ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1853/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.03.2019 р.)

Секретар судового засідання Ковзиков В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1-487 від 14.01.2019 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №007.1Др-331-1218 від 26.12.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене суддею Васильєвим О.Ю. 6 грудня 2018 року у справі № 904/1853/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»

про стягнення 13 929 631,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ Укртрансгаз в березні 2016 р. звернувся до ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз із позовом про стягнення 13 929 631, 34 грн. ( в т.ч. : 9 119 549, 41 грн. - основного боргу, 3 167 147, 72 грн. - пені, 599 355,89 грн. інфляційних втрат , 210 684, 53 грн. - 3% річних та 832 893, 79 грн. - 7% штрафу ) заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06 від 27.09.11р., укладеним між сторонами.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 (колегія суддів у складі: ОСОБА_3 головуючий, ОСОБА_4 і ОСОБА_5О.) позов задоволено частково; з Відповідача стягнуто на користь Позивача: 16 263,72 грн. інфляційних втрат; 48 337,75 грн. 3 % річних; 969, 02 грн. судового збору; в частині стягнення 8 106 974,25 грн. основного боргу провадження у справі припинено; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 апеляційну скаргу Позивача залишено без задоволення; рішення місцевого господарського суду "в частині відмови в задоволенні стягнення 3 % річних в сумі 210 684,53 грн., інфляційних втрат в сумі 599 355,89 грн., припинення провадження у справі щодо стягнення основного боргу на суму 8 106 974,25 грн." залишено без змін.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги частково, суди виходили з того, що під час розгляду справи Відповідач оплатив обумовлені Договором послуги в сумі 8 106 974, 25 грн., а саме: 31.03.2016 здійснено оплату наданих послуг на суму 655 820, 53 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку Відповідача; 01.04.2016 здійснено оплату наданих послуг на суму 7 811, 14 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку Відповідача; спільним протокольним рішенням від 09.06.2016 № 1647/у погашено заборгованість Відповідача перед Позивачем за період з квітня по червень 2015 року в сумі 7 443 342,58 грн.

Оскільки частина основного боргу в сумі 1 012 545, 16 грн. була оплачена Відповідачем до порушення провадження у справі, то у задоволенні позову в даній частині слід відмовити. У частині стягнення 8 106 974, 25 грн. основного боргу, які були оплачені після звернення Позивача з позовом, провадження зі справи підлягає припиненню на підставі пункту 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог про стягнення з Відповідача пені та 7% штрафу, суд першої інстанції зазначив таке.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2005 у справі №Б24/235/05 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Дніпропетровськгаз", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів щодо виконання боржником грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Посилаючись на норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12.03.2013 у справі №29/5005/16170/2011, суд першої інстанції зазначив, що протягом здійснення провадження у справі про банкрутство встановлюється заборона на нарахування боржнику, щодо якого порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, штрафу і пені.

Разом з тим, відмовляючи в позові у частині стягнення 7% штрафу, який заявлено на підставі абзацу третього частини другої статті 231 ГК України, суд першої інстанції виходив з того, що положення абзацу третього частини другої статті 231 ГК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки ця норма застосовується до негрошових зобов'язань.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову апеляційного господарського суду, Вищий господарський суд України виходив з того, що апеляційний господарський суд не звернув уваги на ту обставину, що місцевий господарський суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача "інфляційних витрат" за період з квітня 2015 року по червень 2015 року у розмірі 16 263, 72 грн. та 3% річних за період з 21.02.2015 по 09.02.2016 у розмірі 48 337, 75 грн. та фактично змінив рішення місцевого господарського суду, не перевіривши при цьому належним чином обґрунтованості і правильності здійснених Позивачем нарахувань 3% річних та "інфляційних втрат".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 (колегія суддів у складі: ОСОБА_6 головуючий, ОСОБА_7 і ОСОБА_8В.) апеляційну скаргу Позивача задоволено частково; рішення місцевого господарського суду частково скасовано; прийнято нове рішення; змінено резолютивну частину рішення з викладенням її у такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ) на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) суму 16 263,72 грн. (шістнадцять тисяч двісті шістдесят три грн. 72 коп.) інфляційних, 48 337,75 грн. (сорок вісім тисяч триста тридцять сім грн. 75 коп.) 3% річних, 969,02 грн. (девятсот шістдесят девять грн. 02 коп.) судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення суми 8 107 786, 35 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

В частині 1011763,06 грн. відмовити".

