ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. Справа№ 910/12399/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 13.03.2019.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018

у справі № 910/12399/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» в особі Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Міст ТБ»

2. Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав»

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав,

та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору American Sosiety of Composers, Authors and Publishers та Broadcast Music, INC., в особі Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель»

про стягнення 64 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (далі - позивач, ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна») в особі Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (ПО «ОКУАСП») звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» (далі - ТОВ «Воля-Кабель») за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Міст ТБ» (далі - ТОВ ТРК «Міст ТБ»), Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (далі - ДО «УААСП») про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що 21.08.2016 ТОВ «Воля-Кабель» здійснило ретрансляцію телевізійної передачі «Фестиваль «Zaxifest.Everlast», сповіщеної на телеканалі «ZIK» (ТОВ ТРК «Міст ТБ»), під час якої було публічно сповіщено, зокрема, музичний твір «Black Jesus» у виконанні «Everlast». Також ПО «ОКУАСП» зазначає, що ним здійснюється управління майновими правами, зокрема, цього музичного твору, які отримані від з ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна».

Компанії American Sosiety of Composers, Authors and Publishers (далі - ф) та Broadcast Music, INC. (далі - BMI), як треті особи з самостійними вимогами на предмет спору в особі Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» звернулися з позовом в межах даної справи до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» про стягнення 64 000,00 грн.

Позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ASCAP та BMI в особі ДО «УААСП», обґрунтовано наявністю у них права дозволяти або забороняти використання спірного твору, у зв'язку з чим ДО «УААСП» просять стягнути з ТОВ «Воля-Кабель» компенсацію за порушення прав суб'єктів авторського права. В той же час ДО «УААСП» заперечує наявність у ПО «ОКУАСП» права на управління виключними майновими правами зазначеного музичного твору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №910/12399/17 позов ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» в особі ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Воля-Кабель» на користь ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» в особі ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» 17 620,00 грн. компенсації та 1 600,00 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» в особі ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» відмовлено. У задоволенні позову третіх осіб - Компаній American Sosiety of Composers, Authors and Publishers та Broadcast Music, INC. в особі ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» до ТОВ «Воля-Кабель» про стягнення 64 000,00 грн. відмовлено.

Обґрунтування рішення суду зводиться до того, що ПО «ОКУАСП» на підставі договору про управління майновими авторськими правами наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна», які порушило ТОВ «Воля-Кабель», що є підставою для стягнення компенсації, яка за розрахунком суду складає 17 620,00 грн. Відмова у задоволенні позову третіх осіб з самостійними вимогами в особі ДО «УААСП» мотивована тим, що вони не є вимогами щодо компенсації, яку просить стягнути позивач, а отже у межах розгляду даної справи позовна заява третіх осіб не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 скасувати в частині відмови у задоволенні позову третім особам з самостійними вимогами на предмет спору та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору: American Sosiety of Composers, Authors and Publishers, Broadcast Music, INC. в особі ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав».

В обґрунтування апеляційної скарги ДО «УААСП» посилається, зокрема, на помилковий висновок суду першої інстанції щодо наявності в управлінні ПО «ОКУАСП» майнових авторських прав на спірний твір, тоді як у ДО «УААСП» доведено наявність таких прав. Крім того, відмовляючи в задоволенні вимог, суд дійшов помилкового висновку про відмінність предметів позовів, оскільки вони обидва спрямовані на захист авторських прав. Наведене є підставою для задоволення позову третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору в особі ДО «УААСП».

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ТОВ «Воля-Кабель» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 скасувати в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» в особі ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Воля-Кабель» посилається, зокрема, на відсутність належних доказів сповіщення відповідачем спірного музичного твору. Відсутність доказів отримання ПО «ОКУАСП» виключних майнових прав на вказаний музичний твір та наявність у останнього прав для звернення до суду. Крім того, суд не врахував наявність правових підстав у відповідача для публічного сповіщення твору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» та призначено до розгляду.

У подальшому розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018 справу № 910/12399/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 30.10.2018 справу № 910/12399/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель», їх розгляд об'єднано в одне апеляційне провадження, та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.12.2018.

17.12.2018 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від ПО «ОКУАСП» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2018 відкладено розгляд справи на 26.12.2018.

21.12.2018 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від ПО «ОКУАСП» надійшли додаткові письмові пояснення з практикою вирішення подібних спорів.

