ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Дніпро Справа № 904/2394/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

секретар Манчік О.О.

за участю:

від скаржника: Ніколенко М.Є., адвокат;

розпорядник майна: Бакулін І.С., арбітражний керуючий;

від ПАТ "Криворіжаглобуд": Гурський В.С., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року

у справі № 904/2394/18 (суддя - Примак С.А., м. Дніпро)

за заявою Приватного підприємства "Агромир"

до Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року відхилено заяву ПП "Агромир" № 1-пб/11/18 від 13.11.2018 року про визнання правочинів (договорів) застави рухомого майна недійсними. Відхилено заяву ПП "Агромир" № 2-11/18-бпп про визнання правочину - договору про збільшення строку позовної давності недійсним у справі про банкрутство ПрАТ "Криворіжаглобуд". Відхилено заяву ПП "Агромир" № 1-27-11/18-бпп від 27.11.2018 року про визнання правочину - договору купівлі-продажу транспортних засобів, укладеного між ТОВ "Машлізинг-плюс" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" недійсним. Задоволено заяву ПП "Агромир" № 5-пб/12/18 від 12.12.2018 року про заміну кредитора. Задоволено заяву ТОВ "ФК "Авуар-Сервіс" від 12.12.2018 року про заміну кредитора. Замінено кредитора у справі № 904/2394/18, а саме замінено ПП "Агромир" новим кредитором - ТОВ "ФК "Авуар-Сервіс". Затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд" з вимогами наступних кредиторів: 1. ТОВ "АВ метал груп" в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 15 738,91 грн. (4 черга задоволення), 1 262,45 грн. (6 черга задоволення); 2. АТ "Криворізька теплоцентраль" в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 210 337,90 грн. (4 черга задоволення); 3. ТОВ "ФК "Авіуар-Сервіс" в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 60 621 753,23 грн. (4 черга задоволення); 4. ТОВ "Техноімпульс" в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 104 346,81 грн. (4 черга задоволення), 12 480,86 грн. (6 черга задоволення); 5. ДП "Дніпрооптбакалія" в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 1 952 876,80 грн. (4 черга задоволення); 6. ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 4 791 807,35 грн. (4 черга задоволення); 7. ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 428 463,57 грн. (3 черга задоволення), 31 756,27 грн. (4 черга задоволення); 8. ПП "Агромир" в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 6 921 833,40 грн. (4 черга задоволення), 587 832,77 грн. (6 черга задоволення); 9. ГУ ДФС у Дніпропетровській області в розмірі 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 901 523,44 грн. (6 черга задоволення). Окремо до реєстру внесені вимоги кредиторів, забезпечені заставою ДП "Дніпрооптбакалія" в розмірі 10 031 862,94 грн. Окремо до реєстру внесені вимоги кредиторів щодо виплати заборгованості із заробітної плати. Зобов'язано розпорядника майна арбітражного керуючого Бакуліна І.С. у 10 денний строк після проведення попереднього засідання повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення. Продовжено повноваження розпорядника майна до 22.01.2019 року. Зобов'язано ровести збори кредиторів до 07.01.2019 року. Рішення про створення та склад комітету кредиторів направити господарському суду у 5 денний строк. Встановлено дату підсумкового судового засідання у справі - 22.01.2019 року.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - ПрАТ "Північний ГЗК") подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року в частині затвердження реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд" з вимогами ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" в розмірі 4 791 807,35 грн. основного боргу за невиконаними договірними зобов'язаннями (4 черга задоволення) та 3 524,00 грн. судових витрат (1 черга задоволення), ухвалити нове рішення в цій частині, яким визнати грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до ПрАТ "Криворіжаглобуд" в розмірі 48 461 034,35 грн. основного боргу за невиконаними договірними зобов'язаннями та 3 524,00 грн. судових витрат, в іншій частині ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року залишити без змін, судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ПрАТ "Криворіжаглобуд".