Постановою Вищого господарського суду України від 8 серпня 2017 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 - скасовані. Справа передана на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Скасовуючи рішення судів, Вищий господарський суд виходив з того, що судами попередніх інстанцій належним чином не встановлено, які з платежів в рахунок погашення основного боргу, були здійснені відповідачем до порушення провадження у справі та під час розгляду справи були здійснені за рахунок власних коштів Відповідача, а які з них були здійснені у відповідності до укладених спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, та, відповідно, чи були вони здійснені з порушенням строків оплати, встановлених Договором чи спільними протокольними рішеннями.

Зокрема, Вищий господарський суд зазначив, що частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з Відповідача суму "інфляційних витрат" за період з квітня 2015 року по червень 2015 року у розмірі 16 263, 72 грн. та 3% річних за період з 21.02.2015 по 09.02.2016 у розмірі 48 337, 75 грн., суд першої інстанції не встановив, на яку саме суму заборгованості нараховані 3% річних та "інфляційні витрати" у згаданих розмірах, а суд апеляційної інстанції, зазначаючи, що "у звязку із зміною сторонами порядку розрахунків за послуги транспортування природного газу, шляхом підписання спільних протокольних рішень та оплати відповідачем поза межами Порядку і строків, встановлених цими спільними протокольними рішеннями, застосовуються наслідки порушення грошового зобовязання, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України", не вказав, яка саме оплата та в якому розмірі була здійснена відповідачем поза межами Порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями, та за який період прострочення застосовуються наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.

Не встановивши, таким чином, усього кола обставин, що входили до предмета доказування в даній справі, попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування вимог частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 названого Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду господарським судом у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Після нового розгляду справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 6 грудня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд стягнув з відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз на користь позивача - Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз 50 125,33 грн. - 3 % річних; 50426,60 грн. інфляційних втрат та 6 703,46 грн. - судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення 8 107 786, 33 грн. основного боргу - провадження у справі закрито.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням господарського суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення 3% річних в сумі 65 524,52 грн., інфляційних втрат у сумі 69 097,67 грн. та 921 627,70 грн. пені, позивач - Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нове рішення щодо стягнення на користь позивача зазначених сум.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне зясування обставин справи, не відповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що за спільними протокольними рішеннями відповідач сплатив основний борг за договором за період квітень-червень 2015 року в сумі 6 431 576,5 грн., водночас, власними коштами відповідач сплатив 1 676 206,83 грн., а тому позивач перерахував суми інфляційних та 3 % річних на суму заборгованості, яка була оплачена поза межами спільного протокольного рішення у порядку, визначеному постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 року.

Апелянт посилається на те, що суд необґрунтовано відмовив у стягненні пені, оскільки на час порушення господарським судом провадження у даній справі, постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури не виносилась, а тому мораторій на нарахування штрафу та пені не поширює свою дію на поточні вимоги, а розповсюджується лише на конкурсну заборгованість.

Провадження у справі про банкрутство порушено ухвалою суду від 14.10.2005 року, а позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості зі стягнення пені, яка виникла за період квітень-червень 2015 року, тобто, поточна заборгованість.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення 3% річних в сумі 65 524,52 грн., інфляційних втрат у сумі 69 097,67 грн. та 921 627,70 грн. пені та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2019р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року призначено до розгляду на 06.03.2019, колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідач), судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 06.03.2019р. не відбувся у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді-учасника колегії ОСОБА_9

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 року після виходу на роботу судді-члена колегії ОСОБА_9, судове засідання призначено на 20.03.2019р.

