ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/8730/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Львова Б.Ю. і Пєскова В.Г.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - Товариство)

на рішення господарського міста Києва від 09.10.2018

(суддя Паламар П.І.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018

(головуючий - суддя Чорногуз М.Г., судді Хрипун О.О. і Агрикова О.В.)

за позовом Товариства

до житлово-будівельного кооперативу "Зварювальник-2" (далі - Кооператив)

про стягнення 277 142,71 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення з відповідача: заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 225 590,43 грн.; "інфляційних втрат" у сумі 5 184,57 грн.; 2 189,18 грн. - 3% річних; 21 619,49 грн. пені; 22 559,04 штрафу.

2. Позов мотивовано тим, що відповідач на порушення умов договору на послуги водопостачання та водовідведення від 15.05.2001 № 9399/4-13 (далі - Договір) не виконав свої зобов'язання щодо оплати за надані послуги за період травень-грудень 2015 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у позові відмовлено.

4. Рішення мотивовано відсутністю у відповідача обов'язку оплачувати обсяг питної води, поставленої мешканцям Кооперативу, та послуги з приймання каналізаційних стоків з 1 липня 2014 року.

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018: апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення; рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2018 змінено шляхом викладення мотивувальної частини у редакції даної постанови апеляційного господарського суду.

6. Постанову мотивовано необґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Товариство, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить оскаржувані судові рішення з даної справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Приписами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10.04.2014 № 1198-VII (далі - Закон № 1198-VII) не передбачено автоматичного припинення договорів на надання послуг з водопостачання та водовідведення, які діяли до прийняття даного Закону, і не встановлюються строки та порядок укладення договорів з мешканцями багатоквартирних будинків. Внесення змін до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" автоматично не змінює та не скасовує ті договори, що були укладені Товариством як виробником-ліцензіаром з юридичними особами.

9. Судом апеляційної інстанції не враховано підпункт "є" пункту 2.2 Договору, який передбачає обов'язок абонента при зміні реквізитів повідомити про це постачальника у 7-денний строк, та пункт 6.5 Договору щодо отримання абонентом у постачальника платіжних документів для оплати спожитих послуг та розрахунків за них. Те, що Кооператив не отримував платіжні документи та не звертався до Товариства згідно з пунктом 6.5 Договору, не звільняє Кооператив від оплати отриманих послуг.

Доводи іншого учасника справи

10. У відзиві на касаційну скаргу Кооператив заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх помилковість та про законність і обґрунтованість рішення та постанови попередніх судових інстанцій, і просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

11. Позивачем (постачальник) та відповідачем (абонент) укладено Договір, за умовами якого позивач зобов'язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки, які не перевищують гранично допустимі концентрації шкідливих речовин, а останній - оплачувати надані послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

Абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи (пункт 3.6 Договору).

Згідно з пунктом 3.7 Договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов'язаний у 5-тиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи направити повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання, відповідно, акта в цей же термін. При невиконання цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Договору цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання. Доказів припинення Договору в установленому порядку суду не надано.

12. 07.08.2014 Товариством та ПАТ "Київенерго" укладено договір № 12477/5-01 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води, за умовами якого:

- для здійснення позивачем нарахувань за стоки гарячої води споживачу гарячої води ПАТ "Київенерго" зобов'язане надавати позивачу щомісячно дані щодо обсягів гарячої води, наданої ПАТ "Київенерго" споживачам (пункт 1.3);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє до 15.04.2015. Договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення (пункт 8.1).

13. Позивач зазначає, що у період з 01.05.2015 по 31.05.2015 ним надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення за кодами № 3-514 та №3-50514 на загальну суму 258 969,06 грн. У матеріалах справи є складені позивачем платіжні вимоги-доручення за період з 22.05.2015 по 21.12.2015 на загальну суму 258 969,06 грн., а саме: за кодом 3-514 на суму 197 648,2 грн. та за період з 22.05.2015 по 21.12.2015 за кодом 3-50514 на суму 61 320,86 грн. Зведеними відомостями розщеплення сплат підтверджується здійснення розрахунку за надані позивачем послуги у розмірі 33 378,63 грн.

14. 01.07.2014 Товариством як виконавцем та Кооперативом як управителем укладено договір № 147/1198АД09 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з ЖБК/ОСББ під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод (з використанням внутрішньобудинкових мереж), відповідно до умов якого управитель зобов'язується забезпечити належні умови для передачі (транзиту) питної води через внутрішньобудинкові мережі, що знаходяться у нього в управлінні та обслуговуванні при наданні послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод у систему каналізації м. Києва їх виконавцем.

Пунктами 4.1, 4.5 даного договору передбачено, що зобов'язання сторін за цим договором виконуються сторонами на безоплатній основі. Інші зобов'язання сторін, що виконуються на оплатній основі, регулюються окремим договором.

15. У матеріалах справи наявні укладені позивачем та власниками (наймачами, орендарями) житлових приміщень/квартир як споживачами у період з 01.10.2015 по 21.12.2015 договори про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

16. Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, виходив з того, що Договір припинив свою дію у зв'язку з прийняттям Закону № 1198-VII. Обов'язок відповідача оплачувати обсяг питної води, поставленої мешканцям ОСББ, та послуг з приймання каналізаційних стоків з 1 липня 2014 року відсутній.