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обставини справи свідчать про порушення боржником своїх зобов'язань перед ПрАТ "Північний ГЗК": за договорами про відступлення права вимоги за 2012 рік на суму 21 196 351,49 грн.; за договорами про відступлення права вимоги за 2013 рік на суму 8 777 670,61 грн.; за договорами про відступлення права вимоги за 2014 рік на суму 9 881 614,81 грн.; за договорами про відступлення права вимоги за 2015 рік на суму 3 590 726,36 грн.; за договорами про відступлення права вимоги за 2016 рік на суму 2 559 714,96 грн.; за договором № 44 від 27.01.2015 року на суму 347 972,26 грн.; за договором № 361 від 20.03.2017 року на суму 1 000,00 грн.; за договором № 463 від 25.03.2010 року на суму 9 000,00 грн.; за договором № 1341 від 10.12.2015 року на суму 2 500,00 грн.; за договором № 359 від 12.03.2010 року на суму 2 094 483,86 грн. Загальний розмір грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до ПрАТ "Криворіжаглобуд" становить 48 461 034,35 грн. Ухвала суду першої інстанції від 20.12.2018 року не містить висновку, стосовно задоволення кредиторських вимог в розмірі 347 972,26 грн. або відмови в їх задоволенні. Місцевим господарським судом не наведено правового обґрунтування відмови у визнанні кредиторських вимог та не досліджено надані кредитором належні письмові докази. Судом лише прийнято доводи та докази боржника та арбітражного керуючого в частині пропуску строку позовної давності, але жодного спростування вимог кредитора господарським судом ухвала не містить. Суд не звернув увагу на графіки погашення заборгованості, які були підписані уповноваженими представниками ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" та скріплені печатками, що по суті встановлює законний обов'язок до виконання грошових зобов'язань перед ПрАТ "Північний ГЗК". З наданих графіків вбачається, що ПрАТ "Криворіжаглобуд" звертався до ПрАТ "Північний ГЗК" з проханням затвердити графіки погашення договірних зобов'язань кожного року, тим самим змінюючи строки виконання договірних зобов'язань.

В додаткових поясненнях у справі скаржник, зокрема, посилався на те, що аналізуючи суттєві розбіжності у сумах, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, виникає сумнів щодо законності, правомірності та обґрунтованості розрахунку суду першої інстанції та арбітражного керуючого з приводу визнаних грошових вимог кредитора.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Розпорядник майна арбітражний керуючий Бакулін І.С. у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Посилається на те, що розпорядник майна розглянувши заяву кредитора повідомив про часткове визнання вимог на суму 4 797 831,35 грн. з віднесенням 3 524,00 грн. до 1 черги, 4 794 307,35 грн. до 4 черги задоволення вимог кредиторів. Вимоги кредитора на суму 43 666 727,00 грн. не можуть бути визнані та включені до реєстру вимог кредиторів, оскільки заявлені із пропуском строку позовної давності. Посилання скаржника на підписання графіків погашення зобов'язань є необґрунтованим, оскільки до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржнком або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому, якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі № 6-43цс17. Також є необґрунтованим посилання скаржника щодо відсутності мотивів відхилення грошових вимог, оскільки судом першої інстанції в повній мірі наведено мотиви, з яких суд дійшов висновків і закону, яким керувався при постановленні оскаржуваної ухвали. Оскаржувана ухвала господарського суду є повністю мотивована, підтверджена матеріалами справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Арбітражний керуючий Бакулін І.С. (розпорядник майна) в доповненнях до відзиву на апеляційну скаргу звертає увагу суду, що як вбачається з матеріалів справи, боржник підписав графіки погашення заборгованості, перед ПрАТ "Північний ГЗК", однак надані графіки свідчать про таке: графік погашення заборгованості за 2013 рік - всі розрахунки повинні бути здійснені в 2013 році (строк позовної давності сплив в 2016 році); графік погашення заборгованості за 2014 рік - всі розрахунки повинні бути здійснені в 2014 році (строк позовної давності сплив в 2017 році); графік погашення за 2015 рік - всі розрахунки повинні бути здійснені в 2015 році, але з даного графіку неможливо встановити загальну суму заборгованості, суму до сплати, дату здійснення сплати боргу; графік погашення заборгованості за 2016 рік - всі розрахунки повинні бути здійснені в 2016 році, але в графіку відсутня інформація про договір, на підставі якого виникла заборгованість між сторонами; графік погашення заборгованості за 2016-2017 роки - всі розрахунки повинні бути здійснені в 2016-2017 роках, але в графіку відсутня будь-яка інформація про договір, на підставі якого виникла заборгованість між сторонами; графік погашення заборгованості за 2017 рік - всі розрахунки повинні бути здійснені в 2016-2017 роках, але в даному графіку також відсутня будь-яка інформація про договір, на підставі якого виникла заборгованість між сторонами. Таким чином, відсутність в графіках погашення заборгованості посилання на договори, за якими виникла заборгованість, не дає можвливості встановити той факт, що строк позовної давності переривався. Відповідна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 19.01.2017 року у справі № 920/1294/15. Посилання скаржника на те, що строк позовної давності за первинними договорами переривався є хибним та таким, що не підтверджується матеріалами справи, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів переривання строку позовної давності.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 19.02.2019 року.