У відповідності до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018, у зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 прийнято апеляційні скарги Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» у визначеному складі та призначено до розгляду на 14.02.2019.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2019 відкладено розгляд справи на 13.03.2019.

12.03.2019 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від ПО «ОКУАСП» надійшли: узагальнюючі письмові пояснення щодо висновків судів у аналогічних спорах; заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання, призначене на 13.03.2019, повноважні представники Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Міст ТБ», Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав»,

American Sosiety of Composers, Authors and Publishers та Broadcast Music, INC., в особі Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» не з'явилися.

Колегією суддів враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача третіх осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Наявні в судовому засіданні 13.03.2019 представники учасників по справі, надили пояснення по суті спору з посиланням на матеріали справи.

Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників присутніх сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ПО «ОКУАСП» є організацією колективного управління відповідно до Свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організації колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 (т.1., а.с. 27).

01.06.2016 між ПО «ОКУАСП» (далі - Організація) та ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» (далі - Видавник) укладено ліцензійний Договір № АУ 010616/05К про управління майновими авторськими правами, з додатком № 1 та додатковою угодою № 1 (т.1., а.с. 34-40).

За умовами Договору ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» передано ПО «ОКУАСП» повноваження здійснювати колективне управління майновими правами, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання, а також збирати винагороду (роялті) за використання, зокрема, музичного твору «Black Jesus» у виконанні «Everlast».

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору, Видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього Договору.

Пунктами 4.1, 4.1.1.1, 4.1.1.2, 4.2 Договору передбачено, що згідно цього Договору Організація отримає повноваження здійснювати колективне управління немайновими правами Видавника на наступні види використання об'єктів авторського права: публічне використання: публічне сповіщення (ретрансляція) (надалі також - «кабельна ретрансляція») об'єктів авторського права організаціями кабельного мовлення (в тому числі у складі аудіовізуальних творів, відеограм та передач організацій мовлення, до яких ці об'єкти авторського права включені); публічне сповіщення об'єктів авторського права (доведення до загального відома) (в тому числі у складі аудіовізуальних творів) за допомогою кабелю, проводу, оптичного волокна або аналогічних засобів (в тому числі шляхом ретрансляції), в тому числі повідомлення кодованих сигналів визнається повідомленням по кабелю. Видавник передає Організації за цим Договором право здійснювати збір винагороди при використанні об'єктів авторського права способами, зазначеними в пункті 4.1. Договору.

Згідно з п.п. 7.3, 7.4 Договору, у випадку виявлення порушень прав, Організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково.

Як зазначає позивач, 21.08.2016 ТОВ «Воля-Кабель» здійснило ретрансляцію телевізійної передачі «Фестиваль «Zaxifest.Everlast», сповіщеної на телеканалі «ZIK» (ТОВ ТРК «МІСТ ТБ», під час якої було публічно сповіщено, зокрема, музичний твір «Black Jesus» у виконанні «Everlast».

Вказане підтверджується записом передачі на матеріальному носії та Актом фіксації № 21/08/2016 від 21.08.2016 (т.1, а.с. 59-61).

У зв'язку з цим ПО «ОКУАСП» як уповноважена особа на управління майновими правами ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» звернулося з даним позовом та просить суд стягнути з ТОВ «Воля-Кабель» компенсацію у загальному розмірі 96 000,00 грн. (30 мінімальних заробітних плат), в порядку п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

У свою чергу, ДО «УААСП», яке діє як уповноважена особа American Sosiety of Composers, Authors and Publishers та Broadcast Music, INC., звернулося з позовом, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та просить стягнути з ТОВ «Воля-Кабель» компенсацію за порушення прав суб'єктів авторського права у сумі 64 000,00 грн.

01.01.2006 між ДО «УААСП» та Компанією American Sosiety of Composers, Authors and Publishers було укладено договір про взаємне представництво інтересів (т.2, а.с.209-241), за яким ДО «УААСП» отримало право звертатись до суду з позовами щодо порушення авторських прав.

31.12.2004 подібний договір укладено між ДО «УААСП» та Компанією Broadcast Music, INC. (т.2., а.с.2442-266).

ДО «УААСП», обґрунтовуючи позовну заяву, зазначає про відсутність у відповідача дозволів від іноземних суб'єктів авторських прав АSАР та ВМІ на публічне сповіщення 21.08.2016 (дата фіксації за Актом фіксації № 21/08/2016) музичного твору «Black Jesus».