У зв»язку з відпусткою судді Дарміна М.О., за розпорядженням керівника апарату суду від 19 березня 2019року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №904/1853/16 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Антонік С.Г.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні 20.03.2019 року було оголошено вступнгу та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень проти них, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.11р. між ДП Укртрансгаз НАК Нафтогаз України (газотранспортне підприємство) та ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз (замовник) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06, у відповідності з умовами якого газотранспортне підприємство зобовязується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а замовник зобовязується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами в розмірі, в строки та порядку, передбаченому умовами договору (п. 1.1 договору).

Додатковими угодами до договору № 1 від 17.01.2013, № 2 від 30.12.2013, № 3 від 17.03.2014, №4 від 17.07.2014, №5 від 05.11.2014, № 6 від 26.12.2014, № 7 від 31.03.2015 та № 8 від 30.06.2015 сторонами внесено зміни до договору. (т.1, а.с.27-41).

Відповідно до п.11.1 договору (в редакції зі змінами, внесеними додатковими угодами до договору) Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами. Умови договору застосовуються до відносин сторін, з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим Договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний наступний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Положеннями п. 3.1 та п. 3.4 договору (в редакції зі змінами, внесеними додатковими угодами до договору) встановлено, що послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Згідно з п. 5.4 договору (в редакції зі змінами, внесеними додатковими угодами до договору) вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акту наданих послуг.

Відповідно до п. 5.5 договору (в редакції зі змінами, внесеними додатковими угодами до договору) оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється змовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.7.3 Договору в редакції Додаткової угоди №1 до Договору). (т.1, а.с.20-26)

Звертаючись до ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз із позовом про стягнення 13 929 631, 34 грн. ( в т.ч. : 9 119 549, 41 грн. - основного боргу, 3 167 147, 72 грн. - пені, 599 355,89 грн. інфляційних втрат , 210 684, 53 грн. - 3% річних та 832 893, 79 грн. - 7% штрафу ), позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н06 в частині своєчасної оплати поставленого газу. З урахуванням письмових пояснень, що надійшли на адресу суду 11.09.17 р., позивач - ПАТ «Укртрансгаз» стверджував, що сума основного боргу відповідача на час звернення з цим позовом до суду у лютому 2016 р. складала 9 119 549,41 грн. , за спільними протокольними рішеннями було сплачено 7 443 342,58 грн., за рахунок власних коштів ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз було сплачено 1 676 206,83 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з того, що наявними в матеріалах справи доказами та висновками судової експертизи підтверджено, що станом на час звернення позивача з цим позовом до суду заборгованість відповідача за вищенаведеним договором складала не 9 119 549, 41 грн. , а 8 107 786, 33 грн. Оскільки після звернення позивача з позовом до суду відповідачем було погашено основну заборгованість за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06 від 27.09.11р. в розмірі 8 107 786, 33 грн., то суд в цій частині позовних вимог закрив провадження у справі на підставі приписів п.2. ч.1 ст. 231 ГПК України, у звязку з відсутністю предмету спору.

Одночасно, суд відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача іншої частини заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06 від 27.09.11р. в розмірі 1 011 763, 08 грн. (9 119549, 41 грн. ( сума основного боргу заявлена позивачем у позові) 8 107 786, 33 грн. (документально підтверджена сума основного боргу, встановлена висновками судової експертизи) = 1 011763, 08 грн.), оскільки розмір цієї заборгованості документально не підтверджений позивачем.

Окрім того, враховуючи висновки судової експертизи, суд стягнув суму інфляційних втрат ( за період зазначений позивачем у позовній заяві), у розмірі 50 426, 60 грн. та 50 125, 33 грн., 3 % річних, відмовивши у решті частини вимог про стягнення інфляційних та 3% річних.

Відмовляючи у стягненні пені та штрафу, господарський суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.05 р. у справі №Б24/235/05 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ Дніпропетровськгаз, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів щодо виконання боржником грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Норми частини 3 статті 19 Закону №2343 (ч.4. ст.12 попередньої редакції Закону) встановлюють загальну заборону на нарахування штрафу і пені протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржнику, щодо якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Щодо штрафу, суд зазначив, що штрафні санкції, передбачені абзацом 3 частини 2 статті 231 ГК України, застосовуються за допущене прострочення виконання лише не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України ).

