ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Справа № 902/449/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Петухов М.Г.

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 підприємства "Феріде Плаза"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.11.2018 р. ухваленого суддею Матвійчуком В.В. о 15:41 год. у м. Вінниці, повний текст складено 20.11.2018 р.

у справі № 902/449/18

за позовом ОСОБА_1 підприємства "Феріде Плаза"

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення 31068 грн. шкоди

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 19.11.2018 р. у справі № 902/449/18 відмовлено у позові ОСОБА_1 підприємства "Феріде Плаза" до Департаменту патрульної поліції про стягнення 31068 грн. шкоди.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_2 підприємство "Феріде Плаза" подав скаргу до Північно - західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області у справі № 902/449/18 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Скаржник не погоджується з рішенням суду у повному обсязі, вважає, що таке рішення не відповідає чинному законодавству, матеріалам та обставинам справи, суперечить визначеним у ст. 2 ГПК України завданням і основним засадам господарського судочинства, а вказані у ньому мотиви та висновки являються хибними, зробленими із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводить, що на відміну від загальної норми ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювана шкоди), спеціальні норми ст. 1173 ЦК України передбачають відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи. При цьому необхідною умовою для стягнення шкоди, завданої внаслідок неправомірних рішень органу державної влади, є факт неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Також доводить, що твердження суду першої інстанції, а саме що неправомірність рішення, дій або бездіяльність органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди, не відповідає ст. 75 ГПК України, загальним правилам судочинства та обмежує права позивача у вільному виборі способу захисту своїх прав. Вважає, що із даної позиції суду слідує, що без попереднього звернення до адміністративного суду довести обставини, на які посилається позивач у даній справі, в господарському суді просто неможливо, що суперечить позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеній в постанові від 01.08.2018 р. у справі № 922/4353/16.

Вважає, що судом першої інстанції не досліджено лист з УПП у Вінницькій області № 46 Аз/41/21/02-2016 від 31.05.2018 р. та диск з відеозаписом пострілів, виконаних працівником поліції, тому не надано оцінки доказам, зокрема і в частині доведеності протиправної поведінки працівника поліції, що суперечить вимогам ст. 86 ГПК України.

Тому вважає, що наявні всі підстави для ухвалення нового рішення та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 підприємства «Феріде Плаза», оскільки обставини, викладені у позовній заяві є обґрунтованими та підтвердженими відповідними доказами.

Департамент патрульної поліції на виконання вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2019 року надав відомості стосовно проведення службового розслідування за фактом використання табельної вогнепальної зброї 02.10.2016 р. інспектором Сташкевичем Ю.В.

Відповідач повідомив, що проводилось службове розслідування за вищевказаним фактом, відповідно до якого 21 листопада 2016 року зроблений висновок щодо правомірного використання табельної вогнепальної зброї 02.10.2016 р. інспектором Сташкевичем Ю.В. Стосовно завданої шкоди майну ПП «Феріде Плаза» відповідач вважає, що вони не знайшли свого підтвердження, оскільки жодних доказів того, що куля потрапила у скло немає, що вірно відображено у рішенні Господарського суду Вінницької області від 19.11.2018 р.

Просить врахувати наведені обставини та залишити без змін рішення Господарського суду Вінницької області від 19.11.2018 р. у справі № 902/449/18, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Учасники справи не забезпечили участь представників у судовому засіданні 12.02.2019 р. Відповідно до ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від "12" лютого 2019 року розгляд апеляційної скарги відкладено було на "05" березня 2019 року.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Маціщук А.В. з 05.03.2019 р. по 11.03.2019 р. судове засідання у справі № 902/449/18, призначене на 05 березня 2019 року, не відбулось. При цьому справа не була передана для повторного автоматизованого розподілу відповідно до п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, затвердженого рішенням зборів суддів Північно-західного апеляційного господарського суду 04.10.2018 р. № 1, де визначено, що невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу, якщо суддя-доповідач внаслідок тимчасової непрацездатності не може продовжувати розгляд справи більше 14 днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені ГПК України.

З урахуванням обєктивних причин неможливості розгляду справи та принципу незмінності складу суду відповідно до норм процесуального законодавства, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, затвердженого рішенням зборів суддів Північно-західного апеляційного господарського суду 04.10.2018 р. № 1, справа розглянута в строк, що перевищує 60 днів. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 4 ст.1 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Критерії оцінювання розумності строку справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Згідно п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.02.2007 р. у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Таким чином, розумним для розгляду даної справи є строк, що має забезпечити реалізацію процесуальних прав сторін у справі, повний, всебічний, об'єктивний розгляд справи та правильне вирішення господарського спору з урахуванням норм ст.ст. 7, 13 ГПК України.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с. 140,150-151,161-163/, явка представників в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі учасників справи та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ОСОБА_2 підприємство Феріде Плаза є власником готельно-розважального центру літ А загальною площею 8145,3 кв.м., розташованого по вул. Пирогова. 23-Б у м. Вінниці, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 3329 від 27.12.2012 /а.с. 35-36/.