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За приписами ст.ст. 48 і 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб'єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб'єктам.

За наявності договорів з суб'єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до ст. 45 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права.

За змістом ст.ст. 435, 440, 441, 443 ЦК України, ст.ст. 7, 15, 31-33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до ч. 3 ст. 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Використанням твору в силу ст. 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі («наживо»), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - «наживо») несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

ТОВ «Воля-Кабель» являється провайдером програмної послуги, відповідно до Ліцензії серії HP № 00097-п від 25.09.2013, виданої Національною радою України з телебачення і радіомовлення (т.1., а.с.101).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» провайдер програмної послуги - це суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії, виданої Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення, на договірних засадах надає абонентам можливість перегляду пакетів програм, використовуючи для передавання цих програм ресурси багатоканальних телемереж. Таким чином, Закон України "Про телебачення та радіомовлення" не містить обмежень щодо переліку технологій, які можуть використовуватися провайдером програмної послуги.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», ретрансляція - прийом і одночасна передача, незалежно від використаних технічних засобів, повних і незмінних телерадіопрограм або істотних частин таких програм, які транслюються мовником; передача (телерадіопередача) - змістовно завершена частина програми телерадіопрограми), яка має відповідну назву, обсяг трансляції, авторський знак, може бути використана незалежно від інших частин програми і розглядається як цілісний інформаційний продукт; програма (телерадіопрограма) - поєднана єдиною творчою концепцією сукупність передач телерадіопередач), яка має постійну назву і транслюється телерадіоорганізацією за певною сіткою мовлення.

Статтею 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що до майнових прав організацій мовлення належить їх виключне право на використання своїх програм будь-яким способом і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам:

а) публічне сповіщення своїх програм шляхом трансляції і ретрансляції;

б) фіксацію своїх програм на матеріальному носії та їх відтворення;

в) публічне виконання і публічну демонстрацію своїх програм у місцях з платним входом.

Організація мовлення також має право забороняти поширення на території України чи з території України сигналу із супутника, що несе їх програми, розповсюджуючим органом, для якого цей сигнал із супутника не призначався.

Майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб і строк використання програми мовлення, розмір і порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо.

Майнові права організації мовлення можуть бути також передані (відчужені) іншій особі у встановленому законом порядку внаслідок ліквідації юридичної особи - суб'єкта суміжних прав.

Ретрансляція провайдерами телерадіопрограм та передач мовлення є їх повторним публічним сповіщенням, а тому обов'язковим є одержання відповідної згоди суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на використання твору, виконання, фонограми, відеограми та виплата винагороди відповідним суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав (статті 15,35, 36, 39,40,43 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

У пунктах 28, 49-1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 зазначено, що з огляду на обов'язок доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Щодо наявності у ПО «ОКУАСП» повноважень на управління майновими правами музичного твору «Black Jesus» у виконанні «Everlast», то позивачем були надані наступні документи.

Ліцензійний Договір № АУ 010616/05К від 01.06.2016 про управління майновими авторськими правами з додатками, ліцензійний договір № ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, укладений між ТОВ «Ворнер/Чаппел» та ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна», декларація творів.

З виписки ІРІ, наданої ДО «УААСП», вбачається, що автори музичного твору «Black Jesus»:

- FRAZIER ALFRED, HARRIS JOHN EARL, WHITE CARL L (псевдоніми: RIVINGTONS, WHITE CARL) та WILSON TURNER JR (псевдонім TURNER ROCKY), передали права Компанії Broadcast Music, INC.

- автор SCHRODY ERIK (псевдонім «Everlast»), являється членом іноземної авторсько-правової організації American Sosiety of Composers, Authors and Publishers.

Із виписки з каталогу музичних творів, наданої ПО «ОКУАСП» та договорів вбачається, що позивач - ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна», отримав частку у розмірі 47,50% (публічне сповіщення), від музичного видавника на підставі укладеного договору.

Зазначене спростовує заперечення відповідача про відсутність у позивача прав на спірний твір або отримання їх з порушенням прав, зокрема, Компаній American Sosiety of Composers, Authors and Publishers та Broadcast Music, INC.

Матеріали справи не містять доказів нечинності або недійсності договорів на які посилається позивач.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З огляду на вказане, ПО «ОКУАСП» на підставі договору про управління майновими авторськими правами є повноваженим на управління майновими правами суб'єкта авторського права - позивача у справі, зокрема щодо спірного музичного твору та, відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача.