17. Судом апеляційної інстанції додатково зазначено таке.

Згідно із Законом № 1198-VII Товариство визнане виконавцем послуг з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів всіх форм власності, а ПАТ "Київенерго" - виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності; Товариство здійснювало нарахування вартості послуг з постачання питної холодної води для виготовлення гарячої ПАТ "Київенерго" на підставі договору про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з центрального постачання гарячої води.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги), регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила).

Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Наявність укладених фізичними особами та власниками (наймачами, орендарями) житлових приміщень/квартир як споживачами у період з 01.10.2015 по 21.12.2015 договорів про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення не нівелює обов'язку відповідача оплатити вартість наданих позивачем послуг у період, щодо якого відсутні докази того, що споживачем (абонентом) наданих позивачем послуг були інші особи, а не відповідач.

18. З урахуванням відсутності доказів визнання недійсним чи розірвання Договору суд апеляційної інстанції зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що Договір припинив свою дію у зв'язку з прийняттям Закону № 1198-VII, оскільки зазначений Закон надає право позивачу укладати договори безпосередньо з фізичними особами - мешканцями багатоквартирних будинків та цим Законом передбачено можливість споживачів (юридичних осіб) отримувати послуги на підставі вже укладених договорів (як колективний споживач); при цьому прийняття вказаного Закону не тягне за собою автоматичного припинення раніше укладених договорів.

19. Суд апеляційної інстанції з посиланням на пункт 3.6 Договору, яким передбачено, що абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому чинним законодавством у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, та враховуючи відсутність доказів представлення постачальником платіжних документів до банківської установи на оплату наданих послуг (заборгованість за які є предметом розгляду у даній справі), зазначив, що відсутні підстави вважати, що строк оплати наданих за договором позивачем послуг є таким, що настав та те, що відповідачем прострочено виконання зобов'язань за Договором, а, відповідно, і підстави для стягнення з нього заборгованості за надані послуги, а також нарахованих на неї "інфляційних втрат", 3% річних, пені та штрафу.

20. Суд апеляційної інстанції визнав безпідставним посилання позивача на пункт 6.5 Договору (яким визначено порядок оплати у випадку відсутності у абонента розрахункового рахунку у банку) з огляду на те, що зазначені у вказаному договорі реквізити відповідача містять інформацію про наявність у нього розрахункового рахунку 0209 у банку МФО 326685; відсутність у відповідача рахунку у банку позивачем не доведено.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. За приписами статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону Україну "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. 26.04.2014 набрав чинності Закон № 1198-VII, яким внесено зміни, зокрема, до статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно з якими виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

23. За приписами статей 509, 607 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

24. Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Договір не припинив своєї дії у зв'язку з прийняттям Закону № 1198-VII, оскільки зазначений закон надає право позивачу укладати договори безпосередньо з фізичними особами - мешканцями багатоквартирних будинків та цим Законом передбачено можливість споживачів (юридичних осіб) отримувати послуги на підставі вже укладених договорів (як колективний споживач); при цьому прийняття вказаного Закону не тягне за собою автоматичного припинення раніше укладених договорів.

25. Однак суд апеляційної інстанції, також відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що строк оплати за Договором не настав у зв'язку з відсутністю доказів представлення постачальником платіжних документів до банківської установи на оплату наданих у спірний період послуг.

Відповідний висновок є передчасним з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій не враховано, що Договором визначено, що Товариство зобов'язане постачати Кооперативу питну воду, приймати каналізаційні стоки, а останній - оплачувати надані послуги на умовах, які визначені цим договором. Кооператив розраховується за надані послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

Відповідно до пункту 6.5 Договору у разі відсутності у абонента (відповідача) розрахункового рахунку в банківській установі абонент отримує у постачальника до 5-го числа кожного місяця платіжний документ для оплати спожитих послуг та розраховується у п'ятиденний термін з дня отримання платіжного доручення.

Факт надання послуг підтверджено первинними документами, а саме актами про зняття показань приладів обліку, які підписані представниками обох сторін. Таким чином, Товариство надавало, а Кооператив отримував послуги з водопостачання та водовідведення.

Споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Наявність укладених фізичними особами та власниками (наймачами, орендарями) житлових приміщень/квартир як споживачами у період з 01.10.2015 по 21.12.2015 договорів про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення не нівелюють (не усувають) обов'язку відповідача оплатити вартість наданих позивачем послуг у період щодо якого відсутні докази того, що споживачем (абонентом) наданих позивачем послуг були інші особи, а не відповідач.

Неотримання відповідачем платіжного документа та незвернення до позивача згідно з пунктом 6.5 Договору не звільняють відповідача від оплати отриманих послуг.

26. Крім того, судами попередніх інстанцій не було встановлено належним чином, чи є правильними реквізити банківської установи відповідача, які зазначені у Договорі, та чи міг позивач виконати обов'язок з надсилання платіжних документів.

27. Таким чином, суди попередніх інстанцій припустилися порушення вимог частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки доказів судом на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та частини п'ятої статті 236 названого Кодексу стосовно ухвалення рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. З урахуванням викладеного та відповідно до частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід врахувати викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін, належним чином оцінити докази зі справи і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у справі № 910/8730/18 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя Б. Львов

Суддя В. Пєсков