ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. Справа№ 910/11704/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Метенко Т.І.;

від відповідача: Мотренко В.В., Скляров І.О. - керівник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018

у справі № 910/11704/18 (суддя Котков О. В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс"

про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс" про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № П/17-21 на виконання робіт по спорудженню свердловини №37 сахалінського нафтогазоконденсатного родовища.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі № 910/11704/18 в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що згідно з п.п. 1.4., 3.1. договору для відповідача строк виконання робіт визначається саме з моменту підписання акту приймання-передачі документів № 2 від 12.06.2017 року, тобто дата початку робіт визначається 12.06.2017 року, а не 01.06.2017 року, як зазначає позивач, відповідно датою закінчення виконання робіт є 03.04.2018 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було неправильно витлумачені положення п.п. 1.4., та 3.1. договору, ч. 1 ст. 846 та ч. 4 ст. 882 ЦК України. Також, на думку апелянта, в листі від 01.06.2017 і в акті від 25.07.2017 відповідач підтвердив про початок виконання робіт з 01.06.2017. Позивач зазначив, що у пункті 4.1. договору сторони не передбачили, що лише після того, які всі документи, визначені в додатку № 3 до договору будуть передані, лише тоді роботи можуть розпочатись.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/11704/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11704/18 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі № 910/11704/18, призначено справу до розгляду на 27.03.2019 та зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі № 910/11704/18.

Позиції учасників справи

25.03.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідач, заперечуючи проти доводів апелянта, вказав, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

29.05.2017 року між Приватним акціонерним товариством "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс" (надалі - відповідач, підрядник) укладено договір на виконання робіт по спорудженню свердловини №37 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища №П/17-21 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, підрядник за завданням замовника зобов'язується на власний ризик своїми силами, виконати роботи по спорудженню свердловини №37 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища (НГКР), надалі - роботи, яка є власністю замовника (надалі - свердловина) згідно наданого замовником в одному оригінальному примірнику робочого проекту на спорудження свердловини № 37 Сахалінського НГКР (надалі - робочий проект), а саме: книга 1 (технічний проект), робочий проект на спорудження свердловини № 37 Сахалінського НГКР; книга 2 (Розділ: Оцінка впливу діяльності на навколишнє середовище (ОВНС), робочий проект на спорудження свердловини № 37 Сахалінського НГКР, у сукупності з належним чином оформленими змінами та доповненнями, протоколами, в обсязі та порядку, визначеними програмою буріння, підписаною сторонами, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи по договору та повністю оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно із п. 1.4. договору загальний безперервний строк виконання робіт по договору становить 262 (двісті шістдесят два) календарних днів. Датою початку виконання робіт по договору вважається дата здійснення замовником оплати 1-го платіжного етапу зазначеного у додатку №6 договору, але не раніше дати складання акту приймання-передачі документів згідно п. 3.1. договору.

Додатковою угодою № 3 від 14.03.2018 року до договору загальний безперервний строк виконання робіт збільшено до 295,55 календарних днів.

Відповідно до п. 3.1.. договору замовник до початку виконання робіт по договору надає підряднику документацію, передбачену у додатку №3 до договору, про що сторони складають акт прийому-передачі документів за переліком згідно до додатку №3 до договору.

Додатком № 3 до договору сторони визначили перелік документів, що передаються замовником підряднику до початку виконання робіт.

Зокрема, замовником підлягає передачі підряднику дозвільна документація на виконання робіт по спорудженню свердловини:

- робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР (технічний проект);

- робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР (оцінка впливу діяльності на навколишнє середовище);

- копії висновків експертиз робочого проекту та проекту на спорудження свердловини (висновок експертизи Східного ЕТЦ Держпраці України; погодження АРЗ СП ДСНС України; погодження Харківської комплексної геологічної експедиції; висновок Держпродспоживслужби експертизи; висновок державної екологічної експертизи);

- дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області;

- документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою, розташованою під свердловиною.

Судом встановлено, що на виконання умов договору згідно акту прийому-передачі документів № 1 від 01.06.2017 року позивач передав, а відповідач прийняв, зокрема, дозвільну документацію на виконання робіт по спорудженню свердловини: робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 1 (пояснювальна записка) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017; робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 2 (оцінка впливу діяльності на навколишнє середовище (ОВНС) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР")" Полтава 2017; робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 3 (кошторис) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017; копії висновків експертиз робочого проекту та проекту на спорудження свердловини (висновок експертизи № 63.02-01-0519 від 14.04.2017, виданий ДП «Східний Ексертно-Технічний Центр Держпраці»; висновок державної екологічної експертизи, виданий Департаментом Екології та природних ресурсів Харківської ОДА; лист погодження РАЗ СП Головне Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківсьій області; лист-погодження Краснокутського районного сектору ГУ ДСУНС у Харківській області; Гідрогеологічний висновок, виданий Державною службою геології та надр України, КП «Південукргеології» Харківська комплексна геологічна експедиція; лист Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області, погодження ОВНС; копія спеціального дозволу на користування надрами Сахалінського НГКР; угода на користування земельною ділянкою № 37-У від 04.04.2017, угода на користування земельною ділянкою № 37-У/2 від 04.04.2017; робочий проект і кошторис будівництва водної свердловини № 37В для водо забезпечення технологічного процесу при спорудженні глибокої пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР, книга 4 (Водна свердловина), розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

