ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Справа № 924/1488/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Дужич С.П.

секретар судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

апелянта - ОСОБА_1 - в режимі відеоконференції;

ліквідатора - арбітражний керуючий ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 16 січня 2019 року (повний текст складено 21.01.2019) у справі № 924/1488/15 (ОСОБА_3І.)

за заявою Головного управління ДФС у Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західшляхбуд-бетон"

про визнання банкрутом (звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди та понесених витрат)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2019 у справі №924/1488/15 клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_2 № 02-01/140 від 13.09.2018р. про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди та відшкодування понесених витрат арбітражного керуючого ОСОБА_2, а також стягнення з кредиторів грошової винагороди та витрат пропорційно розміру визнаних вимог до боржника задоволено частково.

Затверджено звіт арбітражного керуючого ОСОБА_2 №02-01/139 від 13.09.2018р. про нарахування та виплату основної грошової винагороди та відшкодування понесених витрат при виконанні повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд - бетон" по справі №924/1488/15 на загальну суму 179984,19грн., з яких: 164 580,24грн. основна грошова винагороди, 15 403,95грн. витрати арбітражного керуючого, повязані з виконанням ним повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд - бетон".

Присуджено до стягнення з Головного управління ДФС у Хмельницькій області (29001, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 (03150, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 66 391,67грн. - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд-бетон" та 10 398,87грн. витрат понесених арбітражним керуючим ОСОБА_2 в результаті проведення процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури у справі №924/1488/15.

Присуджено до стягнення з Головного управління ПФУ у Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 (03150, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 2 649,74грн. - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд-бетон" та 415,03грн. витрат понесених арбітражним керуючим ОСОБА_2 в результаті проведення процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури у справі №924/1488/15.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 (03150, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 70 687,21 грн. - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд-бетон" та 11 071,68грн. витрат понесених арбітражним керуючим ОСОБА_2 в результаті проведення процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури у справі №924/1488/15.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (02152, м. Київ, пр-т. ОСОБА_4, будинок 1-В, код ЄДПРОУ 35571472) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 (03150, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 24 851,62грн. - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ Західшляхбуд-бетон та 3 892,49грн. витрат понесених арбітражним керуючим ОСОБА_2 в результаті проведення процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури у справі №924/1488/15.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ТОВ СП "Нібулон" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу Господарського суду Хмельницької області в частині стягнення з ТОВ СП "Нібулон" на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 70 687,21грн. - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд-бетон" та 11 071,68грн. витрат понесених арбітражним керуючим ОСОБА_2 в результаті проведення процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури у справі №924/1488/15 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_2

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники кредиторів не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників кредиторів, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 12 березня 2019 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта та арбітражний керуючий ОСОБА_2 повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта та арбітражного керуючого ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Західшляхбуд - бетон", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядженням майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2

18.09.2015 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.02.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі №924/1488/15 на загальну суму 1055387,37грн.

Постановою Господарського суду Хмельницької області від 09.03.2016 у справі №924/1488/15 визнано ТОВ "Західшляхбуд - бетон" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі №924/1488/15 оприлюднено на офіційному веб-сайті ВГСУ в мережі Інтернет 10.03.2016.

Ухвалами Господарського суду Хмельницької області строк ліквідаційної процедури банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Західшляхбуд-Бетон" було продовжено.

18 вересня 2018 року до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_2 надійшло клопотання № 02-01/140 від 13.09.2018 про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди та відшкодування понесених витрат арбітражного керуючого ОСОБА_2

В обґрунтування поданого клопотання, ліквідатор посилаючись на ст.ст. 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та рішення комітету кредиторів від 04 вересня 2018 року, яким було прийнято до відома та схвалено звіт ліквідатора про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, згідно якого, загальна сума нарахованої та невиплаченої основної грошової винагороди арбітражному керуючому за весь період виконання повноважень ліквідатора, становить 164 580,24 грн. та витрати ліквідатора на загальну суму 17125,19грн., за відсутністю господарської діяльності боржника та відсутністю коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), вважає, що обов'язок зі сплати основної винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд-бетон" за весь період проведення ліквідаційної процедури, на суму 164 580,24 грн. та відшкодування понесених арбітражним керуючим витрат при виконанні повноважень розпорядника майна та ліквідатора на загальну суму 27 499,31 грн., слід покласти на всіх кредиторів, пропорційно розміру їх вимог до боржника, а саме на:

- ГУ ДФС у Хмельницькій області - 66391,77 грн. грошової винагороди та 11093,24 грн. витрат;

- ГУ ПФУ у Хмельницькій області - 2655,11 грн. грошової винагороди та 443,64 грн. витрат;

- ТОВ СП "Нібулон" - 70686,27 грн. грошової винагороди та 11810,80 витрат;

- ТОВ "Порше Лізинг Україна" - 24847,09 грн. грошової винагороди та 4151,64 грн. витрат.