В судовому засіданні 19.02.2019 року оголошено перерву до 21.03.2019 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2019 року задоволено заяву ПрАТ "Північний ГЗК" про участь в судовому засіданні 21.03.2019 року в режимі відеоконференції з Тернівським районним судом м. Кривого Рогу.

Разом з тим, представник ПрАТ "Північний ГЗК" 21.03.2019 року прибув до Центрального апеляційного господарського суду. В зв'язку з чим, судове засідання 21.03.2019 року проводилось без застосування режиму відеоконференції в приміщенні апеляційного господарського суду.

Представник скаржника в судових засіданнях 19.02.2019 року та 21.03.2019 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Розпорядник майна боржника та представник боржника в судових засіданнях 19.02.2019 року та 21.03.2019 року надали пояснення по апеляційній скарзі, проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судові засідання 19.02.2019 року та 21.03.2019 року своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судових засідань повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на судове рішення, враховуючи те, що участь в засіданні є правом, а не обов'язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників провадження у справі.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд" за заявою Приватного підприємства "Агромир", введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів (до 31.10.2018 року), розпорядником майна боржника призначено Бакуліна І.С., призначено попереднє засідання суду на 26.09.2018 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 року ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року залишено без змін.

10.09.2018 року до Господарського суду Дніпропетровської області від розпорядника майна надійшов реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2018 року призначено розгляд справи в попередньому засіданні на 18.10.2018 року.

Попереднє засідання неодноразово відкладалося Господарським судом Дніпропетровської області згідно з ухвалами від 18.10.2018 року, 31.10.2018 року, від 13.11.2018 року, від 22.11.2018 року, від 29.11.2018 року, від 13.12.2018 року.

В судовому засіданні 20.12.2018 року, суд першої інстанції, зокрема, затвердив реєстр вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд" в тому числі вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" на суму 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 4 791 807, 35 грн. (4 черга задоволення).

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом розгляду апеляційним господарським судом є затвердження у даній справі реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд" з вимогами Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" в розмірі 4 791 807,35 грн. основного боргу за невиконаними договірними зобов'язаннями (4 черга задоволення) та 3 524,00 грн. судових витрат (1 черга задоволення). В іншій частині ухвала місцевого господарського суду від 20.12.2018 року не оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Як вбачається із матеріалів справи, оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Криворіжаглобуд" оприлюднено на офіційному сайті Вищого господарського суду України 19.07.2018 за № 52929.

20.08.2018 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" з грошовими вимогами до боржника в розмірі 48 461 034,35 грн. - основний борг за невиконаними договірними зобов'язаннями та 3 524,00 грн. - судовий збір.

Кредиторські вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" ґрунтуються на договорах відступлення права вимоги, укладених протягом 2012 - 2016 років, договорі № 44 від 27.01.2015 року, договорі № 361 від 20.03.2017 року, договорі № 463 від 25.03.2010 року, договорі № 1341 від 10.12.2015 року, договорі № 359 від 12.03.2010 року.

Відповідно до абзаців 2-4, 8 частини 3 статті 22 Закону розпорядник майна зобов'язаний розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення.

