ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2019 р. Cправа № 902/563/14

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали по справі

за заявою: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Костянтина Василенка, 21, м. Вінниця, 21027)

до: Приватного підприємства - компанія "Владімір" (, вул.Мічуріна, 32, м. Вінниця, 21000)

про банкрутство

без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/563/14 за заявою Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Вінницькій області про банкрутство Приватного підприємства - компанії "Владімір".

Постановою суду від 25.04.2017 року визнано ПП - компанію "Владімір" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Бойка В.О.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень ліквідатора Бойка В.О. до 21.05.2019 року та призначено справу до розгляду на 21.05.2019 року.

26.03.2019 року до суду від ТОВ "Фінансова компанія "Європа" надійшла позовна заява б/н від 26.03.2019 року (вх. № 02.1-36/228/19) до ліквідатора ПП - компанії "Владімір" Бойка В.О. та Товарної біржі "Прозора" про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута по справі № 902/563/14, проведення якого призначено на період з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року, вищевказану позовну заяву призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 22.04.2019 року.

При цьому, 26.03.2019 року до суду від ТОВ "Фінансова компанія "Європа" надійшла заява б/н від 26.03.2019 року (вх. № 02.1-50/32/19) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 902/563/14.

Суд, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Вказана заява мотивована наступним.

ТОВ "Фінансова компанія "Європа" в межах справи про банкрутство №902/563/14, звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про визнання недійсним аукціону щодо продажу майна банкрута.

Так, в період з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року ТБ "Прозора" (визначеною ліквідатором як організатор аукціону) буде проведено аукціон в електронній формі на сайті http://prozorra.com.ua з продажу майна банкрута, що підтверджується оголошенням, розміщеним на сайті Вищого господарського суду, копія якого додана до позовної заяви.

При цьому позовна заява містить змістовний та обґрунтований виклад підстав, за якими організатором призначеного аукціону щодо продажу майна боржника суттєво порушені права його учасників в частині організації та строків проведення вказаного аукціону.

Так, в порушення ст. 49 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором та організатором аукціону не було дотримано прав учасників аукціону щодо доступу до аукціону та не витримано чіткого порядку участі у ньому.

Суттєві обмеження у часі подачі заяв для участі у аукціоні є порушенням ст. 49 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки не дає можливості іншим учасникам провадження визначитись з пріоритетами купівлі майна боржника.

З огляду на вищевикладене, такі дії організатора аукціону в особі Товарної біржі "Прозора" викликають сумніви щодо законності та дотримання вимог чинного законодавства в частині організації та проведення аукціонів.

Встановлення організатором аукціону мінімальних строків (чотири дні) на здійснення реєстрації на аукціоні унеможливило позивачу здійснити ознайомлення з майном та здійснити реєстрацію в установленому порядку.

Таким чином, Товарна біржа "Прозора" усунула реальну конкуренцію на майно, що не забезпечує його відчуження за найвищою ціною.

Оскільки предметом позову є визнання недійсним аукціону щодо запланованого продажу майна банкрута, то вирішення спору щодо недійсності аукціону та задоволення позову може вплинути на хід подальшої ліквідаційної процедури, зокрема можливості проведення ТБ "Прозора" вже призначеного аукціону.

У разі задоволення позову після проведення аукціону призначеного на 26.03.2019 року наслідки такого аукціону будуть недійсними, однак до вирішення спору судом може бути вже реалізоване переможцю аукціону.

Враховуючи, що підставами для забезпечення позову є істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, проведення з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року аукціону та відчуження майна за аукціоном іншим особам та подальшого визнання господарським судом недійсності аукціону може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів кредиторів, а також інших учасників у справі (оскільки до складу цілісного майнового комплексу входить не тільки заставне майно банкрута, адже згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язанні з його недійсністю, а отже в справі виникне необхідність у відновленні становища, що існувало до проведення аукціону, а отже призведене до істотного ускладнення виконання рішення господарського суду про визнання недійсними результатів аукціону та відновлення становища, що існувало до проведення аукціону.

