ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа№ 911/1200/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 19.03.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Гостомельської селищної ради

на рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2018 (повне рішення складено 18.12.2018)

у справі №911/1200/18 (суддя Лутак Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консант К»

до Гостомельської селищної ради

про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консант К» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Гостомельської селищної ради (далі - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 23.02.2012.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, якою позивач продовжує користуватися.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.12.2018 у справі №911/1200/18 позовні вимоги задоволено повністю: визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00029 від 23.02.2002 в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що, оскільки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, сплачує орендну плату за користування землею, у порядку, визначеному договором та законом, звернувся до відповідача з проханням поновити термін дії договору, а відповідач без належного обґрунтування упродовж установленого законом строку не повідомив позивача про розгляд питання щодо поновлення договору оренди землі та прийняте ним рішення, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 23.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консант К» та Гостомельською селищною радою на той же строк і тих самих умовах, які були передбачені договором є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Гостомельська селищна рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2018 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Також апелянт зазначає, що позивачем не було дотримано вимог чинного законодавства, а саме до листа не додано проект додаткової угоди та орендована земельна ділянка не використовується згідно умов договору.

Крім того, Гостомельська селищна рада вказує, що неодноразово надсилала лист-повідомлення позивачу про прийняте радою рішення, доказом чого є квитанції.

Апелянт наголошує, що направивши позивачу лист-повідомлення про відмову в продовженні дії договору селищна рада скористалась своїм правом вільно розпоряджатися своєю власністю, а продовження позивачем користування орендованою земельною ділянкою та його повідомлення про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди за наявності заперечень орендодавця не є підставою для поновлення договору оренди землі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві зазначає, що рішення суду прийнято при повному з'ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що відповідач належним чином не повідомив ТОВ «Консант К» про заперечення щодо поновлення договору оренди землі.

Позивач звертає увагу, що після закінченя дії договору оренди землі №00029 від 23.02.2012, ТОВ «Консант К» продовжило користуватися земельною ділянкою. В свою чергу, Гостомельська селищна рада отримувала орендну плату та не вживала заходів щодо припинення користування земельною ділянкою, яке виникло у ТОВ «Консант К» у наслідок положень, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив у її задоволенні відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23.02.2012 між Гостомельською селищною радою (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консант К» (далі - орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір).

Згідно із п. 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення п'ятнадцятої сесії шостого скликання Гостомельської селищної ради від 16.02.2012 за № 367-15-VI, для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами, яка знаходиться в селищі Гостомель, вул. Леніна, 73.

Відповідно до п.п. 2, 3 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7010 га. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: нежилі приміщення, а також інші об'єкти інфраструктури: відсутні.

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Приписами пунктів п.п. 14, 19 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-ти денний строк після державної реєстрації цього договору оренди за актом її приймання-передачі.

Орендар має право на поновлення договору після закінчення строку, на який було його укладено (п. 27 договору).

Пунктом 33 договору встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Згідно із п. 34 договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а також в інших випадках, передбачених законом.

Сторони у пункті 40 договору встановили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Так, договір зареєстровано у відділі Держкомзему у м. Ірпінь, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 23.02.2012 за № 00029.

23.02.2012 Гостомельська селищна рада передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Консант К» прийняло в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,7010 га для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами, яка знаходиться за адресою: селище Гостомель, вул. Леніна, 73, про що сторони склали акт прийому-передачі земельної ділянки від 23.02.2012.

22.02.2017 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012, якою доповнили п. 2 договору текстом такого змісту: «кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0044», а також внесли зміни до п. 8 договору та виклали його в наступній редакції: «п. 8. договір укладено терміном до 23 лютого 2018. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

15.12.2017 позивач звернувся до відповідача з листом № 43, у якому зазначив, що бажає скористатися наявним у нього переважним правом на поновлення договору оренди землі від 23.02.2012 на новий строк, повідомив відповідача про намір продовжити дію договору оренди землі від 23.02.2012 та просив його розглянути питання про продовження (поновлення) строку дії договору оренди землі від 23.02.2012 або шляхом укладення нового договору оренди строком на 5 років або шляхом укладення додаткового договору (угоди) до чинного договору оренди землі.