Згідно з частиною 5 статті 23 Закону розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Розпорядник майна та керівник боржника заявили про застосування строку позовної давності стосовно грошових вимог, які виникли на підставі:

- договорів про відступлення права вимоги, які були підписані в 2012 році, на загальну суму 21 196 351,49 грн.;

- договорів про відступлення права вимоги, які були підписані в 2013 році, на загальну суму 8 777 670,61 грн.;

- договорів про відступлення права вимоги, які були підписані в 2015 році, на загальну суму 1 716 606,23 грн.

- договору № 359 від 12.03.2010 року на загальну суму 2 094 483,86 грн.

Решту кредиторських вимог розпорядник майна та керівник боржника визнали в сумі 4 797 831,35 грн., з яких 3 524,00 грн. (1 черга задоволення), 4 794 307,35 грн. (4 черга задоволення).

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів (частина 6 статті 23 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше двох місяців та десяти днів, а у разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Закону. Обов'язок щодо такого повідомлення суд може покласти на розпорядника майна або боржника.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди (частина 2 статті 25 Закону).

Щодо грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 21 196 351,49 грн., які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2012 році колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Із пунктів 1 договорів про відступлення права вимоги, які були укладені в 2012 році між ТОВ "Метінвест-СМЦ" (кредитор) та ПАТ "Північний ГЗК" (наступний кредитор) вбачається, що вони спрямовані на регламентацію цивільних правовідносин, які виникають з приводу відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПАТ "Криворіжаглобуд" щодо виконання грошових зобов'язань за договором поставки № КГП-65/08/11, який був укладений між ТОВ "Метінвест-СМЦ" (постачальник) та ПАТ "Криворіжаглобуд" (покупець).

Відповідно до пункту 3.5 договору поставки № КГП-65/08/11 від 15.08.2011 року покупець оплачує поставлений товар у розмірі 100 % від вартості поставленого товару протягом 3 днів з дати поставки.

Додані до заяви про визнання грошових вимог видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та інші документи свідчать про те, що поставка товару за вказаним договором відбулася протягом 2012 року.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником в повному обсязі зобов'язань за договором поставки № КГП-65/08/11.

Згідно з розрахунком ПрАТ "Північний ГЗК" заборгованість боржника складає 21 196 351,49 грн. Проте, боржником та розпорядником майна зазначено про застосування строку позовної давності за договорами про відступлення права вимоги, які були підписані в 2012 році на загальну суму 21 196 351,49 грн., оскільки грошові вимоги за 2012 рік заявлені кредитором після спливу строку позовної давності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що станом на день подання заяви про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності сплинув. В зв'язку з чим, грошові вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 21 196 351,49 грн. не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Стосовно грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 8 777 670,61 грн., які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2013 році колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

З пунктів 1 договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2013 році між ТОВ "Метінвест-СМЦ" (кредитор) та ПАТ "Північний ГЗК" (наступний кредитор) вбачається, що вони спрямовані на регламентацію цивільних правовідносин, які виникають щодо відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПрАТ "Криворіжаглобуд" стосовно виконання грошових зобов'язань за договором поставки № КГП-321/11/12 від 20.11.2012 року, укладеного між ТОВ "Метінвест-СМЦ" (постачальник) та ПрАТ "Криворіжаглобуд" (покупець).

Згідно з пунктом 3.5 вказаного договору від 20.11.2012 року з урахуванням додаткової угоди № 01 від 20.11.2012 року покупець оплачує поставлений товар у розмірі 100 % від вартості поставленого товару протягом 5 банківських днів з дати поставки.

Додані до заяви про визнання грошових вимог видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та інші документи свідчать про те, що поставка товару за вказаним договором відбулася протягом 2013 року.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником в повному обсязі зобов'язань за договором поставки № КГП-321/11/12.