Як зазнач позивач, на виконання умов вищезазначеного договору позивачем у період з січня 2015 року по червень 2015 року надано обумовлені договором послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу на загальну суму 9 119 549, 41 грн.:

- у січні 2015 року на загальну суму 13 809 357,85 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.01.2015 № 01-15-/Н06;

- у лютому 2015 року на загальну суму 11 680 230,89 грн. відповідно до акту наданих послуг від 28.02.2015 № 02-15-/Н06;

- у березні 2015 року на загальну суму 9 568 317,64 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2015 № 03-15-/Н06;

- у квітні 2015 року на загальну суму 11 633 345,44 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2015 № 04-15-/Н06;

- у травні 2015 року на загальну суму 3 290 429,23 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2015 № 05-15-/Н06;

- у червні 2015 року на загальну суму 2 508 887,09 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2015 № 06-15-/Н06. ( т.1. а.с.42-47).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається , що після звернення з позовом до суду (15.03.2016) відповідачем сплачено обумовлені договором послуги у розмірі 8 106 974, 25 грн. наступним чином:

-31.03.2016 року здійснено оплату наданих послуг на суму 655 820, 53 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача (т.1, а.с.199);

-01.04.2016 року здійснено оплату наданих послуг на суму 7 811, 14 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача (т.1, а.с.199);

- спільним протокольним рішенням від 09.06.2016 року №1647/у погашено заборгованість ПАТ Дніпропетровська перед позивачем за договором від 27.09.2011 року №/Н06 за період квітень-червень 2015 року, в сумі 7 443 342,58 грн. в тому числі по місяцях: квітень - 1 644 838,35 грн., травень - 3 289 964,5 грн., червень -12 508 539,72 грн.

Оскільки справа розглядалася неодноразово, докази (надані сторонами ) є взаємно суперечливими, то для виконання вимог, зазначених у постанові Вищого господарського суду від 08 серпня 2017року для зясування питань, яка саме оплата та в якому розмірі була здійснена відповідачем поза межами Порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями, та за який період прострочення застосовуються наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України,по справі було призначено судову економічну експертизу, проведення якої було доручено фахівцям ДНДІСЕ.

Згідно до Висновку №4769/4770-17 від 25.07.18р. судово-економічної експертизи по господарській справі №904/1853/16 :

По першому питанню.

За результатами проведеного дослідження станом на 22.03.2016р. (дата звернення з позовом) сума основного боргу ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз ( відповідач) перед ПАТ Укртрансгаз (позивач) за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06 від 27.09.11р. в розмірі 9 119 549, 41 грн. документально не підтверджується. Документального підтверджується заборгованість ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз перед ПАТ Укртрансгаз за вищевказаним договором у розмірі 8 107 786, 33 грн. станом на 22.03.2016р.

По другому питанню.

За результати проведеного дослідження встановлено та документально підтверджується , що відповідачем основна заборгованість за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06 від 27.09.2011р. була погашена власними коштами ПАТ Дніпропетровськгаз та згідно із спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків. Докладно результати дослідження по датам, сумам із зазначенням платіжних документів наведені в таблицях №2-№7.

По третьому питанню.

За результатами проведеного експертного дослідження встановлено та документально підтверджується оплата ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз послуг з транспортування природного газу за рахунок власних коштів в розмірі 37 170 278, 28 грн. в тому числі:

Січень 2015 року - 11 779 475, 95 грн.,

Лютий 2015 року 9 447 547, 99 грн.,

Березень 2015 року 8 367 026, 54 грн.,

Квітень 2015 року 7 575 415, 75 грн.,

Травень 2015 року 464, 74 грн.,

Червень 2015 року - 347, 36 грн.

У відповідності до укладених спільних протокольних рішень було сплачено за отримані послуги з транспортування природного газу на загальну суму 15 320 289, 81 грн. в тому числі по періодам.

Січень 2015 року 2 029 881, 90 грн.,

Лютий 2015 року 2 232 682, 90 грн.,

Березень 2015 року 1 201 291, 10 грн.,

Квітень 2015 року - 4 057 929, 69 грн.,

Травень 2015 року 2 508 539, 72 грн.