Використання ТОВ «Воля-Кабель» музичного твору «Black Jesus» у виконанні «Everlast» шляхом його ретрансляції підтверджується записом передачі на матеріальному носії та Актом фіксації № 21/08/2016 від 21.08.2016 (т.1, а.с. 59-61).

Щодо правомірності ТОВ «Воля-Кабель» права використання музичного твору «Black Jesus» у виконанні «Everlast», шляхом ретрансляції на телеканалі «ZIK» (ТОВ ТРК «МІСТ ТБ»), то матеріали справи не містять доказів наявності укладених відповідачем ліцензійних договорів безпосередньо з правовласниками або організаціями колективного управління на використання вказаного музичного твору шляхом ретрансляції.

Натомість, до матеріалів справи надано договір № 3-10/12-ZIK від 01.10.2012, який укладено ТОВ «Воля-Кабель» з ТОВ ТРК «МІСТ ТБ», за яким ТОВ ТРК «МІСТ ТБ» здійснює розповсюдження Програми, надає ТОВ «Воля-Кабель» право на ретрансляцію програми (т.1., а.с.102-105).

Також надано Договір № 01-14/12/10/Е від 14.12.2010, укладений між ТОВ ТРК «МІСТ ТБ» та Об'єднанням підприємств «Український музичний альянс», як організацією колективного управління, про виплату винагороди (роялті) за публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) зафіксованих у фонограмах виконань, фонограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників (т.1., а.с. 133-135).

Проте, Договір № 01-14/12/10/Е від 14.12.2010 може бути доказом на підтвердження правомірності використання, у тому числі, спірного твору, саме ТОВ ТРК «МІСТ ТБ», правомірність чого не підлягає дослідженню і встановленню в межах розгляду даної справи, та не приймається судом як доказ дотримання вимог чинного законодавства з боку ТОВ «Воля-Кабель» при ретрансляції музичного твору «Black Jesus» у виконанні «Everlast», оскільки у матеріалах справи відсутні докази отримання ТОВ ТРК «МІСТ ТБ» прав на управління музичним твором «Black Jesus» у виконанні «Everlast» та докази наявності у вказаного товариства прав на надання згоди на ретрансляцію такого музичного твору, як і не надано доказів набуття ТОВ ТРК «МІСТ ТБ» повноважень організації колективного управління.

Доказів укладених ТОВ «Воля-Кабель» договорів з правовласниками або організаціями колективного управління, щодо використання музичного твору «Black Jesus» у виконанні «Everlast», шляхом його ретрансляції та доказів сплати винагороди за таке використання суду не надано.

Таким чином, правомірності ретрансляції ТОВ «Воля-Кабель» музичного твору «Black Jesus» у виконанні «Everlast» не доведено.

Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим п. «а» ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за яке п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

ПО «ОКУАСП» у зверненні до господарського суду з даним позовом визначено компенсацію в сумі розмірі 96 000,00 грн., з розрахунку 30 мінімальних заробітних плат за використання твору.

Колегія суддів зазначає, що у визначенні розміру такої компенсації слід виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Вищий господарський суд України у листі №07.01-11/1085/17 від 06.07.2017 роз'яснив, що у визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення. Водночас відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600,00 грн.

Наразі такі зміни до Закону не внесені. Водночас виплата згаданої компенсації підпадає під ознаки «інших виплат», про які йдеться у наведеному приписі Закону України від 16.12.2016 № 1774-VIII, тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений цим Законом, на даний час не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначенні компенсації, пов'язаної з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Тобто, при визначенні розміру відповідної компенсації слід виходити з приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та застосовувати розрахункову величину у розмірі 1 762,00 грн.

З огляду на викладене вище та враховуючи обставини порушення відповідачем виключних майнових авторських прав, з урахуванням загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задовольнив позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ПО «ОКУАСП» компенсації в сумі 17 620,00 грн., тобто у розмірі мінімальної компенсації за використання твору.

Щодо позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору в особі ДО «УААСП» до ТОВ «Воля-Кабель» про стягнення 64 000,00 грн., слід відмітити наступне.

ДО «УААСП» є організацією колективного управління, яка діє на підставі Статуту, Свідоцтва про облік організації колективного управління № 3/2003 від 22.08.2003 та згідно Закону України «Про авторське право і суміжні права» управляє на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права.