В свою чергу, 18.01.2018 Гостомельська селищна рада прийняла рішення № 566-33-VIІ «Про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки за адресою: вул. Свято-Покровська, 73 (раніше вул. Леніна) в селищі Гостомель», яким, враховуючи невикористання земельної ділянки згідно умов договору та невиконання ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (відсутність проекту додаткової угоди), відмовила в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,7010 га (кадастровий номер :01:006:0044), що зареєстрований за № 00029 від 23.02.2012, укладений між Гостомельською селищною радою та ТОВ «Консант К», для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами за адресою: селище Гостомель, вул. Свято-Покровська, 73 (раніше вул. Леніна) терміном на 5 років.

24.01.2018 листом № 03-02/166 Гостомельська селищна рада повідомила позивача про прийняте вищезазначене рішення та просила підписати акт прийому-передачі земельної ділянки з оренди. Вказаний лист Гостомельською селищною радою було направилоно на адресу позивача 26.01.2018, що підтверджується фіскальний чеком № від 26.01.2018.

27.02.2018 відповідач звернувся до позивача з листом № 03-02/384 з вимогою повернути орендовану земельну ділянку та підписати акт прийому-передачі земельної ділянки. Вказаний лист направлено відповідачем на адресу позивача 27.02.2018, що підтверджується фіскальний чеком № 0016 від 27.02.2018, та повернуто як не отриманий «за закінченням встановленого строку зберігання» 03.04.2018, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією поштового конверту.

28.03.2018 Гостомельською селищною радою зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення права оренди позивачем земельної ділянки за договором оренди землі від 23.02.2012, про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 118736027 від 28.03.2018.

16.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Консант К» звернулось до Гостомельської селищної ради з листом № 17 з проханням укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 23.02.2012 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені вказаним договором. До зазначеного листа позивачем було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012.

Згідно витягу із протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань землекористування, будівництва та архітектури Гостомельської селищної ради від 17.05.2018 щодо вищезазначеного звернення позивача надано висновок про вирішення даного питання в судовому порядку.

Відповідно до витягу з протоколу 38 сесії VIІ скликання Гостомельської селищної ради від 24.05.2018 щодо вищезазначеного звернення позивача надано висновок про зняття даного питання на доопрацювання.

Позивач, посилаючись на на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», звернувся до суду з позовом про визнання укладеною додаткової угоди, оскільки на даний час він продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, своєчасно сплачує оренду плату та наголошує, що лист-повідомлення відповідача про заперечення у поновленні договору оренди землі не отримував.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відносини стосовно найму (оренди) земельної ділянки регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Згідно із статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає два випадки пролонгації договору найму (оренди): ч. 1 ст. 764 ЦК України і ч. 1 ст. 777 ЦК Кодексу.

Частиною 1 ст. 764 ЦК якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 цього Кодексу наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Крім того, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано порядок поновлення договору оренди, який фактично об'єднує два різні випадки пролонгації договору оренди.

Так, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

В свою чергу, частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Стосовно прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Як вже було зазначено вище, відповідно до нової редакції п. 8 договору оренди землі від 23.02.2012, що викладена у додатковій угоді від 22.02.2017, договір укладено терміном до 23.02.2018. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Місцевим господарським судом встановлено, що 15.12.2017 позивач звернувся до відповідача з листом № 43 (зареєстрований в Гостомельській селищній раді за №03-01/1224 від 15.12.2017), у якому зазначив, що бажає скористатися наявним у нього переважним правом на поновлення договору оренди землі від 23.02.2012 на новий строк, повідомив відповідача про намір продовжити дію договору оренди землі від 23.02.2012 та просив його розглянути питання про продовження (поновлення) строку дії договору оренди землі від 23.02.2012 або шляхом укладення нового договору оренди або шляхом укладення додаткового договору (угоди) до чинного договору оренди землі.

Таким чином, орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов'язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір продовжити його дію, як це передбачено умовами договору оренди землі від 23.02.2012 та не суперечить положенням ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Суд першої інстанції встановив, що позивач протягом строку дії договору оренди землі від 23.02.2012, а також у березні-травні 2018 року, після закінчення строку його дії, сплачував оренду плату, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями, та продовжує користуватися земельною ділянкою. Даний факт відповідачем не заперечується.