Докладно цифрові данні дослідження документів по оплаті наведені в таблицях №9-№19.

По четвертому питанню.

За результатами проведеного дослідження встановлено та документально підтверджується здійснення відповідачем платежів (вказаних у п.2) з порушенням строків оплати, встановлених договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06 від 27.09.11р., докладно дати та суми платежів наведені у таблицях №20-31.

По пятому питанню.

За результатами проведеного експертного дослідження встановлені наступні дані по звітним періодам:

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в січні 2015 року складає 13 809 357, 85 грн.

Інфляційні втрати не розраховувались.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 750 521, 35 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 2 096 301, 10 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в лютому 2015 року складає 11 680 230, 89 грн.

Інфляційні втрати не розраховувались.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 730 310, 31 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза мажами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 1 855 735, 67 грн..

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в березні 2015 року складає 9 568 317, 64 грн.

Інфляційні втрати не розраховувались.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 464 437, 79 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 2 597 251, 50 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в квітні 2015 року складає 11 633 345, 44 грн.

Інфляційні втрати розраховано на суму 5 351 396, 17 грн.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 9 593 517, 73 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 5 790 537, 07 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в травні 2015 року складає 3 290 429, 23 грн.

Інфляційні втрати розраховано на суму 3 290 429, 23 грн.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 290 429, 23 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 464, 74 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в червні 2015 року складає 2 508 887, 09 грн.

Інфляційні втрати розраховано на суму 2 508 887, 09 грн.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 2 508 887, 09 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 347, 36 грн.

По шостому питанню.

За результатами проведеного експертного дослідження документально не підтверджується здійснений позивачем розрахунок пені в розмірі 3 167 147, 72 грн. За результатами експертного дослідження встановлено, що загальна сума пені за період січень - червень 2015 року становить 899 735, 135 грн.

По сьомому питанню.

Відповідно до матеріалів наданих на експертне дослідження та з врахуванням відповіді на попередні питання, розрахунок 3% річних здійснений ПАТ Укртрансгаз на загальну суму 210 684,53 грн. не підтверджується. За результатами експертного дослідження встановлено, що загальний розмір 3% річних складає 50 125, 33 грн. Докладно цифрові дані результатів дослідження по звітним періодам наведені в таблицях №39-№44.

По восьмому питанню.

Відповідно до матеріалів наданих на експертне дослідження та з врахуванням відповіді на попередні питання, розрахунок інфляційних втрат здійснений ПАТ Укртрансгаз в розмірі 599 355, 89 грн. документально не підтверджується . Інфляційні втрати за період надання послуг: січень, лютий, березень 2015 року ПАТ Укртрансгаз не нараховувались. За результатами експертного дослідження загальний розмір інфляційних втрат складає 50 426, 60 грн.

По девятому питанню.

Документально не підтверджується розрахунок 7% штрафу здійснений ПАТ Укртрансгаз в сумі 832 893, 79 грн.

За даними позовної заяви вбачається, що ПАТ Укртрансгаз відносить себе до субєкта господарювання, що належить до державного сектора економіки і саме на цій підставі нараховує 7% штрафу.

Але з матеріалів справи, наданих на експертне дослідження не вбачаться, що ані на момент звернення до суду, ані в період нарахування 7% штрафу ПАТ Укртрансгаз, відносився до субєкта господарювання, що належить до державного сектора економіки.

За результатами проведеного дослідження експертом проведено арифметичний розрахунок суми 7% штрафу, що становить 236 149, 47 грн.

Вирішення питання стосовно необхідності застосування штрафних санкцій є правовим та виходить за межі компетенції експерта. (т.3, а.с.127-164).

Таким чином, висновками вищезазначеної судової експертизи підтверджено, що станом на час звернення позивача з цим позовом до суду заборгованість відповідача за вищенаведеним договором складала не 9 119 549, 41 грн. , а 8 107 786, 33 грн.

