ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2019 Справа № 920/78/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л, розглянувши матеріали справи № 920/78/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ід. код 20077720)

до Комунального підприємства Білопільської міської ради «Теплосервіс Білопілля» (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 87; ід. код 37601105)

про стягнення 4439,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Справа № 920/78/19 перебуває в провадженні судді Котельницької В.Л.

У судовому засіданні від 26.02.2019 у задоволенні позову у справі № 920/78/19 відмовлено повністю, але судом допущено помилки в скорченому рішенні та повному тексті судового рішення у даній справі, саме:

У скороченому рішенні від 26.02.2019 № 920/78/19 у його вступній частині судом помилково зазначено невірні номер справи, назву відповідача та суть спору. Так, замість номеру справи «№ 920/78/19» зазначено «№920/71/19», замість назви відповідача «Комунального підприємства Білопільської міської ради «Теплосервіс Білопілля» (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 87; ід. код 37601105)» судом зазначено «Комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Щербакова, 14; ід. код 30880163)», замість суті спору «про стягнення 4439,67 грн.» - зазначено «про стягнення 10975,98 грн.»

Разом з цим, у повному тексті судового рішення від 26.02.2019 № 920/78/19 судом помилково у вступній частині даного рішення замість номеру справи «№920/78/19» зазначено «№920/71/19». А також у вступній, описовій та мотивувальній частинах повного тексту зазначеного повного тексту судового рішення судом замість вірної назви відповідача «Комунальне підприємство Білопільської міської ради «Теплосервіс Білопілля» (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 87; ід. код 37601105)» судом помилково зазначено «Комунальне підприємство Ромнитеплосервіс Роменської міської ради (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Щербакова, 14; ід. код 30880163)», а також у описовій та мотивувальній частинах повного тексту рішення суду від 26.02.2019 № 920/78/19 судом зазначено невірний номер та дату договору, укладеного між сторонами даного спору та заборгованість відповідача за даним договором, а саме: замість вірної назви договору «Договір купівлі-продажу природного газу № 3080/15-ТЕ-29 від 27.11.2014» - зазначено «Договір купівлі-продажу природного газу № 3140/15-БО-29 від 10.12.2014»; замість вірного розміру заборгованості відповідача «4439,67 грн. заборгованості в тому числі: 4176,09 грн. пені, 263,58 грн. 3% річних» помилково зазначено « 10975,98 грн. заборгованості, в тому числі: 10405,06 грн. пені, 570,92 грн. 3% річних».

Згідно з ст. 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Таким чином, відповідно до ст. 243 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне виправити допущені помилки в скороченому судовому рішенні від 26.02.2019 № 920/78/19 та повному тексті судового рішення від 26.02.2019 № 920/78/19, зазначивши вірну інформацію, що стосується справи №920/78/19.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Виправити допущені помилки в скороченому рішенні від 26.02.20189 №920/78/19, виклавши вступну частину зазначеного скороченого судового рішення в наступній редакції:

«Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сумах у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/78/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ід. код 20077720)

до Комунального підприємства Білопільської міської ради «Теплосервіс Білопілля» (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 87; ід. код 37601105)

про стягнення 4439,67 грн.»

2. Виправити допущені помилки в повному тексті судового рішення від 26.02.2019 № 920/78/19, виклавши дане рішення у наступній редакції:

« 26.02.2019 920/78/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сумах у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/78/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ід. код 20077720)

до Комунального підприємства Білопільської міської ради «Теплосервіс Білопілля» (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 87; ід. код 37601105)

про стягнення 4439,67 грн.,

встановив:

До господарського суду звернулось ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з позовом до Комунального підприємства Білопільської міської ради «Теплосервіс Білопілля» про стягнення 4439,67 грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу природного газу № 3080/15-ТЕ-29 від 27.11.2014, в тому числі: 4176,09 грн. пені, 263,58 грн. 3% річних.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він позов не визнав у звязку з його необгрунтованістю та безпідставністю. За змістом відзиву відповідач зазначив, що позивачем неправомірно нараховано пеню та 3% річних за неналежне виконання Договору купівлі-продажу природного газу № 3080/15-ТЕ-29 від 27.11.2014, оскільки в силу вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» зазначена заборгованість підлягає безумовному списанню, оскільки сума основного боргу за Договором купівлі-продажу природного газу № 3080/15-ТЕ-29 від 27.11.2014 була сплачена відповідачем до набрання законної сили зазначеним законом (тобто до 30.11.2016).

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач позов підтримав та зазначив про необґрунтованість посилань відповідача на списання заборгованості в порядку Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Так, на думку позивача, таке списання можливе лише у разі включення підприємства до реєстру, що беруть участь у врегулюванні заборгованості, а відтак застосування частини 3 статті 7 зазначеного закону у даному спорі є неправомірним.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а представник відповідача позову не визнав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Предметом спору у даній справі є матеріально- правові вимоги ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства Білопільської міської ради «Теплосервіс Білопілля» про стягнення 4439,67 грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу природного газу №3080/15-ТЕ-29 від 27.11.2014, в тому числі: 4176,09 грн. пені, 263,58 грн. 3% річних у зв'язку з порушенням з боку відповідача умов Договору в частині вчасного проведення розрахунків за поставлений природний газ.

Разом з тим, 30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі - Закон від 03.10.2016 № 1730-VI), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 2 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, згідно статті 3 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII.

За приписами частини першої статті 5 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом від 03.10.2016 № 1730-VIII; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Водночас, частиною 3 статті 7 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина третя статті 7 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII є нормою прямої дії. При цьому застосування приписів частини третьої статті 7 цього Закону не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом.

Зокрема, застосування даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, і застосування процедури, передбаченої статтями 1, 2, 3 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII, за умови погашення заборгованості до набрання чинності цим Законом.

Якщо заборгованість погашено до набрання чинності Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII, тоді положення статей 1, 2, 3 вказаного Закону не застосовуються. Відтак не потребує доведення доказ включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, яка є предметом регулювання цим Законом, не нараховуються, а нараховані підлягають списанню, у зв'язку з припиненням зобов'язань щодо їх сплати, на підставі частини третьої статті 7 Закону від 03.10.2016 № 1730-VIII.

Судом встановлено, що на момент набрання чинності Закону України від 03.10.2016 № 1730-VIII заборгованість відповідача за спожиті енергоносії була погашена (до 30.11.2016), що також не заперечується позивачем.

Таким чином, суд вважає, що заявлені до стягнення пеня та 3 % річних нараховані позивачем у зв'язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості поставленого природного газу, який використовувався виключно для виробництва теплової енергії, і така заборгованість погашена відповідачем до набрання чинності Законом України від 03.10.2016 № 1730-VIII, підлягають списанню відповідно до вимог статті 7 вказаного Закону, а виконання даної норми (списання санкцій) не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 905/403/17, від 23.05.2018 у справі № 908/2114/16, від 22.12.2018 у справі № 904/2961/18, від 18.12.2018 у справі № 905/301/18, від 23.01.2018 у справі № 914/3131/15, від 29.01.2018 у справі № 904/10745/16, від 07.02.2018 у справі № 927/1152/16, від 03.04.2018 у справі № 904/11325/16, від 06.09.2018 у справі № 925/106/18.

У відповідності до вимог статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи вищезазначене, позивач не довів суду належними та допустимими доказами існування заборгованості у відповідача перед позивачем у заявлені до стягнення сумі.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 01.03.2019.

Суддя В.Л.Котельницька»

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.04.2019 та може бути оскаржена.

4. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud5021/.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

СуддяОСОБА_3