РІШЕННЯ

18 березня 2019 року Справа № 913/4/19

м. Харків Провадження №17/913/4/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Автобаза», м. Лисичанськ Луганської області,

до Державного підприємства «Первомайськвугілля», м. Гірське Луганської області,

про стягнення 715004,54 грн.

Секретар судового засідання Гулевич В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув.

від відповідача: представник не прибув.

Обставини справи: Публічне акціонерне товариство Лисичанськвугілля в особі відокремленого підрозділу Автобаза (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Державного підприємства Первомайськвугілля (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 715004,54 грн за договором надання послуг з перевезення вантажів № 33 від 12.01.2015.

Ухвалою суду від 02.01.2019 відкрито провадження у справі №913/4/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

28.01.2019 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 23.01.2019 №01/4-1-23, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачем в порушення вимог п.п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів, що підтверджують виникнення боргу за договором №33 від 12.01.2015 (калькуляція, що є додатком до договору, заявки, рахунки, подорожні листи, податкові накладні). Позивач на підтвердження суми заборгованості у розмірі 715004,49 грн, яка утворилась внаслідок несплати в повному обсязі грошових коштів, за надання послуг з перевезення вантажів, окрім ОСОБА_1 звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2018 за договором від 12.01.2015 №33, надає копію претензії №36 від 15.03.2017 про стягнення заборгованості за надані послуги на суму 674735,59 грн, яка не доводить розмір заборгованості у сумі 715004,49 грн та копію претензії №112 від 29.10.2018 про стягнення заборгованості в сумі 715004,49 грн. Виходячи з даних, визначених претензією №112, заборгованість у сумі 715004,49 грн виникла за кількома договорами, а не тільки за договором №33 від 12.01.2015.

Відповідач також зазначив, що виходячи з положень визначених у Законі України «Про автомобільний транспорт», Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні та Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, позивач на підтвердження перевезення вантажу та обліку виконаної роботи повинен надати такі первинні документи як товарно-транспортна накладна та дорожній лист. Враховуючи викладене, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку суми заборгованості за надання транспортних послуг відповідно до договору №33 від 12.01.2015 та не підтверджується її розмір іншими наданими до позовної заяви доказами.

04.02.2019 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла первинна документація на підтвердження надання послуг, зокрема, належним чином завірені копії: калькуляції витрат для шахт та підприємств ДП Первомайськвугілля; рахунків-фактур; актів здачі-приймання транспортних послуг за договором надання послуг з перевезення вантажів № 33 від 12.01.2015; подорожніх листів; податкових накладних; бухгалтерських довідок; товарно-транспортних накладних, заправочних відомостей; акт звірки розрахунків станом на 01.01.2019, всього на 1717 аркушах, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

21.02.2019 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання від 21.02.2019, згідно якого він просив суд долучити до матеріалів справи реєстр документів, які були передані ним 04.02.2019 до Господарського суду Луганської області, яке судом розглянуто та цій реєстр долучено до матеріалів справи.

28.02.2019 до відділу документального забезпечення суду позивач за клопотанням від 28.02.2019 надав розрахунок позовних вимог із зазначенням сум наданих послуг з перевезення вантажів, оплат та суми боргу за кожним актом здачі-приймання транспортних послуг окремо, який долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 28.02.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2019.

Сторони не скористалися правом участі в судовому засіданні, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, господарський суд встановив таке.

Між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Автобаза» (позивач у справі), як Перевізником та державним підприємством «Первомайськвугілля» (відповідач у справі), як Замовником було укладено договір надання послуг з перевезення вантажів № 33 від 12.01.2015 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Перевізник зобовязується надати, а Замовник прийняти та оплатити авто послуги з перевезення вантажів маршрутами, які зазначає Замовник у заявках, автомобільним вантажним транспортом.

Заявки подаються не менше ніж за одну добу до надання послуг шляхом направлення телефонограми (п.1.2 Договору).

У п. 2.1 Договору передбачено, що за надання послуг перевезення Замовник зобовязується сплачувати Перевізнику оплату відповідно до калькуляції (яка є невідємною частиною даного договору). Вартість послуг визначається з урахуванням цін ПММ на момент укладення договору та може змінитись у звязку зі змінами вартості ПММ. При цьому вказані зміни вартості послуг оформлюються шляхом підписання сторонами калькуляції до цього Договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що встановлені цим договором платежі Замовник зобовязується перераховувати на розрахунковий рахунок Перевізника протягом 30 календарних днів з моменту отримання рахунку, виставленого на підставі підписаного сторонами подорожнього листа.

Згідно з п. 3.2 Договору, Замовник зобовязується своєчасно здійснювати оплату за отриманні автопослуги.

