070) 22989,06грн. боргу, 1045,06грн. пені, 440,28 грн. штрафу та 1921 грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через Західний апеляційний господарський суд протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.04.2019 р.

Суддя Бортник О.Ю.