Посилаючись на наведене, заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: 1) скасування аукціону з продажу майна банкрута, проведення якого заплановано на період з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року Товарною біржею "Прозора"; 2) заборони з 26.03.2019 року Товарній біржі "Прозора" проводити аукціон з продажу майна банкрута, проведення якого заплановано на період з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов до наступних висновків.

В силу ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Так, згідно п. 1, п. 3 постанови, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов'язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем (кредитором) вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов'язаний встановити наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №911/3871/17.

Суд, звертає увагу на те, що підставами для забезпечення позову є істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Слід зазначити, що рішення суду за вимогами про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута, виконанню в порядку Закону України "Про виконавче провадження" не підлягає.

Оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 904/3168/18).

Відтак, враховуючи наведені вище положення закону та встановлені обставини справи, оскільки рішення суду, прийняте за результатами розгляду згаданого вище позову може вплинути на подальший хід ліквідаційної процедури у даній справі, зокрема, щодо можливості проведення аукціону та продажу майна банкрута, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ "Фінансова компанія "Європа" б/н від 26.03.2019 року (вх. № 02.1-50/32/19) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 902/563/14 в частині заборони Товарній біржі "Прозора" проводити аукціон з продажу майна банкрута.

При цьому, судом при прийнятті рішення щодо задоволення даної заяви в частині заборони Товарній біржі "Прозора" проводити аукціон з продажу майна банкрута, враховано, що дана ухвала прийнята 27.03.2019 року.

Також слід зазначити, що згідно ч.ч. 1-4 ст. 54 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", організатор аукціону має право відмовитися від проведення аукціону не пізніше ніж за десять днів до його початку з негайним розміщенням повідомлення про це в друкованих засобах масової інформації, в яких публікувалося оголошення про проведення аукціону, із зазначенням причин. Повідомлення про скасування аукціону не пізніше ніж наступного дня після прийняття відповідного рішення надсилається організатором усім особам, що подали заяву про участь в аукціоні. У разі скасування аукціону організатор повертає учасникам сплачені ними гарантійні внески не пізніше ніж протягом п'яти банківських днів. Рішення про скасування аукціону може бути оскаржено до господарського суду.

Отже, із наведеної норми Закону, вбачається, що скасування аукціону відноситься до повноважень організатора аукціону, а не суду.

Відтак, враховуючи наведені вище положення Закону, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні згаданої заяви в частині вимог про вжиття заходів забезпечення позову шляхом скасування аукціону з продажу майна банкрута, проведення якого заплановано на період з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року Товарною біржею "Прозора".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 18, 136, 137, 140, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європа" б/н від 26.03.2019 року (вх. № 02.1-50/32/19) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 902/563/14, частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони з 27.03.2019 року Товарній біржі "Прозора" (, вул. Я.Шепеля, 1, м. Вінниця, 21019) проводити аукціон з продажу майна банкрута - Приватного підприємства - компанія "Владімір" (, вул. Мічуріна, 32, м. Вінниця, 21000), проведення якого заплановано на період з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року.

3. Відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Європа" б/н від 26.03.2019 року (вх. № 02.1-50/32/19) в частині вимог про вжиття заходів забезпечення позову шляхом скасування аукціону з продажу майна банкрута, проведення якого заплановано на період з 26.03.2019 року по 10.04.2019 року Товарною біржею "Прозора".

4. Ухвалу засвідчену підписом судді та гербовою печаткою суду надіслати заявнику - ТОВ "Фінансова компанія "Європа" для пред'явлення до виконання; копію ухвали надіслати іншим учасникам згідно переліку.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана суддею та набирає законної сили - 27.03.2019 року.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження", ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Тісецький С.С.

Відрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - ПП компанії "Владімір" - 21000, м. Вінниця, вул. Мічуріна, 32; 21000, м.Вінниця, вул.Пирогова, 3;

4 - арбітражному керуючому Бойку В.О. ;

5 - ТОВ "Фінансова компанія "Європа" - вул. Чигоріна, 18, оф. 106, м. Київ, 01042;

6 - представнику ТОВ "Фінансова компанія "Європа" адвокату Майданевичу Л.О. - вул.Зулінського, 48, м. Вінниця, 21022;

7 - Товарній біржі "Прозора" - вул. Я.Шепеля, 1, м. Вінниця, 21019.