Згідно з розрахунком ПрАТ "Північний ГЗК" заборгованість боржника складає 8 777 670,61 грн. Проте, боржником та розпорядником майна зазначено про застосування строку позовної давності за договорами про відступлення права вимоги, які були підписані в 2013 році на загальну суму 8 777 670,61 грн., оскільки грошові вимоги за 2013 рік заявлені кредитором після спливу строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що грошові вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" у розмірі 8 777 670,61 грн. не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 9 881 614,81 грн., які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2014 році за зобов'язаннями по договору поставки № КГП-178/11/13 від 12.11.2013 року колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Додані до заяви про визнання грошових вимог докази не містять договору поставки № КГП-178/11/13 від 12.11.2013 року, на підставі якого виникло право вимоги. В зв'язку з чим, суд першої інстанції правомірно зазначив, що грошові вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Стосовно грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 3 590 726,36 грн., які виникли по договорах про відступлення права вимоги, укладених у 2015 році колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пунктів 1 договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2015 році між ТОВ "Метінвест-СМЦ" (кредитор) та ПАТ "Північний ГЗК" (наступний кредитор) вбачається, що вони спрямовані на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПрАТ "Криворіжаглобуд" щодо виконання грошових зобов'язань за договором поставки № КГП- 400/10/14 від 27.10.2014 року.

Пунктом 3.5 договору поставки № КГП-400/10/14 від 27.10.2014 року, укладеного між ТОВ "Метінвест-СМЦ" (постачальник) та ПрАТ "Криворіжаглобуд" (покупець) з урахуванням додаткової угоди № 01 від 05.11.2014 року встановлено, що покупець оплачує поставлений товар у розмірі 100 % від вартості поставленого товару протягом 5 банківських днів з дати поставки.

Додані до заяви про визнання грошових вимог видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та інші документи свідчать про те, що поставка товару за вказаним договором відбулася протягом 2015 року на загальну суму 3 590 726,36 грн.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником в повному обсязі зобов'язань за договором поставки № КГП-400/10/14.

Згідно з розрахунком ПрАТ "Північний ГЗК" заборгованість боржника складає 3 590 726,36 грн.

При цьому, поставка товару за вказаним договором від 27.10.2014 року на суму 1 819 530,07 грн. відбулась в період з 15.04.2015 року по 12.08.2015 року.

Таким чином, станом на день звернення із заявою про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності для заявлення вказаних вимог сплинув. Проте, розпорядником майна та боржником заявлено про застосування строку позовної давності на суму 1 716 606,23 грн.

З урахуванням наведеного, грошові вимоги на суму 102 923,84 грн., які виникли на підставі договору поставки товару за період з 15.04.2015 року по 12.08.2015 року суд першої інстанції правомірно включив до реєстру вимог кредиторів боржника.

Поставка товару за договором від 27.10.2014 року на суму 1 771 196,29 грн. відбулась за період з 01.09.2015 року по 23.12.2015 року, тобто до спливу трирічного строку позовної давності. В зв'язку з чим, грошові вимоги на вказану суму підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що грошові вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" за договорами про відступлення права вимоги, укладеними в 2015 році на загальну суму 1 874 120,13 грн. мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 2 559 714,96 грн., які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладеними у 2016 році колегія суддів апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, протягом 2016 року ТОВ "Метінвест-СМЦ" (кредитор) та ПАТ "Північний ГЗК" (наступний кредитор) було укладено договори про відступлення прав вимоги, які спрямовані на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПрАТ "Криворіжаглобуд" щодо виконання грошових зобов'язань за договором поставки № П-292031/12/15 від 09.12.2015 року.

Додані до заяви про визнання грошових вимог видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та інші документи свідчать про те, що поставка товару за вказаним договором відбулася протягом 2016 року на загальну суму 2 559 714,96 грн.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зобов'язань за договором поставки № П-292031/12/15.

Згідно з розрахунком ПрАТ "Північний ГЗК" заборгованість боржника складає 2 559 714,96 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги ПрАТ "Північний ГЗК", які виникли за договорами про відступлення права вимоги, укладеними у 2016 році між ТОВ "Метінвенст-СМЦ" та ПрАТ "Північний ГЗК" у розмірі 2 559 714,96 грн. підтверджені належними доказами та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника, які виникли на підставі договору № 44 від 27.01.2015 року на суму 347 972,26 грн. колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2015 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" було укладено договір поставки № 44.

Відповідно до пункту 1.1 договору ПрАТ "Північний ГЗК" зобов'язується передати у власність ПрАТ "Криворіжаглобуд" товар згідно специфікацій до договору, а ПрАТ "Криворіжаглобуд" зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах, передбачених договором. Оплата товару ПрАТ "Криворіжаглобуд" відбувається на підставі рахунків або рахунків-фактур, що виставлені ПрАТ "Північний ГЗК" на умовах платежу, вказаних у специфікаціях.

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди № 1 від 30.12.2015 року до договору поставки № 44 від 27.01.2015 року договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих обов'язків, які залишилися невиконаними.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди № 2 від 01.03.2016 року до договору поставки № 44 від 27.01.2015 року сторони дійшли згоди припинити реалізацію всіх видів палива та розірвати договір № 44 від 27.01.2015 року з 01.03.2016 року.

Залишок заборгованості ПрАТ "Криворіжаглобуд" перед ПрАТ "Північний ГЗК" за договором № 44 від 27.01.2015 року складає 347 972,26 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 90682905 від 31.01.2016 року, рахунком фактурою № 90640450 від 31.12.2015 року.

Матеріали справи не містять доказів розрахунку боржника з кредитором за договором № 44.

За наведених обставин, грошові вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" в сумі 347 972,26 грн. мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника.

Стосовно грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 1 000,00 грн., які виникли на підставі договору підряду № 361 від 20.03.2017 року колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2017 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" було укладено договір підряду № 361.

Відповідно до пункту 10.4 договору в разі вчинення працівниками підрядника або субпідрядника порушення, передбаченого переліком видів порушень і відповідальності підрядника, підрядник зобов'язаний сплатити замовнику штраф у розмірі, зазначеному в додатку № 1/1. Підставою для оплати є акт.

Матеріали справи свідчать, що 12.04.2017 року складено двосторонній акт, в якому зафіксовано факт здійснення дрібного розкрадання паливно-мастильних матеріалів.

На підставі вказаного акту було нараховано штраф у розмірі 1 000,00 грн. та надано ПрАТ "Криворіжаглобуд" рахунок-фактуру на оплату штрафу.

Матеріали справи не містять доказів сплати боржником штрафу в розмірі 1 000,00 грн.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що грошові вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" на суму 1 000,00 грн., які виникли на підставі договору підряду № 361 від 20.03.2017 року, мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 9 000,00 грн., які виникли на підставі договору підряду на капітальне будівництво № 463 від 25.03.2010 року колегія суддів апеляційної інстанції враховує наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що 25.03.2010 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" було укладено договір підряду на капітальне будівництво № 463.

Відповідно до пункту 11.2 договору в разі вчинення працівниками підрядника або субпідрядника порушення, передбаченого переліком видів порушення відповідальності підрядника, підрядник зобов'язаний сплатити замовнику штраф у розмірі, зазначеному в додатку № 1/1. Підставою для сплати є акт.

30.12.2011 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" було укладено додаткову угоду № 13, відповідно до пункту 5 якої встановлено, що строк дії договору: початок з дати підписання сторонами, закінчення - до 30.01.2013 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, що залишилися невиконаними.

Як вбачається з матеріалів справи, акти про порушення були складені: 04.03.2017 року на суму 3 000,00 грн.; 01.03.2017 року на суму 3 000,00 грн.; 28.02.2017 року на суму 3 000,00 грн.

Матеріали справи не містять доказів сплати боржником штрафу в розмірі 9 000,00 грн.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" на суму 9 000,00 грн. за договором підряду на капітальне будівництво № 463 від 25.03.2010 року не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки вищевказані акти складені після закінчення строку дії договору. Разом з тим, вказані вимоги включено до загальної суми визнаних грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК".

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що грошові вимоги на суму 9 000,00 грн., які виникли на підставі складених двосторонніх актів за договором підряду на капітальне будівництво № 463 від 25.03.2010 року підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Стосовно грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника в розмірі 2 500,00 грн., які виникли на підставі договору підряду № 1341 від 10.12.2015 року колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

10.12.2015 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" було укладено договір підряду № 1341.

Відповідно до пункту 10.4 договору в разі вчинення працівниками підрядника або субпідрядника порушення, передбаченого переліком видів порушень відповідальності підрядника, підрядник зобов'язаний сплатити замовнику штраф у розмірі, зазначеному в додатку № 1/1. Підставою для сплати є акт.

Згідно з пунктом 15.5 договору він діє до 29.02.2016 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов'язань (в тому числі гарантійних) за договором.

Акти про порушення складені: 26.10.2016 року на суму 200,00 грн.; 13.09.2016 року на суму 1 000,00 грн.; 15.07.2016 року на суму 300,00 грн.; 26.07.2016 року на суму 1 000,00 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати боржником за вказаними актами кредитору.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" в розмірі 2 500,00 грн., які виникли на підставі договору підряду № 1341 від 10.12.2015 року не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки акти про порушення складено після закінчення строку дії договору.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що грошові вимоги на суму 2 500,00 грн., які виникли на підставі складених двосторонніх актів за договором підряду № 1341 від 10.12.2015 року є обґрунтованими та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Щодо вимог ПрАТ "Північний ГЗК" до боржника, які виникли на підставі договору підряду на капітальний ремонт № 359 від 12.03.2010 року в розмірі 2 094 483,86 грн. слід враховувати наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2010 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПАТ "Криворіжаглобуд" було укладено договір підряду на капітальне будівництво № 359.

25.03.2011 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПАТ "Криворіжаглобуд" було укладено додаткову угоду № 3, за умовами якої замовник додатково здійснює передплату на придбання матеріалів у розмірі 6 000 000,00 грн.

13.05.2013 року між ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" укладено додаткову угоду № 7, відповідно до умов якої:

"1. У зв'зяку з закінченням строку дії договору № 359 від 12.03.2010 року та необхідністю погашення дебіторської заборгованості сторони вирішили пролонгувати даний договір на суму 3 728 911,00 грн., в тому числі ПДВ 20 %.

3. У зв'язку з підписанням додаткової угоди № 7 пункт 5.2 договору № 359 від 12.03.2010 року викласти в новій редакції: "Роботи повинні бути виконані в строк - до 30.11.2013 року".

5. У зв'язку з підписанням додаткової угоди № 7 пункт 12.3 договору № 359 від 12.03.2010 року викласти в новій редакції: "Строк дії договору: початок - з дати підписання договору; закінчення - до 31.12.2013 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих обов'язків, які залишилися невиконаними".

На виконання умов договору № 359 від 12.03.2010 року ПрАТ "Північний ГЗК" перерахувало ПАТ "Криворіжаглобуд" передоплату в розмірі 3 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 31.03.2011 року.

ПрАТ "Криворіжаглобуд" виконало роботи з використанням матеріалів, придбаних за авансові кошти на загальну суму 905 516,14 грн. Матеріли справи не містять доказів, що боржником повернуто залишок суми з попередньої оплати за умовами договору № 359 від 12.03.2010 року в розмірі 2 094 483,86 грн.

Враховуючи, що розпорядником майна та головою правління боржника заявлено про застосування строку позовної давності щодо грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" в розмірі 2 094 483,86 грн., які виникли на підставі договору № 359 від 12.03.2010 року, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що вказані грошові вимоги не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо доводів скаржника про те, що графіки погашення заборгованості, які були підписані уповноваженими представниками ПрАТ "Північний ГЗК" та ПрАТ "Криворіжаглобуд", свідчать про переривання перебігу позовної давності колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові в зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропуску, захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", наведених у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення того факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач також повинен довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 910/2967/18.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів і запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 року у справі " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; рішення від 20.09.2011 року у справі " ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Таким чином, позовна давність застосовується із судовим захистом суб'єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право.

