ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Справа № 915/422/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: не присутні,

від відповідача: не присутні,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Ривьера ЛТД,

04210, вул. Оболонська набережна, буд. 15, корп. 1, літера А, м. Київ;

до Миколаївської міської ради,

54001, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв,

про визнання договору оренди землі № 9953 від 21.01.2014 поновленим та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди на умовах позивача,

В С Т АН О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ривьера ЛТД звернулося до Миколаївської міської ради з позовом, у якому викладено такі вимоги:

Визнати поновленим з 26 січня 2018 року строком на 2 (два) роки Договір оренді земельної ділянки площею 51577 кв. м. (кадастровий номер :06:003:0026 реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01) м. Миколаїв, вул. Лазурна, 5 /Заводський район/, укладений 22.01.2014 р. та зареєстрований Миколаївською міською радою 21.01.2014 р. за №9953.

Визнати укладеною додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки площею 51577 кв.м. (кадастровий номер :06:003:0026), реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01) м. Миколаїв, вул. Лазурна, 5 /Заводські район/, укладений 22.01.2014 р. та зареєстрований Миколаївською міською радою 21.01.2014 р. за №9953 на умовах позивача..

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та посиланнями на те, що відповідач, усупереч вимогам закону, не розглянув заяву позивача, подану 12.07.2017 р. разом з додатковою угодою, а також тим, що позивач після спливу договору оренди землі продовжує користуватись земельною ділянкою, а відповідачем не направлено протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнано, з посиланням на те, що зазначене питання знаходиться на розгляді сесії Миколаївської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Товариству за рішенням Миколаївської міської ради від 12.12.2013р. №36/35 було надано в оренду земельну ділянку площею 51577 кв. м. (кадастровий номер :06:003:0026), реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01) для завершення будівництва І черги забудови 2 мікрорайону на намивній території м. Миколаїв, вул. Лазурна, 5 /Заводський район/. Договір оренди землі укладений 22.01.2014р. та зареєстровано Миколаївською міською радою 21.01.2014 р. за №9953.

На підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.04.2016р. №4/49 ТОВ Ривьера ЛТД дію договору було продовжено до 26.01.2018 р. про що було укладено договір про зміни №57-16 від 07 червня 2016 року.

12.07.2017р. ТОВ Ривьера ЛТД звернулось із клопотанням до Миколаївської міської ради про поновлення договору оренди, яке зареєстроване останнім № 8260.

У звязку з наведеним до вказаного клопотання ТОВ Ривьера ЛТД було додано додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 22.01.2014 р. за № 9953, зі змінами до договору про зміни від 07.06.2016 р. № 57-16.

Однак, Миколаївською міською радою не прийнято рішення про продовження або відмову в продовженні договору оренди.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Згідно умов пунктів 3.1 вищевказаного Договору оренди землі (в редакції Договору про зміни від 07 червня 2016 року № 57-16), дію договору було продовжено до 26.01.2018р.; у разі закінчення строку оренди, Орендар зобов'язаний за шість місяців до спливу строку Договору письмово звернутись до Орендодавця з питання продовження строку оренди та укласти Договір (договір про зміни) на новий строк на підставі рішення Орендодавця. У випадку невиконання цього зобов'язання, Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку.

Отже, позивач був зобов'язаний письмово звернутись до відповідача з питання продовження строку договору оренди в строк не пізніше 26 липня 2017 року.

Позивач звернувся до відповідача 12.07.2018, внаслідок чого не було пропущено строк звернення з питання продовження строку дії договору оренди, отже, суд приходить до висновку, що позивач набув право на поновлення договору оренди на підставі ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Стосовно іншої підстави позову, а саме, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі суд зазначає наступне.

Згідно ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому разі закон також вимагає обов'язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк (частина 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018р. по справі № 912/645/17.