Згідно з витягом з наказу № 51 о/с від 18.03.2016 р. по особовому складу старшого сержанта поліції ОСОБА_3 з 19 лютого 2016 року призначено інспектором по роті № 1 з посадовим окладом згідно штату /а.с. 22/.

02.10.2016 р. під час виконання службових обов'язків щодо припинення хуліганських дій групи осіб на території, прилеглій до готельно-розважального центру ПП Феріде Плаза по вул. Пирогова, 23Б у м. Вінниця інспектором роти № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 було використано табельну вогнепальну зброю, в результаті чого випущена куля влучила у фронтальну скляну шахту панорамного ліфту ГРЦ Феріде Плаза в районі п'ятого поверху, пробивши фронтальне скло.

Такі обставини підтверджені матеріалами справи в їх сукупності протоколом огляду місця подіі, показами свідків.

До справи залучений протокол огляду місця події від 04.10.2016 р., складений старшим слідчим Вінницького відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, відповідно до якого, при огляді скла стіни на ліву сторону, навпроти ліфту розміщено скло з явними пошкодженнями, а саме : склопакет, який знаходиться знадвору, повністю в тріщинах, які ведуть до центру, де знаходиться отвір та частково відсутнє скло діаметром 1,5 смх3 см. Склопакет, який розміщений ближчим до шахти ліфту без видимих ознак пошкодження. Між вказаними двома склопакетами розміщена куля золотистого відтінку біля уламків скла . Куля розміром 1,2 см.; фототаблиці з ілюстраціями пошкоджень та кулі на а.с. 42-50.

На вимогу Північно-західного апеляційного господарського суду за ухвалою від 12 лютого 2019 року Департаментом патрульної поліції надана апеляційному суду копію висновку службового розслідування за фактом використання табельної вогнепальної зброї 02.10.2016 р. /а.с. 151-157/. Висновок службового розслідування додатково підтверджує наведені обставини подіі та не суперечить їм.

Вартість пошкодженого скла, яке було замінене позивачем, та вартість монтажу склали 31068,00 грн., що підтверджено такими доказами у справі :

- договором про надання послуг № 1-15, укладеним ОСОБА_2 підприємством Феріде Плаза та Товариством з обмеженою відповідальністю УКР-ТАН 05.10.2016 р. /а.с. 37-39/, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобовязується виконати поставку і монтаж склопакета, на будівлю торгового центра Феріде Плаза за адресою: вул. Пирогова, 23-Б, м. Вінниця. Додатком № 1 до договору сторони визначили вартість склопакета та робіт по його монтажу в загальному розмірі 31068,00 грн.;

- платіжним дорученням № 784 від 06.10.2016 р. на суму 31 068,00 грн., яка перерахована ОСОБА_2 підприємством Феріде Плаза Товариству з обмеженою відповідальністю УКР-ТАН з призначенням платежу оплата рахунку nyt -0000005 DSL 05.10.2016 Р. Склопакет, гнуте, гартоване /а.с.40/.

З метою відшкодування понесених витрат як шкоди, завданої протиправними діями працівника патрульної поліції, позивач звертався до Головного управління національної поліції у Вінницькій області та Управління патрульної поліції у місті Вінниці з відповідними заявами, реагування на які матеріали справи не містять, і сторонами не надано /20-21, 28-34/.

Позивачем до матеріалів на підтвердження позовних вимог також надані заяви свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25.09.2018 р. та Багірзаде ОСОБА_7 від 25.09.2018 р., за змістом яких вбачається, що працівник поліції дістав свій пістолет та здійснив приблизно 2-3 постріли, спрямовані вгору під кутом в сторону приміщення ГРЦ Феріде Плаза, при цьому сам дивися у бік свої колег та правопорушника. Після здійснення вищевказаних пострілів свідки вирішили оглянути зовні та всередині будівлю ГРЦ Феріде Плаза та виявили пошкодження одного з зовнішніх склопакетів в районі п'ятого поверху фронтальної скляної шахти панорамного ліфту, а саме - у ньому виявили невеликий отвір та скляну сітку по всій площині, а між ним та внутрішнім склопакетами застрягла куля. Додатково свідки зазначають, що в тій ситуації жодних інших пострілів, окрім здійснених працівником поліції, вони не бачили і не чули. Будь-якої зброї в учасників конфлікту, окрім працівників поліції, не помітили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення вартості завданої йому шкоди, позивач посилається на норми ст. 1166, 1172, 1174 ЦК України, тоді як обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на норми ст. 1166, 1173 ЦК України.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині, обґрунтовуючи відмову у задоволенні позову, послався на норми ст. 1173 ЦК України, жодним чином не навівши мотивів такої зміни правової підстави позовної вимоги.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову з урахуванням такого.

Правовідносини сторін у спорі регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України та Закону України Про Національну поліцію.

У відповідності до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні норми про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначені в статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправної поведінки заподіювача шкоди; причинного звґязок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовґязків. Покладення обовґязку відшкодувати шкоду на юридичну або фізичну особу пояснюється тим, що працівник у даному випадку юридично втілює його волю. Тобто юридична або фізична особа реалізує свою цивільну праводієздатність, зокрема, деліктоздатність, через дії працівників. Отже, дії працівників юридичне сприймаються як дії самої юридичної або фізичної особи.