Місцевий господарський суд, розглянувши поданий арбітражним керуючим ОСОБА_2 звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди та відшкодування понесених витрат за підсумками процедури ліквідації ПП "Західшляхбуд-бетон", з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для його затвердження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), арбітражний керуючий (розпорядник майна), серед іншого, має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст.115 Закону про банкрутство, сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у звязку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів, а звіт за підсумками судових процедур (розпорядження майном, санації, ліквідації) - затверджений господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражним керуючим ОСОБА_2 складено та винесено на розгляд комітету кредиторів звіт про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат понесених в ліквідаційній процедурі за час виконання повноважень ліквідатора боржника.

Протокольним рішенням комітету кредиторів ТОВ "Західшляхбуд-бетон" від 04.09.2018 схвалено звіт ліквідатора банкрута про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат понесених в ліквідаційній процедурі в розмірі 181705,43грн.

Виходячи з поданого арбітражним керуючим ОСОБА_2 звіту сума основної грошової винагороди ліквідатора складає 164 580,24грн. за період з березня (22 дні) 2016р. по серпень (включно) 2018р.

Згідно з ч.4 ст.115 Закону про банкрутство витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Ліквідатором згідно розрахунку витрат арбітражного керуючого ОСОБА_2 понесених при виконані повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд бетон" за період з 09.03.2016 по 04.09.2018 вказано суму в розмірі 17 125,19грн.

Перевіривши даний розрахунок, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що загальна сума понесених ліквідатором витрат становить - 15 403,95 грн, що підтверджується матеріалами справи, в т.ч. фіскальними чеками, накладною №402 від 30.03.2016р., квитанціями про сплату, посвідченнями про відрядження, чеками про сплату.

При цьому, посилання скаржника на те, що затверджений судом звіт про винагороду та витрати, ним як кредитором не схвалювався та не погоджувався, а також те, що протокольне рішення комітету кредиторів від 04.09.2018 останній не підписував колегія суддів важає безпідставними з огляду на таке.

Згідно ч.9 ст.26 Закону про банкрутство, зокрема, рішення комітету кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на комітеті кредитори.

Згідно ч.7 ст.115 Закону про банкрутство звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, до складу комітету кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Західшляхбуд - бетон" включено наступних кредиторів: ТОВ СП "НІБУЛОН", ГУ ДФС у Хмельницькій області, ГУ ПФУ у Хмельницькій області.

Арбітражним керуючим ОСОБА_2 було направлено всім членам комітету кредиторів, повідомлення №02-01/132 від 27.08.2018 про проведення 04.09.2018 засідання комітету кредиторів, а також повідомлено про питання які включені до порядку денного даного засідання, зокрема, про розгляд Звіту про винагороду та витрати. Відповідно до інформації з веб-порталу Укрпошти, ТОВ СП "НІБУЛОН", було отримано вказане вище повідомлення 29.08.2018 (т.8, а.с.30-32)

04 вересня 2018 відбулось засідання комітету кредиторів ТОВ "Західшляхбуд - бетон", на якому більшістю голосів кредиторів присутніх на комітеті було прийнято рішення про схвалення звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого ОСОБА_2 при виконанні повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд - бетон".

На вказаному засіданні комітету кредиторів були присутні представники ГУ ДФС у Хмельницькій області та ГУ ПФУ у Хмельницькій області.

ТОВ СП "НІБУЛОН" наданим йому правом на участь у засіданні комітету кредиторів не скористався та не забезпечив явку своїх повноважних представників, хоча про час та місце засідання комітету кредиторів був повідомлений належним чином.

Крім того, копія звіту арбітражного керуючого ОСОБА_2 № 02-01/139 від 13.09.2018 про нарахування та виплату основної грошової винагороди та відшкодування понесених витрат при виконанні повноважень ліквідатора ТОВ "Західшляхбуд-бетон", копія клопотання № 02-01/140 від 13.09.2018 про затвердження вказаного звіту та стягнення з кредиторів винагороди та витрат арбітражного керуючого (за весь період провадження справи про банкрутство) пропорційно розміру визнаних вимог до боржника, було направлено листами від 09.10.2018 всім учасникам справи, в тому числі і ТОВ СП "НІБУЛОН" (накладна Укрпошти № 318 від 09.10.2018, т.8, а.с. 50-54).