Після 26.01.2018 р. позивач продовжує користуватись вищевказаною земельною ділянкою, в розмірах та в строки, встановлені договором оренди від 22.01.2014 р. сплачує орендну плату, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, при цьому, відповідачем не надано доказів направлення позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди.

За таких обставин, суд приходить до висновку про набуття позивачем права на поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Земельним кодексом України передбачено, що розпорядження землями територіальної громади міста, в тому числі надання її у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу (ст.12 Кодексу). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ч.3 ст.123 Кодексу). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Кодексу).

Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.11 ст.33 Закону).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03' у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком суб'єкта господарювання, у випадках передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядається судом.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить пряму вказівку щодо обов'язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця.

Отже, враховуючи, що нормами законодавства України прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди, Миколаївська міська рада зволікає з укладенням додаткової угоди, при цьому, з боку відповідача не було надано заперечень стосовно запропонованих позивачем умов Додаткової угоди суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання поновленим договір оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди на умовах, запропонованих позивачем.

З огляду на вищенаведене, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Ривьера ЛТД задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим з 26 січня 2018 року строком на 2 (два) роки Договір оренди земельної ділянки площею 51577 кв. м. (кадастровий номер :06:003:0026 реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01) м. Миколаїв, вул. Лазурна, 5 /Заводський район/, укладений 22.01.2014р. та зареєстрований Миколаївською міською радою 21.01.2014 р. за №9953.

3. Визнати укладеною Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки площею 51577 кв.м. (кадастровий номер :06:003:0026), реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01) м. Миколаїв, вул. Лазурна, 5 /Заводські район/, укладений 22.01.2014 р. та зареєстрований Миколаївською міською радою 21.01.2014 р. за № 9953 на наступних умовах:

ДОГОВІР ПРО ЗМІНИ №_

до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 22.01.2014 за №9953

м. Миколаїв __________________ 2018

МИКОЛАЇВСЬКА ОСОБА_1, в особі міського голови ОСОБА_2, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та витягу з протоколу І сесії Миколаївської міської ради VII скликання від 24.11.2015, надалі "Орендодавець", з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю Ривьера ЛТД" в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, надалі "Орендар", з іншої сторони, (надалі за текстом Орендодавець і Орендар разом іменуються «Сторони»), уклали цей Договір про нижченаведене:

1. На підставі рішення Миколаївської міської ради від __.__.2018 року № щодо продовження строку оренди землі в договір внести такі зміни:

1.1. Пункт 1.1 розділу 1 договору доповнити наступним:

«Миколаївська міська рада на підставі рішення від __.__.2018 року №__ПРОДОВЖУЄ ТОВ Ривьера ЛТД оренду земельної ділянки (кадастровий №:06:003:0026, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01) для завершення будівництва І черги забудови 2 мікрорайону на намивній території м. Миколаєва по вул. Лазурній, 5__/Заводський район/».

1.2.Пункт 3.1 договору доповнити наступним:

«Дію договору продовжено з 26.01.2018 до 26.01.2020».

2. Цей договір про зміни укладено в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря.

3. Договір про зміни набирає чинності з моменту його укладення.

4. У 5-ти денний термін з дня укладення договору про зміни Орендарю надати його копію до органу державної фіскальної служби.

Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін:

Орендодавець Орендар

МИКОЛАЇВСЬКА ОСОБА_1 ТОВ Ривьера ЛТД

54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, 04210, м.Київ, вул. Оболонська набережна, буд. 15,

ідентифікаційний код 26565573 корп. 1, літера А

тел. 37-22-59 ідентифікаційний код 37412731

тел. у Миколаєві 050-502-29-33

__________/________________ __________________/ОСОБА_3

М.П.

Договір зареєстрований у Миколаївській міській раді,

про що у книзі реєстрації договорів оренди землі

вчинено запис

від «___» ____________20__року за № _______

__________/________________ __________________________________

М.П.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 02.04.2019.

Суддя С.М.Коваль.