Крім загальних підстав, необхідних для виникнення деліктної відповідальності за даною нормою необхідні спеціальні обовґязкові підстави виконання працівником своїх трудових (службових) обовґязків.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

В апеляційній скарзі обґрунтовуючи незаконність рішення суду першої інстанції, скаржник посилається на норми ст. 1173 ЦК України.

Згідно з статтею 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1174 Цивільного кодексу України, так само як і спеціальні норми ст..1173 ЦК України, допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

Для настання відповідальності, передбаченої ст. 1174 ЦК України, необхідно, щоб посадова або службова особа завдала шкоди при здійсненні своїх повноважень, обсяг яких встановлюється відповідними правовими актами. Такі особи наділені правом в межах своєї компетенції давати як для громадян, так і для установ, незалежно від відомчої належності чи підлеглості, вказівки правового характеру, що підлягають обовґязковому виконанню, застосувати примусові заходи і щодо громадян, які безпосередньо не підпорядковані їм по службі. Відповідно до змісту ст. 1174 ЦК України, обовґязок відшкодувати завдану шкоду перед потерпілим покладається не на посадову або службову особу, незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю якої завдано шкоди, а на органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим або органи місцевого самоврядування. Тобто вимоги про відшкодування шкоди до осіб, які безпосередньо її завдали, не повинні предґявлятися незалежно від їх вини. Тобто має місце відповідальність органів державної влади або місцевого самоврядування без вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю органів доходів і зборів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов'язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, спеціальною нормою Закону України "Про Національну поліцію" передбачено відшкодування збитків, заподіяних поліцейськими під час виконання ними своїх повноважень.

Відшкодування державою такої шкоди здійснюється відповідно до закону.

Як зазначено вище, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1173 та статті 1174 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

В деліктних правовідносинах на позивача, в даному випадку ОСОБА_2 підприємство "Феріде Плаза" покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки працівника Департаменту патрульної поліції та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Неправомірність рішень, дій чи бездіяльності працівника Департаменту патрульної поліції в розумінні наведених норм Цивільного кодексу України має підтверджуватися у встановленому законодавством порядку.

Так, правомірними вважаються дії щодо здійснення прав та виконання обовязків покладених на особу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.10.2016 р. № 1114) , Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Згідно з нормами ч. 11, 13 ст. 46 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може використати вогнепальну зброю для подання сигналу тривоги або виклику допоміжних сил, що мало місце в даному випадку.

Матеріали справи не містять, та позивачем в порядку ст..ст.74, 76-79 ГПК України не надано доказів визнання протиправними дій (бездіяльності) інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 02.10.2016 р. біля ГРЦ Феріде Плаза.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що поліцейський при виконанні службових повноважень підставно, відповідно до норм ч.13 ст.46 Закону України "Про Національну поліцію", враховуючи конкретну обстановку з метою припинення правопорушення (масова бійка та фізичний опір), застосував вогнепальну зброю, тричі вистрілив вгору та очевидно не мав наміру завдавати шкоду майну позивача.

З метою повного обєктивного дослідження всіх обставин справи апеляційний господарський суд витребував матеріали службового розслідування докази, які недоступні позивачеві. На виконання вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2019 року Департаментом патрульної поліції надана апеляційному суду копію висновку службового розслідування. Висновком службового розслідування за фактом використання табельної вогнепальної зброї 02.10.2016 р. /а.с.143-148/ додатково підтверджено відсутність ознак протиправної поведінки службової особи відповідача службове розслідування за фактом використання вогнепальної зброї інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Вінниці припинено, використання інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Вінниці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 02.10.2016 р. табельної вогнепальної зброї визнано правомірним.

Таким чином, пошкодження склопакету не є наслідком протиправної поведінки інспектора Сташкевича Ю.В. під час виконання ним службових обовязків.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову за відсутності всіх трьох елементів правопорушення, необхідних для притягнення Департаменту патрульної поліції до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, оскільки є недоведеною протиправна поведінка працівника відповідача або протиправна поведінка Департаменту патрульної поліції.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 01.08.2018 у справі № 922/4353/16, колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги відповідно до норми ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», оскільки в даному випадку правовідносини, які досліджені у справі № 922/4353/16, є відмінними від правовідносин між сторонами у даній справі.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції наданих позивачем доказів, а саме - листа № 46 Аз/41/21/02-2016 від 31.05.2018 р. та диск з відеозаписом пострілів, виконаних працівником поліції та заяви свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25.09.2018 р. та Багірзаде ОСОБА_7 від 25.09.2018 р., колегією суддів не враховуються, оскільки відповідно до норми ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Натомість зазначеними доказами, так само як іншими доказами у справі в їх сукупності не підтверджено протиправність поведінки як необхідна складова цивільного правопорушення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 02 липня 2018 року у справі № 924/228/18 прийнято відповідно до обставин справи і підстав для його зміни чи скасування згідно зі ст. 277 ГПК України немає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269 - 273, 275 - 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства "Феріде Плаза" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 19.11.2018 р. у справі № 902/449/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Матеріали справи № 902/449/18 повернути Господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.