Про розгляд вищевказаних клопотань та Звіту про винагороду та витрати, а також про необхідність подання до суду своєї письмової позиції щодо поданих ліквідатором звітів та клопотань апелянту неодноразово повідомлялось господарським судом, а саме ухвалами господарського суду Хмельницької області по даній справі від 19.09.2018, 17.10.2018, 07.11.2018, 11.12.2018.

При цьому, ТОВ СП "НІБУЛОН" не було подано до господарського суду Хмельницької області, жодних письмових позицій та/або заперечень, пояснень, щодо поданих ліквідатором звітів та клопотань.

Щодо покладення на кредиторів витрат арбітражного керуючого ОСОБА_2 у справі №924/1488/15, в тому числі грошової винагороди та витрат за час виконання повноважень ліквідатора та ліквідаційної процедури, а також розміру невідшкодованих витрат понесених арбітражним керуючим ОСОБА_2 при виконанні обовязків розпорядника майна в сумі 10 374,12грн. (затверджені ухвалою суду від 09.03.2016), то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо задоволення даного клопотання з урахуванням принципу пропорційності грошових вимог кредиторів по справі №924/1488/15 з огляду на таке.

Так, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), разом з тим Закон не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (постанова Верховного суду від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16).

Необхідно відзначити, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника. (правова позиція Верховного суду, викладена в постанові від 30.01.2019 по справі № 910/32824/15)

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов'язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов'язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і ОСОБА_5 ООН (ЕКОСОС) 1996 року, тощо) та суперечить ст.43 Конституції України.

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у звязку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. (правова позиція Верховного суду, викладена в постанові від 04.10.2018 по справі № 916/1503/17)

Аналізуючи положення норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", покладення обов'язку щодо оплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого на кредиторів боржника пропорційно до розміру визнаних їх кредиторських вимог є правомірним, оскільки майно боржника не реалізовувалося, виробнича діяльність підприємством - банкрутом не велась, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора, кредиторами не утворювався, відтак, виплата грошової винагороди арбітражного керуючого не проводилась.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація, тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, невиявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації останнього майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов'язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Судом враховано, що про всі вжиті заходи щодо пошуку майна банкрута та отриману інформацію від реєструючих органів, про відсутність майна на праві власності за банкрутом, звітувалось ліквідатором на засіданнях комітету кредиторів та надавались копії документів представникам кредиторів. При цьому, Закон про банкрутство передбачає право кредиторів реагувати на дії чи бездіяльність ліквідатора при здійсненні ліквідаційної процедури шляхом подання скарг на дії ліквідатора. Однак, матеріали справи не містять та кредиторами не надано доказів, що ліквідатором при здійсненні ліквідаційної процедури не виконано вимоги, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В свою чергу, вжиті ліквідатором заходи, поданий звіт ліквідатора, отримана інформація від реєструючих органів, банківських установ, а також ліквідаційних баланс засвідчили про відсутність майнових активів (майно та майнові права, грошові кошти) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання, отже відсутні кошти для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Отже, в зв'язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредиторів пропорційно розміру визнаних вимог до боржника є правомірним (постанова Верховного суду від 30.01.2019 по справі № 910/32824/15 та № 916/1503/17 від 04.10.2018).

З огляду на викладене, зобовязання сплати грошової винагороди ліквідатора ОСОБА_2 та понесених ним витрат слід покласти на кредиторів боржника пропорційно до розміру визнаних їх кредиторських вимог у даній справі про банкрутство, оскільки майно боржника ліквідатором не реалізовувалося, фонд оплати послуг ліквідатора кредиторами не утворювався, договір між ліквідатором та кредиторами про оплату його послуг на певну суму не укладався, а на засіданні комітету кредиторів (протокол від 04.09.2018) затверджений звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за результатами проведеної процедури ліквідації.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, здійснивши перерахунок в межах заявлених ліквідатором до стягнення з кредиторів основної грошової винагороди та витрат (з врахуванням підтверджених витрат в ліквідаційній процедурі), прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_2 № 02-01/140 від 13.09.2018 про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди та відшкодування понесених витрат арбітражного керуючого ОСОБА_2 та, відповідно, правомірно присудив до стягнення з ГУ ДФС у Хмельницькій області 66 391,67 грн. - основної грошової винагороди та 10 398,87 грн. - витрат; ГУ ПФУ у Хмельницькій області 2 649,74 грн. - основної грошової винагороди та 415,03 грн. - витрат; ТОВ "Нібулон" 70 687,21 грн. - основної грошової винагороди та 11 071,68 грн. - витрат; ТОВ "Порше Лізинг Україна" 24 851,62 грн. - основної грошової винагороди та 3 892,49грн. - витрат.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 129, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 16 січня 2019 року у справі № 924/1488/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 16 січня 2019 року у справі №924/1488/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №924/1488/15 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "28" березня 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.