Відповідно до п. 5.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2016. У разі якщо ні одна із сторін, за місяць до закінчення строку дії договору, не заявить про його розірвання, договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Як пояснив позивач, заявки на перевезення вантажів відповідач надавав у телефонному режимі, згідно яких позивач складав наряд на виділення автотранспортних засобів на перевезення вантажів.

Позивач надав до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2018 між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Автобаза» та Державним підприємством «Первомайськвугілля», згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем складає у сумі 745004,54 грн, який підписаний обома сторонами (від відповідача в.о. генерального директора ОСОБА_1 та головний бухгалтер ОСОБА_2, від позивача в.о. директора ОСОБА_3 та в.о. головного бухгалтера ОСОБА_4М.) без заперечень та скріпленими їх печатками (а.с.13-15, т.1).

Як повідомляє позивач, він надсилав відповідачу претензію №36 від 15.03.2017 про сплату заборгованості у сумі 648514,48 грн, на яку відповідач надав відповідь від 24.03.2017 №0184-3 128, в якій зазначив, що визнає заборгованість у заявленій сумі та повідомив, що сплатить її за наявності фінансової можливості.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що свій обовязок щодо надання послуг з перевезення вантажу відповідачу він виконав у повному обсязі, що підтверджується: подорожніми листами з відміткою відповідача про перевезення вантажів, товарно-транспортними накладними про отримання перевезених вантажів, актами здачі-прийомки транспортних послуг, калькуляціями витрат, бухгалтерськими довідками, рахунками-фактурами, заправними відомостями, видатковими накладними щодо видачі ПММ, податковими накладними за період з січня 2015 року по травень 2017 року, які долучені до матеріалів справи (а.с.55-250, т.1; а.с.1-250, т.2; а.с. 1-250 ,т.3; а.с. 1-250, т.4; а.с.1-250, т.5; а.с.1-250, т.6; а.с.1-250, т.7; а.с.1-23, т.8).

В порушення умов Договору відповідач свої зобовязання, щодо повної оплати послуг, не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості у сумі 715004,54 грн.

Відповідач, не погоджується із поданим позовом, з підстав викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до статті 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору надання послуг з перевезення вантажів № 33 від 12.01.2015.

Загальні положення перевезення визначені главою 64 Цивільного кодексу України.

Статтею 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

За змістом ст. 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Порядок оформлення документів на перевезення визначені у розділі 11 Правил, згідно з яким основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості неменше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Позивачем до матеріалів справи надані відповідні товарно-транспортні накладні, які підтверджували надання послуг за договором надання послуг з перевезення вантажів № 33 від 12.01.2015 за період з січня 2015 року по травень 2017 року.

Крім того, до матеріалів справи позивач надав подорожні листи з відміткою відповідача про перевезення вантажів, товарно-транспортними накладними, акти здачі-прийомки транспортних послуг, калькуляції витрат, бухгалтерські довідки, рахунки-фактури, податкові накладні за період з січня 2015 року по травень 2017 року.

Також позивач до матеріалів справи надав акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2018 між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Автобаза» та Державним підприємством «Первомайськвугілля», згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем складає у сумі 745004,54 грн, який підписаний керівниками та головними бухгалтерами обох сторін без заперечень та скріпленими їх печатками.

У п. 2.2 Договору визначено, що встановлені цим договором платежі Замовник зобовязується перераховувати на розрахунковий рахунок Перевізника протягом 30 календарних днів з моменту отримання рахунку виставленого на підставі підписаного сторонами подорожних листів.

Позивачем разом з актами здачі-приймання транспортних послуг були вручені відповідні рахунки відповідачу, про що міститься запис у вказаних актах. По всіх виставлених рахунках строк оплати настав, однак, відповідач отримані послуги у заявленій до стягнення сумі не сплатив.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов'язання щодо повної оплати отриманих послуг та не спростовано заявлених позовних вимог, адже всю первинну документацію в копіях, що підтверджує суму боргу, позивач надав до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за Договором належним чином доведений, документально підтверджений, строк оплати, у відповідності до умов Договору є таким, що настав, а тому позовна вимога про стягнення основного боргу у розмірі 715004,54 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін відповідача у повному обсязі.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля», вул. Куйбишева, 21, м. Гірське Луганської області, 93292, ідентифікаційний код 32320594, на користь Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», вул. Малиновського, буд. 1, м. Лисичанськ Луганської області, 93100, ідентифікаційний код 32359108, в особі відокремленого підрозділу «Автобаза» ПАТ «Лисичанськвугілля», вул. Войкова, 29, м. Лисичанськ Луганської області, 93106, ідентифікаційний код 26349220, заборгованість за надані послуги у сумі 715004,54 грн, судовий збір у сумі 10725,08 грн.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні 18.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2019.

Суддя О.С. Фонова