Після звернення позивача з позовом до суду відповідачем було погашено основну заборгованість за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н06 від 27.09.11р. в розмірі 8 107 786, 33 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, а тому, оскільки основна заборгованість була погашена, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 8 107 786, 33 грн.

Крім того, оскільки згідно з висновками експертизи основна заборгованість у розмірі 1 011 763, 08 грн. документально не підтверджена, господарський суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у цій частині позовних вимог.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 01.01.2015 року по 09.02.2016 року у розмірі 210 684,53 грн., інфляційних втрат за період з квітня 2015 року по червень 2015 року у розмірі 599355,89 грн. колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час, Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджет) місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, передбачений механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субвенцій населенню, зокрема, на оплату транспортування природного газу.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК "Нафтогаз України" № 55/57/43 від 03.02.2009 року (чинного на момент укладення спільних протокольних рішень).

Згідно з пунктом 1.2 Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009 року розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку № 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку № 2.

Аналогічні положення закріплені і в Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України № 493/688 від 03.08.2015 року.

У зв'язку із наявністю у відповідача заборгованості за договором та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, між Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ПАТ "Дніпропетровськгаз, ПАТ "Укртрансгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків.

З матеріалів справи вбачається, що між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ПАТ Дніпропетровськгаз, ПАТ Укртрансгаз та Національною акціонерною компанією Нафтогаз України були підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету: №110/у від 20.01.2015р. на суму 1500000,00 грн., №384/у від 19.02.2015р. на суму 2029881,90 грн., №646/у від 19.03.2015р. на суму 2232682,90 грн., №921/у від 20.04.2015р. на суму 1201291,10 грн., №1193/у від 20.05.2015р. на суму 1289245,17 грн., №1367/у від 17.06.2015р. на суму 400725,11 грн., №1651/у від 20.07.2015р. на суму 351345,56 грн., №2492/у від 19.11.2015р. на суму 371775,50 грн.

09.06.2016р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ТОВ Дніпропетровскгаззбут, ПАТ Дніпропетровськгаз, ПАТ Укртрансгаз та Національною акціонерною компанією Нафтогаз України було підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету №1647/у на суму 7443 342,58 грн.

На виконання вказаних спільних протокольних рішень було здійснено погашення заборгованості за передачу природного газу відповідно до укладеного договору, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 27-31 т.2)

Таким чином, підписавши спільні протокольні рішення, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за Договором (з урахуванням Додаткових угод).

Оскільки для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями, а розрахунок з відповідачем відбувся у порядку та строки, передбачені у спільних протокольних рішеннях, то суд першої інстанції, з урахуванням висновків експертизи, вірно встановив, що сума інфляційних втрат ( за період зазначений позивачем у позовній заяві), що підлягає стягненню, складає 50 426, 60 грн., а сума 3% річних ( за період зазначений позивачем у позовній заяві), що підлягає стягненню, складає 50 125, 33 грн.

При цьому, доводи апелянта про те, що суд не правильно визначив суму інфляційних та 3% річних, спростовуються висновком експертизи, за результатами якої встановлені наступні дані по звітним періодам:

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в січні 2015 року складає 13 809 357, 85 грн.

Інфляційні втрати не розраховувались.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 750 521, 35 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 2 096 301, 10 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в лютому 2015 року складає 11 680 230, 89 грн.

Інфляційні втрати не розраховувались.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 730 310, 31 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза мажами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 1 855 735, 67 грн..

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в березні 2015 року складає 9 568 317, 64 грн.

Інфляційні втрати не розраховувались.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 464 437, 79 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 2 597 251, 50 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в квітні 2015 року складає 11 633 345, 44 грн.

Інфляційні втрати розраховано на суму 5 351 396, 17 грн.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 9 593 517, 73 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 5 790 537, 07 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в травні 2015 року складає 3 290 429, 23 грн.

Інфляційні втрати розраховано на суму 3 290 429, 23 грн.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 3 290 429, 23 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 464, 74 грн.

Сума наданих послуг з транспортування природного газу в червні 2015 року складає 2 508 887, 09 грн.

Інфляційні втрати розраховано на суму 2 508 887, 09 грн.

