УХВАЛА

25 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7900/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства "Край Проперті"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.10.2018

за скаргою Дочірнього підприємства "Край Проперті"

на постанову приватного виконавця від 27.06.2018 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у справі №910/7900/18

за заявою Акціонерного товариства "Сбербанк" про забезпечення позову до подання позовної заяви Акціонерним товариством "Сбербанк"

приватний виконавець Солонько Микола Миколайович

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач - Акціонерне товариство "Сбербанк"

відповідачі - Дочірнє підприємство "Край Проперті", Товарство з обмеженою відповідальністю "Шейк", Приватне акціонерне товариство "Банкомзв'язок"

про визнання права іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019 Дочірнє підприємство "Край Проперті" звернулось із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2019 касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Край Проперті" залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн. та доказів надіслання приватному виконавцю Солонько М.М. копії скарги і доданих до неї документів описом вкладення до цінного листа.

Касаційну скаргу заявника залишено без руху до 21.03.2019, а відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

11.03.2019 Дочірнім підприємством "Край Проперті" направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано оригінал квитанції №0.0..1 від 11.03.2019 на суму 1 921,00 грн. та опис вкладення до цінного листа про надіслання приватному виконавцю Солонько М.М. копію скарги і доданих до неї документів.

Заявником касаційної скарги усунено недоліки у встановлений строк ухвалою Верховного Суду від 21.02.2019 та не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Край Проперті" у справі №910/7900/18 виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

За змістом абзацу 4 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, наведена норма закону надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в абзаці 4 частини 2 статті 293 наведеного Кодексу, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019, відмовлено повністю у задоволенні скарги Дочірнього підприємства "Край Проперті" на постанову приватного виконавця від 27.06.2018 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати вище зазначені судові рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу Дочірнього підприємства "Край Проперті" та скасувати постанову приватного виконавця від 27.06.2018 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №56651568 від 27.06.2018.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що відсутні підстави для звернення приватного виконавця Солонька М.М. до ДП "Редакція Газети "Голос України" з метою опублікування інформації відносно боржника, а саме резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 та відповідно відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчих витрат за опублікування оголошення в газеті суперечить засадам співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, закріплених статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження".

Як встановлено господарськими судами, на виконанні у приватного виконавця Солонька М.М. перебувало виконавче провадження №56651568 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 постановою від 27.06.2018 закінчено зазначене виконавче провадження.

Постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 27.06.2018 приватним виконавцем встановлено, що під час проведення виконавчих дій, здійснено витрати пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій у загальній сумі 4705,47 грн. та стягнуто з Дочірнього підприємства "Край Проперті" вказану суму.

Ухвалюючи оскаржені судові рішення, суди виходили з того, що статтею 42 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (частина 3 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження").

Враховуючи, що інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій також відносяться до витрат виконавчого провадження на підставі розділу I "Види та розміри витрат виконавчого провадження" затверджених наказом Міністерства юстиції України №2830/5 від 29.09.2016, суди дійшли вірного висновку, що приватним виконавцем правомірно були віднесені витрати на оплату послуг за публікацію в газеті "Голос України" інформації відносно боржника Дочірнього підприємства "Край Проперті", які документально підтверджені та належним чином доведені.

Зокрема, апеляційним судом враховано як належне твердження скаржника щодо публікації оголошення в офіційному друкованому виданні "Голос України" до закінчення строку добровільного виконання, проте вважає їх такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції по суті, що викладені в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, касаційна скарга позивача взагалі не містить доводів, зважаючи на які, суд міг би визнати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, доводи викладені у скарзі вже спростовані судами попередніх інстанцій.

За таких підстав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі №910/7900/18 за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Край Проперті".

Відповідно до положень частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/7900/18 за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Край Проперті".

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал квитанції №0.0..1 від 11.03.2019 на суму 1 921,00 грн.) повернути заявнику.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов