ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"21" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2103/18

Господарський суд Одеської області у складі головуючий суддя Невінгловська Ю.М., судді: Волков Р.В., Цісельський О.В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю:

від позивача : не зявився;

від відповідача: не зявився;

від 3-ї особи: не зявився;

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип" (67570, Одеська обл., Лиманський р-н, смт Чорноморське, вул. Гвардійська, буд.19);

до відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" (68355, Одеська обл., Кілійський рн, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1) в особі Філії Усть-Дунайськ Державного підприємства „Адміністрація морських портів України(68355, Одеська обл., Кілійський р-н, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2);

про зобовязання укласти договір та встановлення земельного сервітуту

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 01.10.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Краншип" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №2274/18) до відповідачів - Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ", в якій просить суд встановити земельний сервітут через земельну ділянку, що була виділена за розподільчим балансом від 13.06.2013 року Державному підприємству „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ в межах облаштованої дороги на складській площі інвентарний номер 861, від автодороги на вїзді в портовий пункт Кілія порту Усть-Дунайськ до території причалу №1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ, які перебувають у господарчому віданні філії Усть-Дунайськ ДП „АМПУ, площею 1058 кв.м. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Краншип, визначивши такі умови сервітуту: вид сервітуту - для проїзду техніки, транспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю „Кран шип та замовників портових послуг та для проходу співробітників Товариства з обмеженою відповідальністю „Краншип та фізичних осіб замовників портових послуг до причалу №1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ, розміщення техніки, маневрування транспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю „Кран шип та замовників портових послуг біля причалу №1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ; строк дії сервітуту визначити до припинення в установленому порядку дії договору № 151-П-АМПУ-17 від 13.12.2017 року про забезпечення доступу Портового оператора до причалу; визначити плату за користування земельним сервітутом в розмірі відповідної частини витрат (1/3 частки) на сплату земельного податку та обслуговування дорожнього полотна; зобовязати Державне підприємство „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ укласти договір про спільне використання технологічно повязаних обєктів портової інфраструктури, до складу яких входить дорога, облаштована в межах складської площі інвентарний номер 861, а також лінії звязку, засоби тепло-, газо-, водо- та електропостачання, інженерні комунікації на території портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ; зобовязати Міністерство інфраструктури України передати Державному підприємству „Адміністрація морських портів України в господарське відання частину складської площі інвентарний номер 861 портового пункту Кілія Державного підприємства „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ у вигляді дороги по доступу до причалу № 1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ як обєкт стратегічної інфраструктури.

Ухвалою суду від 05.10.2018р. за даним позовом було відкрито провадження у справі № 916/2103/18 за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.

21.11.2018 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. ГСОО № 2-5910/18), згідно якої позивач зменшив позовні вимоги, шляхом виключення позовних вимог заявлених до Міністерства інфраструктури України про зобовязання передати Державному підприємству „Адміністрація морських портів України в господарське відання частину складської площі інвентарний номер 861 портового пункту Кілія Державного підприємства „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ у вигляді дороги по доступу до причалу № 1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ як обєкт стратегічної інфраструктури.

У судовому засіданні від 21.11.2018 року судом було постановлено протокольну хвалу, згідно якої подальший розгляд справи №916/2103/18 здійснюється судом з урахуванням вимог та кількісного складу відповідачів, визначеного позивачем в заяві про зменшення позовних вимог вх. ГСОО №2-5910/18.

26.12.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Краншип" було подано клопотання в порядку ст.99 Господарського процесуального кодексу України (вх. ГСОО №2-6538/18), згідно якого останній просив суд призначити по справі №916/2103/18 земельно-технічну експертизу.

03.01.2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог вх. ГСОО №177/19, згідно якої просить суд встановити земельний сервітут для проїзду техніки, транспортних засобів ТОВ „Краншип та замовників портових послуг через земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні ДП „МТП Усть-Дунайськ за Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 05.02.2004 року серія ІІ-ОД №000016 та розташованої за адресою Одеська обл., м. Кілія, вул. Железнякова 4 в межах шляху від автодороги на вїзді в портовий пункт Кілія порту Усть-Дунайськ до причалу №1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ, які перебувають у господарчому віданні філії Усть-Дунайськ ДП „Адміністарія морських портів України, визначивши строк дії сервітуту до припинення в установленому порядку дії договору №151-П-АМПУ-17 від 13.12.2017 року про забезпечення доступу Портового оператора до причалу та плату за користування земельним сервітутом в розмірі відповідної частини витрат (1/3 частки) на сплату земельного податку та обслуговування дорожнього полотна та зобовязати Державне підприємство „МТП Усть-Дунайськ укласти договір про спільне використання технологічно повязаних обєктів портової інфраструктури, до складу яких входить дорога, облаштована для проїзду до причалу №1 портового пункту Кілія по території земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства „МТП Усть-Дунайськ за Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 05.02.2004 року серія ІІ-ОД №000016 та розташованого за адресою Одеська обл., м. Кілія, вул. Железнякова, 4.

Зазначену заяву прийнято судом до розгляду, як таку, що подана у строки та порядок визначений чинним Господарським процесуальним кодексом України.

03.01.2019 року до суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, а також про відкликання раніше поданого клопотання про призначення експертного дослідження. Згідно прохальної частини вказаного клопотання позивач просить суд призначити по справі №916/2103/18 земельно-технічну експертизу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.01.2019р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Краншип про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено частково. Призначено у справі №916/2103/18 судову земельно-технічну експертизу. Проведення судової земельно-технічної експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі №916/2103/18 зупинено на час проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

28.02.2019р. за вх. № ГСОО 4097/19 до Господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз разом з матеріалами господарської справи №916/2103/19 надійшов лист директора інституту, у якому було зазначено, що враховуючи велике завантаження експертів ОНДІСЕ, зокрема, через знаходження на виконанні понад тридцяти експертиз, у тому числі комісійних та комплексних, а також у звязку із виконанням співробітниками ОНДІСЕ науково-дослідних робіт, експерт зможе виконати експертизу не раніше IV кварталу 2019р., у звязку з чим директор ОНДІСЕ просив суд письмово погодити строки виконання експертизи.

Також, 28.02.2019 вх. № ГСОО 2-922/19 до Господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів та доступу на обєкту досліджена (від 08.02.2019р. вих. № 18-456-460) та експертною установою було скеровано рахунок за проведення експертизи від 08.02.2019р. №19-456-460.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.02.2019р. провадження у справі №916/2103/18 поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.02.2019р. призначено справу №916/2103/18 до колегіального розгляду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 28.02.2019р. справу №916/2103/18 передано на розгляд наступному складу суду: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., судді Волков Р.В., Цісельський О.В.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою суду від 01.03.2019 року справу №916/2103/18 було прийнято до провадження Господарським судом Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., судді Волков Р.В., Цісельський О.В. та призначено до розгляду спочатку із призначенням проведення підготовчого засідання на 21.03.2019 року.

20.03.2019 року до суду від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду (вх. ГСОО №5429/19), згідно якої позивач просить суд залишити позовну заяву ТОВ "Краншип" без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання від 21.03.2019 року представники учасників справи не зявились, про поважність причини незявлення не повідомили.

Розглянувши заяву позивача про залишення позову без розгляду суд, зазначає таке:

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

За приписами п. 5 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Приймаючи до уваги, що позивачем заяву про залишення позову без розгляду було подано до початку розгляду справи №916/2103/18 по суті, а також враховуючи, що подання такої заяви жодним чином не порушує права та інтереси відповідача, суд вважає за можливе залишити вищевказану позовну заяву без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та залишити клопотання експерта 28.02.2019 вх. № ГСОО 2-922/19 без розгляду.

Частиною 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

При цьому, вирішуючи питання про повернення судового збору з бюджету, господарський суд виходить з того, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов залишається судом без розгляду саме за заявою позивача, з огляду на положення ст. 7 Закону України „Про судовий збір підстави для повернення судового збору у розмірі 3524,00 грн. з бюджету позивачу відсутні.

Разом з тим, 26.11.2018 року до суду від Міністерства інфраструктури України надійшла заява про розподіл судових витрат на суму 182,52 грн. понесених Міністерством у звязку з розглядом справи №916/2103/18, а саме щодо поштового направлення заяв по суті справи, які останній просив суд покласти на позивача.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що Міністерством інфраструктури України були понесені витрати на поштову відправку у сумі 182,52 грн., які пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, які були необхідні для розгляду (підготовки) справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Міністерства інфраструктури України та покласти відповідні витрати на позивача у справі.

У відповідності до ч. 1, ч. 9 та ч. 10 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативою за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволені позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2018р., шляхом зняття заборони Державному підприємству "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" вчиняти певні дії, а саме загороджувати проїзд техніки, транспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю „Краншип та замовників портових послуг, шляхом розташування загороджувальних конструкцій на проїзній частині складської площі на шляху від автодороги на вїзді до порту та до причалу №1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ.

Керуючись ст.ст. 145, 185, 201, п. 5 ч.1 ст.226, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип" вх. ГСОО №5429/19 задовольнити.

2.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип" у справі №916/2103/18 - залишити без розгляду.

3. Заяву Міністерства інфраструктури України вх. ГСОО №2-5970/18 від 26.11.2018р. задовольнити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип" (67570, Одеська обл., Лиманський р-н, смт Чорноморське, вул. Гвардійська, 19; ) на користь Міністерства інфраструктури України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ) 182/сто вісімдесят дві/грн. 52 коп. судових витрат.

5.Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2018р. по справі №916/2103/18, шляхом зняття заборони Державному підприємству "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" вчиняти певні дії, а саме загороджувати проїзд техніки, транспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю „Краншип та замовників портових послуг, шляхом розташування загороджувальних конструкцій на проїзній частині складської площі на шляху від автодороги на вїзді до порту та до причалу №1 портового пункту Кілія порту Усть-Дунайськ.

Ухвала набрала законної сили 21.03.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повну ухвалу складено 26.03.2019 року.

Головуючий суддя Ю.М. Невінгловська

Суддя Р.В. Волков

Суддя О.В. Цісельський