3% річних нараховано на суму заборгованості в розмірі 2 508 887, 09 грн.

Оплата ПАТ Дніпропетровськгаз поза межами строків договору та порядку і строків встановлених Спільними протокольними рішеннями складає 347, 36 грн.

Таким чином, розрахунок 3% річних здійснений ПАТ Укртрансгаз на загальну суму 210 684, 53 грн. не підтверджується. За результатами експертного дослідження встановлено, що загальний розмір 3% річних складає 50 125, 33 грн.

Розрахунок інфляційних втрат здійснений ПАТ Укртрансгаз в розмірі 599 355, 89 грн. документально не підтверджується . Інфляційні втрати за період надання послуг: січень, лютий, березень 2015 року ПАТ Укртрансгаз не нараховувались. За результатами експертного дослідження загальний розмір інфляційних втрат складає 50 426, 60 грн.

При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про невірний розрахунок сум інфляційних та 3% річних, здійснений під час експертного дослідження, оскільки, на думку апелянта, до стягнення підлягають 3% річних у розмірі 65 594,52 грн., та 69 097,67 грн. інфляційних.

Так, в своїх запереченнях проти висновку експерта, представник позивача посилається лише на розрахунок зазначених сум, який був наданий позивачем у своїх поясненнях від 12.09.2017 року ( а.с. 3-23 т. 3).

Оцінюючи даний розрахунок та заперечення позивача, колегія суддів зауважує, що даний розрахунок був здійснений позивачем ще до призначення та проведення судово-економічної експертизи від 25.07.2018 року, яка для своїх висновків використовувала як спільні протокольні рішення, так і документи бухгалтерського обліку за рахунком відповідача по контрагенту ПАТ «Укртрансгаз», документи, за якими надійшла оплата за надані послуги по ПАТ «Укртрансгаз», журнали-ордери по субрахунку, що відображають господарські операції по взаєморозрахункам із замовником ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» і таке інше.

При цьому, експерт у своєму висновку детально перевірив та зазначив, які суми, на підставі чого, за який рахунок були сплачені за договором, та з огляду на дати оплати платежів, перерахував 3% річних та інфляційні.

В той же час, позивачем, заперечуючи проти розрахунку, здійсненого експертом, не зазначено, у чому помилка експерта, не наведено контррозрахунок, а посилання на розрахунок, який був наданий 12.09.2017 року, не є обґрунтованим на думку колегії суддів, оскільки з даного розрахунку неможливо зробити висновок, які суми були сплачені за спільними протокольними рішеннями, які за рахунок власних коштів, які в межах строку, а які поза межами строку, що в свою чергу, було детально проаналізовано на підставі бухгалтерської документації, експертом.

З огляду на існування зазначеного висновку, колегія суддів вважає, що позивачем не спростовані висновки експертизи та розрахунки, зроблені на підставі документів, наданих сторонами, у тому числі позивачем.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у стягненні пені з огляду на наступне.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.05 р. у справі № Б24/235/05 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ Дніпропетровськгаз, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів щодо виконання боржником грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Статтею 19 Закону України від 14.05.1992р. №2343-ХП Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (статтею 12 Закону, у редакції, що діяла на дату відкриття провадження, далі - Закону №2343) встановлено, що одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

При цьому стаття 1 цього Закону зазначає, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вживається у такому значенні - це зупинення виконання боржником стосовно якого порушено справу про банкрутство грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Цією ж статтею визначені поняття щодо конкурсних та поточних кредиторів. Так, конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону №2343 (ч.4. ст.12 попередньої редакції Закону) протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Тобто, вказана норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржнику, щодо якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного суду України від 12.03.2013 року по справі №29/5005/16170/2011).

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, а доводи апелянта з цього приводу, є безпідставними.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення суду в частині відмови у стягненні штрафу не оскаржувалось сторонами, колегія суддів не надає оцінку висновкам суду першої інстанції щодо відмови у стягненні штрафу.

Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до п.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 6 грудня 2018 року у справі № 904/1853/16- залишити без змін. за -

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25.03.2018

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя О.Г.Іванов