12.06.2017 року на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв дозвільну документацію на виконання робіт по спорудженню свердловини: копію дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки №000011 від 07.06.2017 виданий Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області. Факт передачі вказаних документів підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками товариств актом прийому-передачі документів № 2 від 12.06.2017 року.

Як вказує позивач та не заперечується відповідачем, з метою виконання робіт по договору, 31.05.2017 року ним було здійснено оплату першого платіжного етапу, сторонами 01.06.2017 року складено та підписано акт приймання-передачі документів, а тому, на думку позивача, у відповідача починаючи з 01.06.2017 року виникло пряме зобов'язання щодо виконання робіт по договору, відповідач зобов'язаний був приступити до виконання робіт саме з 01.06.2017 року.

Про початок виконання робіт відповідачем саме 01.06.2017 року позивач посилається на лист №0601-17-2 від 01.06.2017 року, яким відповідач повідомив позивача, що роботи зі спорудження свердловини №37 Сахалінського НГКР почалися 01.06.2017 року. При цьому, вказує, що жодних заперечень чи зауважень щодо моменту початку виконання робіт у відповідача не було, тому відлік строку виконання робіт по договору розпочався саме з цієї дати - 01.06.2017 року.

За розрахунком позивача відповідач повинен був виконати роботи в термін до 23.03.2018 року з розрахунку: 01.06.2017 року (початок виконання робіт) + 295,55 календарних днів (загальний безперервний строк виконання робіт).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що станом на 23.03.2018 року роботи по договору відповідачем виконані не були, акт прийому-передачі закінченої спорудженням свердловини між сторонами не підписано, станом на 03.04.2018 року строк прострочки виконання робіт становить 11,45 календарних днів. Зважаючи на порушення відповідачем строків виконання робіт на 11,45 календарних днів позивачем нарахована пеня, яка за розрахунком позивача станом на 03.04.2018 року становить 1 907 657,91 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання, які мають ознаки договору підряду, згідно якого в силу вимог ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтями 193, 199 ГК України, частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Заходами відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій передбачено частиною 1 статті 216 та частиною 1 статті 546 ЦК України.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов'язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.8.1. договору передбачена відповідальність підрядника за порушення загального строку виконання робіт, зазначеного у п. 1.4. договору, у вигляді пені у розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожен день такого прострочення.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача пені, нарахованої у зв'язку з порушенням відповідачем загального строку виконання робіт на 11,45 діб (заявлений позивачем період з 23.03.2018 по 03.04.2018).

Тобто, враховуючи предмет та підстави позову, встановленню підлягають обставини порушення відповідачем загального терміну виконання робіт, передбаченого п. 1.4. договору.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно із п. 1.4. договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 14.03.2018) загальний безперервний строк виконання робіт по договору становить 295,55 календарних днів. Датою початку виконання робіт по договору вважається дата здійснення замовником оплати 1-го платіжного етапу зазначеного у додатку №6 договору, але не раніше дати складання акту приймання-передачі документів згідно п. 3.1. договору.

Відповідно до п. 3.1. договору замовник до початку виконання робіт по договору надає підряднику документацію, передбачену у додатку №3 до договору, про що сторони складають акт прийому-передачі документів за переліком згідно до додатку №3 до договору.

Так, додатком № 3 до договору сторони визначили перелік документів, що передаються замовником підряднику до початку виконання робіт.

Тобто, умовами договору сторони передбачили, що датою початку виконання робіт по договору є здійснення замовником оплати 1-го платіжного етапу, але не раніше дати складання акту приймання-передачі документів згідно п. 3.1. договору.

У зв'язку з чим, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідно до умов договору дата початку виконання робіт пов'язана, зокрема, з повною передачею всіх дозвільних документів, які передбачені додатком № 3 до договору.

Умовами договору не передбачено, що дата початку виконання робіт може розпочатись після передачі лише частини документів, визначених у додатку № 3 до договору.

В матеріалах справи міститься акт прийому-передачі документів № 1 від 01.06.2017 року, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв, зокрема, дозвільну документацію на виконання робіт по спорудженню свердловини: робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 1 (пояснювальна записка) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017; робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 2 (оцінка впливу діяльності на навколишнє середовище (ОВНС) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР")" Полтава 2017; робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 3 (кошторис) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017; копії висновків експертиз робочого проекту та проекту на спорудження свердловини (висновок експертизи № 63.02-01-0519 від 14.04.2017, виданий ДП «Східний Ексертно-Технічний Центр Держпраці»; висновок державної екологічної експертизи, виданий Департаментом Екології та природних ресурсів Харківської ОДА; лист погодження РАЗ СП Головне Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківсьій області; лист-погодження Краснокутського районного сектору ГУ ДСУНС у Харківській області; Гідрогеологічний висновок, виданий Державною службою геології та надр України, КП «Південукргеології» Харківська комплексна геологічна експедиція; лист Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області, погодження ОВНС; копія спеціального дозволу на користування надрами Сахалінського НГКР; угода на користування земельною ділянкою № 37-У від 04.04.2017, угода на користування земельною ділянкою № 37-У/2 від 04.04.2017; робочий проект і кошторис будівництва водної свердловини № 37В для водо забезпечення технологічного процесу при спорудженні глибокої пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР, книга 4 (Водна свердловина), розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

Тобто, вказаним актом 01.06.2017 позивачем було передано не всю дозвільну документацію, передбачену додатком № 3 до договору, а саме не передано відповідачу дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області.

Лише 12.06.2017 року позивач передав, а відповідач прийняв на підставі акту прийому-передачі документів № 2 від 12.06.2017 року дозвільну документацію на виконання робіт по спорудженню свердловини, а саме копію дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки №000011 від 07.06.2017 виданий Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області.

Як вбачається з предмету договору, роботи за спірним договором пов'язані з спорудженням свердловини №37 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища (НГКР).

Колегією суддів встановлено, що більшість документів, зазначених в переліку, наведеному в Додатку № 3 до договору, є дозвільними документами, необхідними для початку виконання робіт за договором, у зв'язку з чим вони і вимагались до початку виконання робіт.

Так, підпунктом 1.2. п. 1 Порядку ведення обліку нафтових і газових свердловин, затвердженого наказом Державного комітету природних ресурсів України від 20.04.2005 № 76, встановлено, що під нафтовою чи газовою свердловиною розуміється спеціально обладнана гірнича виробка разом з комплексом технологічного обладнання у земній корі круглого січення з великим співвідношенням глибини до діаметра, яка створюється послідовним руйнуванням (бурінням) гірничих порід, видаленням зруйнованої породи і, при необхідності, кріпленням стінок свердловини.

У відповідності до ст. 1 Гірничого закону України свердловина - це циліндрична гірнича виробка, створена бурами або іншими буровими інструментами, а гірнича виробка, у свою чергу, це порожнина у гірничому масиві після виймання корисних копалин та інших порід.

Так суд першої інстанції в оскаржуваному рішення посилався на ч.ч. 1, 2 ст. 168 Земельного кодексу України (в редакції від 01.03.2018), відповідно до якої ґрунти земельних ділянок є об'єктом особливої охорони.

Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, крім випадків:

а) проведення робіт із буріння та облаштування нафтових і газових свердловин, будівництва, технічного обслуговування, ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов'язаних з їх обслуговуванням об'єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під'їзних доріг, ліній електропередачі та зв'язку, підземних кабельних мереж енергозабезпечення;

б) проведення робіт, пов'язаних з ліквідацією та запобіганням аварійним ситуаціям на нафтових і газових свердловинах та пов'язаних з їх експлуатацією об'єктах трубопровідного транспорту, виробничих спорудах, під'їзних дорогах, лініях електропередачі та зв'язку, підземних кабельних мережах енергозабезпечення.

У випадках, визначених підпунктами "а" і "б" цієї частини, зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок здійснюються виключно на підставі робочого проекту землеустрою.

Однак, на момент виникнення спірних правовідносин (01.06.2017) стаття 168 Земельного Кодексу України була чинною в наступній редакції: «Ґрунти земельних ділянок є об'єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.»

Таким чином, ч. 2 ст. 168 Земельного кодексу України було чітко передбачено, що для проведення робіт з рекультивації необхідний відповідний дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 211 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту.

Процедура видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок регулюється Порядком видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 01.01.2005р. №1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 20.01.2005р. №70/10350 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку спеціальний дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою і дає право власнику земельної ділянки чи землекористувачу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки.

