ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"01" квітня 2019 р. Справа № 910/14740/18

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Буравльов С.І.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації»

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. (повний текст складено 05.03.2019 р.)

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі № 910/14740/18 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_3

2. Аселон Інвестментс Лімітед

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації»

4. ОСОБА_5

5. ОСОБА_6

6. ОСОБА_7

про визнання договору недійсним та скасування реєстраційних записів

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав (часток у статутному капіталі) № 28-09/18/КП/1 від 28.09.2018 р. та скасування реєстраційних записів.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. (повний текст складено 05.03.2019 р.) у справі № 910/14740/18 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, до вирішення спору по суті вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" у розмірі 20184,00 грн, що складає 24% статутного капіталу товариства. Також зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" про зустрічне забезпечення позову у справі № 910/14740/18.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» 20.03.2019 р. подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та задовольнити клопотання про зустрічне забезпечення шляхом встановлення зобов`язання позивачу внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 20184,00 грн.

Також до апеляційної скарги заявником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» у справі № 910/14740/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Власов Ю.Л.

Згідно з ч. 3 ст. 258 ГПК України у чинній редакції до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Суд вказує на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» не додано до апеляційної скарги належних доказів сплати судового збору за її подання у встановлених порядку та розмірі з огляду наступне.

Так, до апеляційної скарги скаржником додано фіскальний чек поштового відділення від 20.03.2019 р. на суму 1936,37 грн, що, на переконання заявника, підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Однак суд не приймає як належний доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги наданий заявником фіскальний чек, оскільки такий документ не містить обов`язкових платіжних реквізитів, а саме призначення платежу. При цьому, фіскальний чек також не є і платіжним документом, передбаченим законодавством (як то квитанція, платіжне доручення, меморіальний ордер, тощо). Тобто суд не може достовірно встановити, на який рахунок було сплачено грошові кошти і чи сплачено взагалі. Окрім цього, знову ж таки, через відсутність необхідних платіжних реквізитів суд позбавлений можливості здійснити перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, як це передбачено ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір».

Так, платіжними реквізитами для сплати судового збору до Північного апеляційного господарського суду є:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача 2004

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа)

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Станом на 01.01.2019 р. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2019 році - 1921,00 грн.

Разом з цим, як вже зазначалося, до апеляційної скарги заявником не додано належних доказів сплати судового збору за її подання.

Окрім цього Товариством з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» також не додано до апеляційної скарги доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Скаржником вказано, що докази отримання копії оскаржуваної ухвали знаходяться у матеріалах даної справи. Разом з цим, слід зазначити, що до Північного апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» на виконання абзацу 2 пункту 17.10 Перехідних положень ГПК України надійшли лише копії матеріалів справи 910/14740/18, у яких відсутні будь-які докази отримання скаржником копії оскаржуваної ухвали.

Отже заявником також при зверненні з даною апеляційною скаргою не дотримано і вимог, встановлених п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з наступних підстав:

- відсутність належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених порядку і розмірі (п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України);

- відсутність доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК України).

При цьому суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Також, як вже було зазначено, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду. Зокрема, скаржник посилається на ту обставину, що повний текст оскаржуваної ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» отримало лише 11.03.2019 р., про що є відповідна відмітка у матеріалах справи. За вказаних обставин, скаржник зазначає про те, що в силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» має право на поновлення строку, оскільки апеляційну скаргу подано впродовж десяти днів з дня вручення копії оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Таким чином, оскільки у даному випадку повний текст ухвали Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. складено 05.03.2019 р., заявник мав подати апеляційну скаргу у строк до 15.03.2019 р. включно. Разом з цим дану апеляційну скаргу подано лише 20.03.2019 р., тобто з пропуском процесуального строку.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної

ухвали суду.

Однак, оскільки скаржником у порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК України не додано до апеляційної скарги доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (які також відсутні і у копіях матеріалів справи), апеляційний суд не може оцінити підстави пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження в контексті п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України.

Отже, підсумовуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» належним чином не обгрунтувало причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки не надало суду доказів отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, що унеможливлює належну оцінку доводів заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України у чинній редакції апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. у справі № 910/14740/18 підлягає також залишенню без руху з підстави необґрунтованості заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження. Скаржнику слід дотриматися зазначених в цій ухвалі вказівок і надати суду іншу заяву про поновлення строку та, у разі наявності, також надати докази отримання копії оскаржуваної ухвали суду.

Одночасно суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. у справі № 910/14740/18 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

2. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації», що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків в частині надання доказів сплати судового збору та доказів отримання копії оскаржуваної ухвали, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, а у випадку не усунення у встановлений термін недоліків в частині подання заяви про поновлення строку - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя С.І. Буравльов