Інститут позовної давності також має на меті сприяти сталості цивільних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Чинне законодавство не містить переліку таких дій, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов'язків (частина 1 статті 11 Цивільного кодексу України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звірки розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі № 910/16481/16 за змістом статей 264, 267 Цивільного кодексу України переривання строку позовної давності може мати місце виключно у випадку вчинення особою відповідних дій в межах цього строку, тобто до моменту сплину первинно встановленого строку позовної давності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що надані ПрАТ "Північний ГЗК" графіки погашення не можуть свідчить про переривання перебігу строку позовної давності.

Матеріали справи свідчать про те, що разом із заявою про визнання грошових вимог ПрАТ "Північний ГЗК" не було надано суду графіків погашення заборгованості та інших доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності. Разом з тим, на час розгляду справи в попередньому засіданні кредитором було надано суду графіки погашення заборгованості за 2013-2017 роки.

Графіки погашення заборгованості станом на 10.06.2016 року, 01.01.2014 року, 14.09.2015 року підписані боржником та стосуються договорів № 463 від 25.03.2010 року, № 1701 від 25.12.2012 року, № 631 від 24.04.2013 року, № 710 від 27.04.2012 року, № 359 від 12.03.2010 року, № 987 від 26.08.2015 року, № 780 від 07.07.2015 року, № 104 від 12.01.2015 року. Проте, вказані графіки не підписані кредитором, а тому не можна вважати, що цими графіками встановлювались нові строки виконання зобов'язань.

Щодо врахування вказаних графіків в якості підтвердження наявності заборгованості боржника і переривання в зв'язку з цим строків позовної давності слід зазначити наступне.

Вимоги кредитора, що випливають з договору № 463 від 25.03.2010 року визнано господарським судом у повному обсязі.

Вимоги кредитора, що випливають з договору № 359 від 12.03.2010 року було відхилено судом в зв'язку з пропуском строку позовної давності. При цьому, слід враховувати, що до договору № 359 сторонами була укладена додаткова угода № 7 від 13.05.2013 року, відповідно до якої роботи повинні бути виконані в строк до 30.11.2013 року.

Згідно з графіком погашення заборгованості станом на 10.06.2013 року боржник підтвердив наявність боргу перед кредитором. Строк позовної давності по вказаному договору з урахуванням додаткової угоди закінчився 30.11.2016 року. Кредитор звернувся до господарського суду із грошовими вимогами лише 20.08.2018 року.

Про визнання грошових вимог щодо інших договорів, зазначених в графіках погашення заборгованості кредитором не заявлялось.

Графік погашення заборгованості ПрАТ "Криворіжаглобуд" перед ПрАТ "Північний ГЗК" за металопрокат, отриманий по договорам відступлення боргу станом на 08.02.2016 року підписано боржником. Вказаний графік не містить посилання на договори, на підставі яких виникла заборгованість боржника.

Графіки погашення заборгованості ПрАТ "Криворіжаглобуд" перед ПрАТ "Північний ГЗК" за металопрокат по договорам відступлення боргу станом на 12.05.2016 року та 12.01.2017 року підписано обома сторонами. Проте, вони не містять посилання на договори, на підставі яких виникла заборгованість боржника.

Таким чином, надані кредитором докази на думку апеляційного господарського суду не є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт переривання строку позовної давності за договорами про відступлення права вимоги, укладеними протягом 2012 - 2015 років та договору № 359 від 12.03.2010 року.

З огляду на викладене, грошові вимоги ПрАТ "Північний ЗГК" в загальному розмірі 4 797 831,35 грн. підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд". Інші грошові вимоги необхідно відхилити.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що грошові вимоги ПрАТ "Північний ГЗК" в розмірі 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення; 4 794 307,35 грн. - 4 черга задоволення мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника. Інші вимоги кредитора слід відхилити. В зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині має бути змінена.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року у справі № 904/2394/18 в частині затвердження реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд" з вимогами Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" в розмірі 4 791 807,35 грн. основного боргу за невиконаними договірними зобов'язаннями (4 черга задоволення) та 3 524,00 грн. судових витрат (1 черга задоволення) - змінити, виклавши пункт 6 абзацу 7 резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

"6. Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" у розмірі 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення; 4 794 307,35 грн. - 4 черга задоволення. Інші вимоги кредитора - відхилити".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.03.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус