ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. Справа №914/369/17

Західний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Дубник О. П.

Кравчук Н. М.

при секретарі Михайлишин С. В.

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 б/н від 28.12.2017 та ОСОБА_3 б/н від 28.12.2017,

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2017, суддя Березяк Н.Є., (повний текст рішення виготовлено та підписано 11.05.2017 року),

у справі №914/369/17,

за позовом Фермерського господарства "Козацьке", с. Бартатів, Городоцького району Львівської області,

до відповідача Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, м. Городок, Львівська область,

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бартатівська сільська рада Городоцького району Львівської області, с. Бартатів, Городоцького району, Львівської області,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, с. Бартатів,

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7

про визнання недійсним розпорядження №1065 від 21.11.2008 та визнання права на користування земельною ділянкою площею 3,0 га на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області,

за участю представників:

від позивача - Лемеха Р.І., Кішко О.Р.

від відповідача - Несімко М.П.

від третьої особи 1 - Арутюнова Н.Ф., Коропісь Р.М.

від третьої особи 2 - ОСОБА_13

від третьої особи 3 - ОСОБА_7

від ОСОБА_2 - не з'явився

від ОСОБА_3 - ОСОБА_3, ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2017 року Фермерське господарство «Козацьке» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області про визнання недійсним розпорядження №1065 від 21.11.2008 року та визнання права на користування земельною ділянкою площею 3,0 га на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10 травня 2017 року у справі №914/369/17 позов задоволено в повному обсязі.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, особи, які не брали участі у справі, на зазначене рішення суду першої інстанції подали апеляційні скарги.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 апеляційне провадження з розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2017 закрито з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Апеляційний господарський суд, закриваючи апеляційне провадження у справі, виходив із того, що на час ухвалення рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були власниками частин земельної ділянки, право користування якою оскарженим рішенням суду визнано за ФГ "Козацьке", тому цим рішенням будь-які питання щодо прав, інтересів або обов'язків скаржників не вирішувалося.

22 жовтня 2018 року на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла справа № 914/369/17.

Постановою Верховного Суду від 13.06.2018, касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 у справі № 914/369/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

При цьому зазначено, що судом не надано належної правової оцінки обставинам, якими було обґрунтовано апеляційну скаргу, а саме: обставинам, встановленим у рішенні Городоцького районного суду у справі № 2-1944/2003, щодо використання частини спірної земельної ділянки в сільськогосподарських цілях мешканцями села Бартатів, як колишніми членами колгоспу "Зоря", обставинам передачі значної частини цієї землі у власність інших осіб, у тому числі вирішення питання згідно з рішенням Бартатівської сільради від 27.04.2017 № 336 про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, а в подальшому передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується наданими до апеляційної скарги документами, та в контексті таких аргументів судом не перевірено, чи не порушено оскарженим рішенням суду першої інстанції законний інтерес ОСОБА_3 щодо частини земельної ділянки, яка входить до складу земельної ділянки право користування якою визнано за ФГ "Козацьке".

22 жовтня 2018 року на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла справа № 914/369/17.

1 січня 2018 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшли апеляційні скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 10 травня 2017 року у справі №914/369/17 від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - як осіб, які не брали участі у справі та які вважають, що суд першої інстанції вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки.

В апеляційних скаргах апелянти просять скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10 травня 2017 року у справі №914/369/17 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема, посилаються на набуття ними права власності на земельні ділянки, площею по 0,1908 га кожна, розташовані в с. Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За твердженнями апелянтів належні їм на праві власності земельні ділянки входять до складу земельної ділянки, що була предметом розгляду місцевим господарським судом у цій справі.

По суті спору у цій справі позиція апелянтів зводиться до того, що спірне розпорядження Городоцької районної державної адміністрації №1065 від 21 листопада 2008 року не могло порушити прав позивача - ФГ «Козацьке», оскільки право постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_14 припинилось, у зв'язку з його смертю у 2015 році. З приводу вказаного питання скаржники посилаються на практику Верховного Суду України у подібних правовідносинах. Одночасно, апелянти наголошують, що висновок експерта від 22.01.2017 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи, не є джерелом доказу в розумінні п.2 ч.2 ст.74 ГПК України.

Представник третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, у своїх письмових поясненнях, підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити.

Представник третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бартатівська сільська рада Городоцького району Львівської області у своїх письмових поясненнях, підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити.

У відзиві на дану апеляційну скаргу позивач заперечив проти її задоволення, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги, просив її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник третіх осіб 1,2,3, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, явки уповноважених представників не забезпечила. При цьому була належним чином повідомлена про час та дату судового засідання.