Законодавцем у ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов'язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому, заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Натомість, Господарським судом Київської області встановлено, що лист-повідомлення №03-02/166 від 24.01.2018 про відмову в поновленні договору оренди землі від 23.02.2012 відповідач направив позивачу лише 26.01.2018, що підтверджується фіскальний чеком № від 26.01.2018. Тобто, Гостомельська селищна рада розглянула повідомлення ТОВ «Консант К» про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі після спливу місячного терміну, що суперечить ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач стверджує, що вказаний лист № 03-02/166 від 24.01.2018 отримано позивачем 06.04.2018, на підтвердження чого він надає роздруківку з сайту Укрпошти, проте позивач заперечує отримання вказаного листа.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертаючись до позивача з наступним листом № 03-02/384 від 27.02.2018, у вказаному листі не зазначив про прийняте ним рішення щодо відмови в поновленні договору оренди землі від 23.02.2012 та надсилання йому листа-повідомлення № 03-02/166 від 24.01.2018.

З огляду на вказане вище, суд першої інстанції установив факт порушення відповідачем місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, що, у свою чергу, дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» обов'язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків, що зокрема підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 цього кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України вищезазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов'язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов'язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Відповідачем факт продовження належного користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору не спростовано, доказів заперечення протягом строку, встановленого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не надано.

Таким чином, у зв'язку із належним виконанням позивачем обов'язків за договором, своєчасним зверненням до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Разом з тим, зі змісту листа № 03-02/166 від 24.01.2018 вбачається, що відповідачем поінформовано про неможливість поновлення договору оренди землі через ненадання позивачем проекту додаткової угоди та невикористання земельної ділянки згідно умов договору.

Проте, місцевий господарський суд правильно зазначив, що лист відповідача № 03-02/166 від 24.01.2018 не містить заперечень стосовно несплати позивачем орендної плати або застережень про незгоду із будь-якими істотними умовами договору.

Аналіз частин 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що завчасне повідомлення про «намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк» для поновлення договору на новий строк є необхідним. Реалізація права орендаря на поновлення договору оренди на змінених умовах повинна супроводжуватися проектом додаткової угоди. Водночас, у випадку «автоматичного» поновлення положення ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (щодо надіслання проекту додаткової угоди) повинні тлумачитися з урахуванням того, що при «автоматичному» поновленні всі умови угоди відомі, а тому орендарю достатньо висловити свою згоду на «автоматичне» поновлення договору на тих самих умовах. Відсутність проекту додаткової угоди як окремого документу у даному випадку жодних наслідків для можливості поновлення договору тягнути не повинна.

Відсутність проекту договору (додаткової угоди) як окремого документа чи невідображення у проекті істотних умов (коли зрозуміло, що орендар претендує на «автоматичне» поновлення договору на новий строк на тих самих умовах) не повинні перешкоджати поновленню договору, отже, достатнім є висловлення згоди орендаря стосовно істотних умов договору

Зі змісту листа № 43 від 15.12.2017 вбачається, що позивач повідомив відповідача про намір продовжити дію договору оренди землі від 23.02.2012 не змінюючи при цьому істотні умови договору, тому недодання до вказаного листа проекту додаткової угоди не може бути наслідком позбавлення права позивача на поновлення договору оренди землі від 23.02.2012.

Крім того, відмова відповідача, що висловлена у листі № 03-02/166 від 24.01.2018, є формальною, не містить обґрунтованої відповіді на пропозицію позивача стосовно продовження дії договору оренди землі від 23.02.2012 та обґрунтованих посилань на порушення позивачем закону або пропозицій щодо конкретних істотних умов договору, які він пропонує змінити.

Належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що позивач не використовує земельну ділянку згідно умов договору, відповідачем, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано. Разом з тим, доводи відповідача стосовно невикористання позивачем земельної ділянки згідно умов договору можуть слугувати підставою для звернення Гостомельської селищної ради до суду з позовом про розірвання договору, проте відповідач такої вимоги не заявляв.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, сплачує орендну плату за користування землею, у порядку, визначеному договором та законом, звернувся до відповідача з проханням поновити термін дії договору, а відповідач без належного обґрунтування упродовж установленого законом строку не повідомив позивача про розгляд питання щодо поновлення договору оренди землі та прийняте ним рішення, тому позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 23.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консант К» та Гостомельською селищною радою на той же строк і тих самих умовах, які були передбачені договором є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, місцевий господарський суд правильно зазначив, що, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду, порушено відповідачем, то позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Гостомельської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2018 у справі №911/1200/18 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2018 у справі №911/1200/18 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гостомельської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2018 у справі №911/1200/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2018 у справі №911/1200/18 залишити без змін.

Матеріали справи №911/1200/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 26.03.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.А. Іоннікова