ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Справа№ 910/5746/15-г

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання : Романовій Ю.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Мартиненко О.В. - представник за дов. № 205 від 26.12.2018 року;

від відповідача: не прибув;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А.

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року (дата підписання повного тексту 28.12.2018 року)

у справі № 910/5746/15-г (суддя Гулевець О.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., про видачу дубліката виконавчого документу

у справі Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А.

до Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора"

про стягнення 1 116 807, 66 євро, що еквівалентно 20 418 114, 22 грн.

Встановив

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року по справі № 910/5746/15-г позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 1 086 026,00 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 26975462,06 грн - заборгованості по кредиту, 30197,56 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 750 067,80 грн - заборгованості за відсотками, 518,13 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 12 869,67 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів, 65,97 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 1 638,61 грн - 3% річних. В іншій частині в позові відмовлено.

17.07.2015 року на виконання рішення Господарського суду Києва по справі №910/5746/15-г від 17.06.2015 року видано накази.

17.12.2018 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу дубліката наказу від 17.07.2015 року по справі №910/5746/15-г.

Заява була мотивована тим, що станом на дату звернення до суду з даною заявою, судовий наказ відносно Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" - не виявлено, а отже його втрачено, про що постійно діючою робочою комісією Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" було виготовлено Витяг до протоколу №1 про втрату виконавчого документу.

Господарський суд міста Києва у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. про видачу дубліката виконавчого документу - відмовив своєю ухвалою від 28.12.2018 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року у справі №910/5746/15-г.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема ч. 3 ст. 198 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку, що заявником не було надано документально підтверджених даних втрати стягувачем судового наказу та його відсутності у стягувача.

Також, скаржник вказав, що уповноважена особа фонду не могла знати про факт того, що судовий наказ стосовно Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" про примусове виконання рішення суду не був повернутий Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та не знаходиться в матеріалах кредитної справи, повторно не пред'явлений до відповідного Департаменту, що дає підтрави вважати, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30.01.2019 року, справу №910/5746/15-г передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Смірнова Л.Г., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року у справі № 910/5746/15-г та призначив розгляд справи на 04.03.2019 року своєю ухвалою від 04.02.2019 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 року оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 у справі № 910/5746/15-г до 20.03.2019 року. Крім того, даною ухвалою продовжено строк розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 у справі № 910/5746/15-г до 20.03.2019 року.

У судовому засіданні 20.03.2019 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача у судове засідання 20.03.2019 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 04.03.2019 року на відповідні адреси

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При винесені оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано документально підтверджених даних втрати стягувачем виконавчого документу - наказу Господарського суду Києва від 17.07.2015 року по справі № 910/5746/15-г та його відсутності у стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом міста Києва, 17.07.2015 року на виконання рішення Господарського суду Києва по справі № 910/5746/15-г від 17.06.2015 року було видано наказ про стягнення з Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, 1086 026,00 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 26975 462,06 грн - заборгованості по кредиту, 30197,56 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 750 067,80 грн - заборгованості за відсотками, 518,13 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 12 869,67 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів, 65,97 євро, що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 1 638,61 грн - 3% річних.

Судом встановлено, що наказ суду на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року у справі №910/5746/15-г про стягнення з відповідача грошових коштів було видано місцевим судом 17.07.2015 року із встановленням строку пред'явлення його позивачем до виконання до 17.07.2016 року.

Законом України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №901-VIII від 23.12.2015, чинній на момент видачі наказу суду від 17.07.2015 №910/5746/15 -г, було встановлено строк для пред'явлення до виконання наказу суду, виданого на виконання судового рішення, в один рік з дня, наступного за днем набрання рішенням суду законної сили (ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження").

05.10.2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року , яким збільшено строк пред'явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини 1, 2 статті 12 цього Закону).

Приписами пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред'явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 року Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 року та строк пред'явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач 10.08.2017 року звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження №22/2-22454.

Тобто, стягувач своєчасно звернувся до органу виконання із заявою щодо примусового виконання наказу суду.

В подальшому, 29.08.2017 року держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття, оскільки стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження не було додано квитанцію про сплату авансового внеску.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Крім того, обґрунтовуючи дану заяву, товариство зазначило, що 07.02.2018 року направило до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України разом з заявою про відкриття виконавчого провадження було направлено оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 року по справі № 910/5746/15-г.

Разом з цим за твердженням скаржника, постанову про відкриття виконавчого провадження чи повідомлення про повернення виконавчого документа від Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України на адресу стягувача не було направлено.

Відтак, враховуючи переривання строку (10.08.2017 року, 07.02.2018 року), строк пред'явлення наказу суду від 17.07.2015 року на примусове виконання рішення місцевого суду у справі №910/5746/15-г не сплив, отже, заяву про видачу дубліката наказу подано в межах строку для пред'явлення його до виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В підтвердження відсутності у стягувача наказу заявник надано витяг з Акту до протоколу №1 від 28.11.2018 року засідання комісії з розгляду та вирішення поточних питань, що виникають в ході проведення ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк".

Колегія суддів не приймає до уваги посилання суду першої інстанції про те, що заявником (стягувачем) не було надано до суду відповідних доказів втрати наказу суду, оскільки приписи підпункту 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ.

Пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов'язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Аналіз приписів підпункту 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, дозволяє зробити висновок про те, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, з наданням суду доказів сплати судового збору в розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, законодавцем визначено право стягувача на повторну видачу йому судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, наказу суду (його дубліката) як виконавчого документа, на підставі якого здійснюється примусове виконання судового рішення, прийнятого по суті спору.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Матеріали справи свідчать про те, що наказ Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 року у справі № 910/5746/15-г не виконано ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

За приписами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки господарського суду першої інстанції, наведені в оскаржуваній ухвалі, а тому наявні підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року у справі № 910/5746/15-г з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви (Подання) Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., про видачу дубліката виконавчого документу.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року підлягає скасуванню, з підстав неповного з'ясування обставин справи, в порядку п. 2 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року у справі № 910/5746/15-г задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року у справі №910/5746/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" про видачу дублікату виконавчого документу - задовольнити.

Видати дублікат судового наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/5746/15-г, оригінал якого виданий на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року у справі №910/5746/15-г, яким з Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 1086026,00 євро (один мільйон вісімдесят шість тисяч двадцять шість євро) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 26975462,06 грн (двадцять шість мільйонів дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 06 копійок)) заборгованості по кредиту, 30197,56 євро (тридцять тисяч сто дев'яносто сім євро 56 євроцентів) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 750 067,80 грн (сімсот п'ятдесят тисяч шістдесят сім гривень 80 копійок)) заборгованості за відсотками, 518,13 євро (п'ятсот вісімнадцять євро 13 євроцентів) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 12 869,67 грн (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят дев'ять гривень 67 копійок)) пені за несвоєчасну сплату процентів, 65,97 євро (шістдесят п'ять євро 97 євроцентів) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 1 638,61 грн (одна тисяча шістсот тридцять вісім гривень 61 копійка)) 3% річних, який набрав законної сили, зі змістом та строком дії, що повністю відтворюють тексту цього наказу у справі № 910/5746/15-г.

3. Видачу дублікату наказу доручити Господарському суду міста Києва

4. Матеріали знищеної справи № 910/5746/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

Л.Г. Смірнова

Дата складення повного тексту 01.04.2019 року.