В судовому засіданні, позивачем було оголошено заяву про часткову відмову від позовних вимог. В даній заяві позивач просив прийняти часткову відмову ФГ «Козацьке» від позову. Закрити провадження в частині, що стосується визнання за ФГ «Козацьке» права користування земельною ділянкою площею 0,8279 га, що знаходиться на території урочища Козацьке, села Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, до складу якої входять ділянки, зазначені в описовій частині заяви. Визнати нечинним рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2017 року в цій частині. Закрити провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення сторін, їх заперечення, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, оскільки це може призвести до порушення права чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, так як матеріалами справи встановлено, що в межах спірної земельної ділянки, знаходяться інші земельні ділянки які належать на праві власності третім особам.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід частково скасувати, а апеляційну скаргу частково задоволити.

Фермерське господарство «Козацьке» зареєстроване 16.11.1992 року та створене відповідно до Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» № 2009-ХІІ від 20.12.1991 року. Основний вид діяльності вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство», чинне на час створення ФГ «Козацьке», земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства надаються громадянам за їх бажанням у довічне успадковуване володіння, приватну власність або оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про власність», що діяв на час створення ФГ «Козацьке», для ведення селянського (фермерського) й особистого підсобного господарства, садівництва, будівництва та обслуговування жилих будинків і задоволення інших потреб, передбачених законом, громадянам надається земля у довічне успадковуване володіння.

У відповідності до зазначеного громадянину ОСОБА_14 видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 061050, площею 24,7 г.

Як вбачається з п. 5.1.1 статуту (в редакції 2007 року, який діяв на дату винесення оскаржуваного розпорядження) до земель господарства належала: земля, передана громадянину ОСОБА_14, на підставі державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 061050, площею 24,7 г. в межах згідно з планом, розташованим на території Бартатівської сільської ради.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 7 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Листом від 23.12.2015 року № 02-32/3226 позивача повідомлено, що право користування земельною ділянкою ФГ «Козацьке» площею 3,0 г. припинено на підставі Розпорядження голови Городоцької РДА від 21.11.2008 р. № 1065 «Про припинення права постійного користування землею гр. ОСОБА_14 для ведення ФГ «Козацьке».

Як зазначає позивач, даним розпорядженням Городоцька РДА 21.11.2008 р. припинила право користування позивача спірною ділянкою, однак, вважає дані дії не правомірними, що й стало приводом звернення з даним позовом до суду про захист своїх порушених прав.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України). Вони регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 2 ст. 31 Земельного кодексу України, громадяни члени фермерського господарства мають право на одержання безплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Земельного кодексу України, громадянам України членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Як стверджує позивач, оскаржуваним розпорядженням голови Городоцької РДА від 21.11.2008 р. № 1065 «Про припинення права постійного користування землею гр. ОСОБА_14 для ведення ФГ «Козацьке» відповідач припинив право постійного користування ФГ «Козацьке» земельною ділянкою площею 3,00 га та відніс її до земель запасу .

На момент прийняття оскаржуваного Розпорядження діяла редакція статуту ФГ «Козацьке», зареєстрована 05.09.2007 р. за № 4600066, відповідно до якого відмова від користування земельною ділянкою площею 3,00 га без згоди усіх членів ФГ «Козацьке» суперечить даному статуту.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство діє на основі Статуту. У статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про фермерські господарства» фермерські господарства та його члени відповідно до закону мають право: продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, в користування позивачу було передано земельну ділянку в с. Бартатів Городоцького району, загальною площею 24,7 га, що підтверджується п. 5.1.1 статуту в редакції від 2007 року, а саме до земель господарства належить земля, передана ОСОБА_14, на підставі Державного акту на право довічного успадкування володіння землею серії Б № 061050 площею 24,7 га в межах згідно з планом, розташованим на території Бартатівської сільської ради. Факт постійного користування підтверджено Актом на право постійного користування землею від 1992 року.

Згідно п. 4.3 статуту 2007 року передбачено, що володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюють члени одностайно.

Відповідно до п. 8.1 діючого статуту 2015 року ФГ «Козацьке», до земель фермерського господарства відноситься земля, передана громадянину ОСОБА_14, на підставі Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею серії Б № 061050, площею 3,7 га в межах згідно планом, розташованим на території Бартатівської сільської ради.

Як зазначив позивач при винесенні розпорядження відповідач покликається на заяву голови ФГ «Козацьке» ОСОБА_14 від 27.08.2008 року та клопотання ФГ «Козацьке» від 23.09.2008 року про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

З метою встановлення даних обставин ФГ «Козацьке» звернулось до Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області. За результатами звернення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань внесено запис щодо кримінального провадження № 0000437.

В межах даного кримінального провадження висновком експерта від 26.01.2017 року № 6/11 встановлено, що підпис від імені голови ФГ «Козацьке» ОСОБА_14 в клопотанні адресованому Голові Городоцької РДА щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою і заяві голові Городоцької РДА від 27.08.2008 року виконані не ОСОБА_14, а іншою особою. Дані обставини підтверджують факт вилучення спірної земельної ділянки з користування без згоди ФГ «Козацьке».