ДО «УААСП» є постійним і повноважним членом міжнародної неурядової організації - Міжнародна конфедерація авторських та композиторських товариств (CISAC), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів. Зазначене підтверджується, зокрема, листом Міжнародна конфедерація авторських та композиторських товариств (CISAC) від 02.04.2013, в якому зазначено, що ДП УААСП (правонаступником якого є Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав») є визнаним членом CISAC з 15.12.2000 та зобов'язане діяти згідно з правилами CISAC. Кожне товариство має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору створеного його членами. Інформація про твори, надана членами кожного товариства також надається кожному товариству-партнеру. Товариства можуть отримати лані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC («CIS-net»), наприклад: товариство до якого належить певний композитор, автор або видавець, може бути визначене, якщо звернутися до так званого каталогу Зацікавлених Сторін (більш відома як «ІРІ»). Управління ІРІ було передано швейцарському товариству SUISA. ІРІ - електронна база даних, яка вміщує інформацію про композиторів, авторів та видавців творів, які захищені авторським правом, і яка надається товариством SUISA для всіх товариств світу у електронному вигляді.

Між SUISA Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори, як власником і менеджером ІРІ Системи та Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (правонаступником якого є Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав»), як користувачем, була укладена Угода користувачів ІРІ, відповідно до якої користувачу надано доступ до системи ІРІ.

Автори музичного твору «Black Jesus» FRAZIER ALFRED, HARRIS JOHN EARL, WHITE CARL L (псевдоніми: RIVINGTONS, WHITE CARL) та WILSON TURNER JR (псевдонім TURNER ROCKY), передали права Компанії Broadcast Music, INC.; автор SCHRODY ERIK (псевдонім «Everlast»), являється членом іноземної авторсько-правової організації American Sosiety of Composers, Authors and Publishers.

ДО «УААСП» зазначає, що вона разом з Компаніями American Sosiety of Composers, Authors and Publishers та Broadcast Music, INC., є постійними і повноважними членами міжнародної неурядової організації - міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (СІSАС), заснованої у 1926 році. Кожна організація, яка є членом СІSАС, має повну і детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору, створеного його членами. Кожне товариство-член СІSАС надає іншим член СІSАС імена своїх членів, а також іншу інформацію. Товариства можуть отримати такі дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту загальна Інформаційна Система СІSАС, в тому числі системи ІРІ

01.01.2006 між ДО «УААСП» та Компанією American Sosiety of Composers, Authors and Publishers було укладено договір про взаємне представництво інтересів (т.2, а.с.209-241), за яким ДО «УААСП» отримало право звертатись до суду з позовами щодо порушення авторських прав.

31.12.2004 подібний договір укладено між ДО «УААСП» та Компанією Broadcast Music, INC. (т.2., а.с.2442-266).

В обґрунтування свого позову, ДО «УААСП» посилається на те, що ПО «ОКУАСП» не надало доказів отримання дозволу від іноземних суб'єктів авторських прав АSАР та ВМІ на публічне сповіщення музичного твору «Black Jesus», яке мало місце 21.08.2016, що підтверджується Актом фіксації № 21/08/2016.

Тобто, ПО «ОКУАСП» 21.08.2016 зафіксовано факт використання шляхом ретрансляції відповідачем спірного музичного твору без дозволу іноземних суб'єктів авторських прав - Компаній Broadcast Music, INC. та American Sosiety of Composers, Authors and Publishers.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що предметом спору у даній справі (за первісним позовом) є вимога ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна», в інтересах якого звернулась ПО «ОКУАСП», про стягнення компенсації за порушення відповідачем авторських майнових прав (отриманих на підставі договору), а із позовної заяви третіх осіб з самостійними вимогами ASCAP та BMI, в інтересах яких звернулося ДО «УААСП» вбачається, що предмет спору у ній інший - про стягнення компенсації за порушення прав суб'єкта авторського права ASCAP та BMI на публічне сповіщення музичного твору.

Таким чином, оскільки вимоги ДО «УААСП» не є вимогами щодо компенсації, яку просив стягнути ПО «ОКУАСП», то у межах розгляду даної справи позовна заява третьої особи задоволенню не підлягає.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтами не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Державною організацією «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/12399/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційні скарги Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за їх подання і розгляд покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/12399/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/12399/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

4. Повний текст рішення складено 22.03.2019

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко