У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

29 березня 2019 року справа № 927/238/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали заяви №07-01/337 від 19.03.2019 Комунального некомерційного підприємства "Дитяча поліклініка №2" Чернігівської міської ради, вул. Рокосовського, 47, м. Чернігів, 14035,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у сумі 3146 грн. 87 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником умов укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова №11 від 01.03.2017

встановив:

Комунальним некомерційним підприємством "Дитяча поліклініка №2" Чернігівської міської ради подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у сумі 3146 грн. 87 коп., з яких: орендна плата у сумі 1765 грн. 57 коп., податок на землю у сумі 88 грн. 55 коп., комунальні послуги за період з квітня 2018 по серпень 2018 у сумі 977 грн. 28 коп., а також заборгованість за експлуатаційні послуги за 2017 та 2018 роки у сумі 315 грн. 47 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником умов укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова №11 від 01.03.2017. Судові витрати заявник просить покласти на боржника.

Розглянувши подану заяву на предмет наявності правових підстав для видачі судового наказу, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До поданої заяви про видачу судового наказу заявником додана копія платіжного доручення №154 від 05.12.2018 на суму 176 грн. 20 коп.

Разом з цим згідно із відомостями комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» платіжне доручення №154 від 05.12.2018 на суму 176 грн. 20 коп. було враховано судом як доказ сплати судового збору під час розгляду заяви №1307 від 05.12.2018 про видачу судового наказу, поданої Комунальним некомерційним підприємством "Дитяча поліклініка №2" Чернігівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості про стягнення заборгованості у сумі 3146 грн. 87 коп. (справа № 927/881/18).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі № 927/881/18 у видачі судового наказу за заявою Комунального некомерційного підприємства "Дитяча поліклініка №2" Чернігівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у сумі 3146 грн. 87 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником умов укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова №11 від 01.03.2017, відмовлено на підставі п.2,5 ч.2 та п.4 ч.3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Таким чином, додана заявником копія платіжного доручення №154 від 05.12.2018 на суму 176 грн. 20 коп. не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1ст. 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 грн. 10 коп.)

Отже, Комунальним некомерційним підприємством "Дитяча поліклініка №2" Чернігівської міської ради не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.76-78 Господарського процесуального кодексу України належними, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

До заяви про видачу судового наказу Комунальним некомерційним підприємством "Дитяча поліклініка №2" Чернігівської міської ради не подано помісячного розрахунку розміру орендної плати за період з квітня 2018 року по серпень 2018 року, а також належних доказів, які підтверджують вартість нарахованих орендарю комунальних послуг та розмір податку на землю за вказаний період, які повинен сплатити боржник.

Також заявником не надано рахунків на компенсацію комунальних послуг та рахунків на плату (податок) за користування земельною ділянкою за період з квітня 2018 по серпень 2018 та доказів їх направлення боржнику, що передбачено умовами укладеного сторонами договору та, відповідно, не надано обґрунтування підстав нарахування та стягнення заборгованості.

Доданий заявником лист №07-01/889 від 30.08.2018, на який посилається заявник, як на вимогу до боржника про сплату боргу у сумі 3146 грн. 87 коп., не виключає обов'язку заявника як орендодавця направляти боржнику (орендарю) рахунків, передбачених п.5.7,5.14 спірного договору.

За приписами ч.2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що до заяви про видачу судового наказу заявником не було додано доказів у підтвердження факту сплати судового збору, а також не подано повного переліку доказів, на яких ґрунтуються вимоги заявника до боржника, не надано достатніх документів у підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

За змістом п.1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Комунальному некомерційному підприємству "Дитяча поліклініка №2" Чернігівської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у сумі 3146 грн. 87 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова №11 від 01.03.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 29.03.2019.

З текстом ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.О. Демидова