Як стверджує позивач, прийняттям відповідачем оскаржуваного розпорядження порушено не тільки порядок вилучення земельної ділянки та право ФГ «Козацьке» на використання спірної земельної ділянки, а створено перешкоди членам господарства в розпаюванні земель фермерського господарства. Доказами, долученими до матеріалів справи підтверджено, що вказана земельна ділянка площею 3,00 га є частиною земель 24,7 га, передбачених Актом на право постійного користування землею серії Б № 061050 від 1992 року, якими ФГ «Козацьке» користувалось з 1992 року.

Відповідно до положень ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою та інші.

Обсяг повноважень міської ради щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок у в орендне користування відповідає наявним правам суб'єкта права на землю. Міська рада вправі володіти, користуватися і розпоряджатися землями комунальної власності у повному обсязі, встановленому для суб'єктів права власності Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом «Про місцеве самоврядування в Україні» тощо.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 р. ( із змінами і доповненнями).

Отже, рішення відповідача щодо земельних відносин повинні відповідати та ґрунтуватись на законі, що регулює дані відносини.

Положеннями ч.1 ст. 21 ЦК України передбачено, що «суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси».

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. (п. 2 Роз'яснення Вищого арбітражного суду № 02-5/35 від 26.01.2000р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів»).

Відтак, в даній частині позову суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 1065 від 21.11.2008 року «Про припинення постійного користування землею гр. ОСОБА_14, для ведення ФГ «Козацьке» та визнання за Фермерським господарством «Козацьке» право на користування земельною ділянкою площею 3,0 га на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області..

Щодо вимоги про визнання права на користування земельною ділянкою площею 3.0 га колегія суддів зазначає наступне.

В своїй позовній заяві та поясненнях, позивач жодним чином не обгрунтовує вимогу про визнання права на користування земельною ділянкою площею 3.0 га.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, право на позов виникає у разі порушення або оспорювання особистих прав чи охоронюваних законом інтересів.

Разом з тим, із встановлених судами, з матеріалів справи, обставин справи не вбачається, що відповідач оспорює право позивача на користування земельною ділянкою.

Натомість, в матеріалах справи містяться витяги з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за апелянтом ОСОБА_3, (т.2, а.с. 135) також містяться витяги про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_15 (т.2, а.с. 11), ОСОБА_16 (т.2 а.с. 12) та ОСОБА_17 (т.2, а.с. 13). Окрім того, в матеріалах справи міститься інформація Державного земельного кадастру, про право власності на земельну ділянку, площею 0,1963 га, Львівська область Городоцький район село Воля-Бартатівська, урочище «Козацьке» за ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи:

Земельна ділянка площею 0,1963 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, урочище «Козацьке», належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 19.02.2016р. № 50, кадастровий номер № :26:000:0120

Земельна ділянка площею 0,1908 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, урочище «Козацьке» належить на праві власності ОСОБА_18 на підставі рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 31.08.2017р. No 412, кадастровий номер № :26:000:0127:

Земельна ділянка площею 0,1908 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, урочище «Козацьке» належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 31.08.2017р. № 413, кадастровий номер № :26:000:0128.

Земельна ділянка площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, урочище «Козацьке» належить на праві власності ОСОБА_17 на підставі рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 31.08.2017р. № 411, кадастровий номер № :26:000:0130.

Дані обставини підтверджуються і сторонами справи в проекті мирової угоди, яку сторони подавали до суду.

З матеріалів справи, наведених суду, в судових засіданнях, пояснень сторін та пояснень земельного розпорядника Бартатівської сільської ради, суд встановив, що дані земельні ділянки, право власності на які є у вищевказаних осіб, знаходяться в межах спірної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, а також обставини перебування спірної земельної ділянки у власності третіх осіб, відсутність доказів визнання не чинними правових підстав набуття у власність, відсутність доказів визнання незаконними рішень, на підставі яких третім особам надано у власність земельні ділянки, не можуть бути задоволені позовні вимоги про визнання за позивачем права користування всією спірною земельною ділянкою.

Також колегія суддів зазначає про недоведеність позивачем факту невизнання або оспорення відповідачем прав позивача щодо користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 б/н від 28.12.2017 та ОСОБА_3 б/н від 28.12.2017 задоволити частково, рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2017 у справі № 914/369/17 скасувати в частині визнання за Фермерським господарством «Козацьке» права на користування земельною ділянкою площею 3,0 га на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в цій частині в позові відмовити. В решті рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2017 у справі № 914/369/17 залишити без змін.

Стягнути з Городоцької районної державної адміністрації Львівської області (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Б.Хмельницького, 2, ) на користь Фермерського господарства «Козацьке» (81551, Львівська область, Городоцький район, с. Бартатів, ) 800,00 грн. судового збору.

Стягнути з Фермерського господарства «Козацьке» (81551, Львівська область, Городоцький район, с. Бартатів, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 і.н. НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4) 1200 грн., в повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Фермерського господарства «Козацьке» (81551, Львівська область, Городоцький район, с. Бартатів, ) на користь ОСОБА_3 АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_3) 1200 грн., в повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.03.2019

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Дубник О. П.

Суддя Кравчук Н. М.