ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

20 березня 2019 року Справа № 915/990/18

м.Миколаїв

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКРА.",

54028, м. Миколаїв, вул. В.Чорновола (Гмирьова), 8-ж;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000", 54028, м. Миколаїв, вул. В.Чорновола (Гмирьова), 8-ж;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, номер облікової

картки платника податків за даними державного реєстру фізичних

осіб платників податку НОМЕР_1;

про: визнання договору оренди обладнання від 01.07.2011 укладеним,

Суддя Коваль С.М.

За участі секретаря судового засідання Сьянової О.С.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився,

Від відповідача: не з'явився,

Від третьої особи: не з'явився,

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ВІКРА." звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "КОНКОРДПЛАСТ 2000" про визнання договору оренди обладнання від 01.07.2011 укладеним, мотивуючи тим, що відповідач усупереч п. 6.3 Договору оренди обладнання ухиляється від нотаріального посвідчення, а також позивач просить про стягнення грошових коштів на відшкодування судових витрат, зокрема, з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою від 26.10.2018 відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою суду від 23.01.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу № 915/990/18 до судового розгляду по суті.

На адресу суду 26.11.2018 від сторін позивача та відповідача надійшла мирова угода по справі № 915/990/18.

За змістом Мирової угоди сторони досягли згоди про те, що оскільки права Позивача порушено, а саме відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору оренди, позивачем та відповідачем уклали договір оренди обладнання у новій редакції (п. 2 Мирової угоди).

Дослідивши матеріали справи, текст мирової угоди, господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволені затвердження мирової угоди виходячи з наступного:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 192 Господарсько - процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Водночас за вимогами частини 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З аналізу положень наведеної правової норми Суд вбачає, що мирова угода є одним зі способів вирішення спору, який полягає у відмові позивача від використання передбаченого законом способу захисту його права та врегулюванні спору на підставі взаємних поступок сторін, що не є тотожнім відмові позивача від позову чи визнанню відповідачем позову.

Предметом розгляду в даній справі є немайновий спір про визнання договору оренди обладнання від 01.07.2011 укладеним, оскільки відповідач усупереч п. 6.3 Договору (додаткова угода) ухиляється від нотаріального посвідчення. У поданій сторонами для затвердження судом мировій угоді викладені положення, зокрема, про укладення договору оренди обладнання у новій редакції.

Суд вважає, що укладення мирової угоди між учасниками справи не може мати наслідком вирішення спору про нотаріальне посвідчення договору оренди обладнання, оскільки її укладення не змінює факт нотаріального посвідчення договору, а саме мирова угода у даній справі не містить жодного визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

До того ж, мирова угода не може розглядатися як договір у цивільно-правовому розумінні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положенням ГПК України.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Разом з тим суд звертає увагу, що мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди.

Однак сторони у мировій угоди передбачили, зокрема, положення, які стосуються прав і обов'язків осіб, які не є учасниками мирової угоди. Натомість ОСОБА_1 заперечує про затвердження Мирової угоди та передачі в оренду майна, оскільки між учасниками ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 триває корпоративний спір, у зв'язку із чим, на думку третьої особи, ОСОБА_2 намагається у незаконний спосіб заволодіти усім майном Товариства.

Зважаючи на те, що умовами мирової угоди, які передбачають укладення договору оренди обладнання від 01.07.2011 у новій редакції, та передання обладнання, яке належить на праві власності ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000" в оренду ТОВ "ВІКРА.", порушує право ОСОБА_1 як учасника ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000", а також мирова угода у даній справі не містить жодного визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити, а тому мирова угода не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Отже, ураховуючи наведене, у затвердженні мирової угоді, слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 192, 234 ГПК України, господарський суд-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у затвердженні мирової угоди товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" та товариства з обмеженою відповідальністю"ВІКРА." від 26.11.2018 у справі №915/990/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя С.М.Коваль