Згідно з п. 3.1., 3.3. Порядку власники земельних ділянок та землекористувачі, які проводять гірничодобувні, геологорозвідувальні, будівельні та інші роботи, зобов'язані отримати дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, якщо це призводить до порушення поверхневого (родючого) шару ґрунту. Дозвіл видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою, у якому повинні бути визначені умови зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту та порядок проведення рекультивації порушених земель.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що основним документом для початку виконання відповідачем робіт за спірним договором є саме дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, без якого, в силу положень ст. 168 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта в частині необов'язковості спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок є необґрунтованими.

В той же час, колегія суддів відзначає, що невірне посилання суду першої інстанції на редакцію ст. 168 Земельного кодексу України (станом на 01.03.2018), враховуючи вірні висновки щодо необхідності спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок, не може бути підставою для зміни оскаржуваного рішення в цій частині.

Стосовно посилання апелянта на те, що робочий проект землеустрою був наявним у позивача, а тому початку виконанню робіт нічого не заважало, колегія суддів зазначає наступне.

В розділі 4 Порядку передбачено процедуру оформлення та видачі дозволу на зняття та перечення ґрунтового покриву.

Так, в пункті 4.2 Порядку міститься вичерпний перелік документів для отримання дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву, а саме:

копія документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою;

копія паспорта громадянина (для військових - посвідчення офіцера; юридичних осіб - копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, копія статуту (положення), інформація щодо прізвища, ім'я та по батькові керівника (заступника), а також особи, відповідальної за додержання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту, їх номери телефонів; представників - копія паспорта громадянина /посвідчення офіцера/, довіреність на отримання дозволу, інформація щодо прізвища, ім'я та по батькові особи, відповідальної за додержання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту, її номер телефону);

проект землеустрою із зазначенням його розробника, копія ліцензії на проведення робіт із землеустрою;

копія агрохімічного паспорта земельної ділянки;

копія договору на виконання земляних робіт (у разі, якщо заявник уклав договір на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки з іншою фізичною чи юридичною особою), прізвище, ім'я та по батькові особи, відповідальної за додержання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту, її номер телефону;

копія документа, що підтверджує сплату коштів за відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у разі їх наявності).

Пунктом 4.5. Порядку передбачено, що за результатами розгляду матеріалів інспекційний орган Держкомзему видає дозвіл чи відмовляє у його видачі. У разі відмови у видачі дозволу інспекційний орган Держкомзему письмово повідомляє про це заявника із зазначенням причин відмови.

Таким чином, подання робочого проекту землеустрою до Адміністративного центру не передбачає автоматичного отримання довозу на зняття та перенесення ґрунтового покриву, а лише є підставою для отримання такого дозволу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що робочий проект землеустрою щодо рекультивації порушених земель, які надаються ПрАТ «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» для буріння свердловини № 37 Сахалінського НГКР не є документом, який дозволяє здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки.

Таким документом, як вже зазначалось раніше, є саме дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву, який видається на підставі затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою і дає право власнику земельної ділянки чи землекористувачу на зняття та перенесення ґрунтового покриття земельної ділянки.

Як вже було зазначено, позивач дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки №000011 від 07.06.2017, передав відповідачу лише 12.06.2017 року, що підтверджується актом прийому-передачі документів № 2 від 12.06.2017 року та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

При цьому, посилання позивача на лист відповідача № 0601-17-2 від 01.06.2017 року, що роботи почалися 01.06.2017 року судом першої інстанції правомірно були відхилені, з огляду на те, що в силу ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Так, додатком № 3 до договору, який є його невід'ємною частиною, сторони визначили, що дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки повинен був бути переданий позивачем відповідачу до початку виконання робіт, тоді як лист № 0601-17-2 від 01.06.2017 року, в аспекті ст. 11 Цивільного кодексу України не є актом цивільного законодавства, який породжує цивільні права та обов'язки.

Крім того, відповідно 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

А тому, лист відповідача № 0601-17-2 від 01.06.2017 року, складений в односторонньому порядку, не може бути розцінений як зміна умов договору щодо початку виконання робіт по договору.

Посилання позивача на акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт від 25.07.2017, в якому зазначено, що роботи виконувались з 01.06.2017 також не може змінювати встановлену договором умову щодо початку відліку часу виконання робіт, та, окрім іншого, лише фіксує об'єм та вартість робіт.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Тобто, боржник не буде вважатися таким, що прострочив, якщо він невчасно виконав свій обов'язок внаслідок прострочення кредитора. Так, якщо відповідно до змісту зобов'язання кредитор має здійснити певні дії, пов'язані із забезпеченням його виконання (у даному випадку, передати документи, які передбачені додатком № 3 до договору), невиконання боржником своїх обов'язків в даному випадку не буде вважатися простроченням, а отже не будуть наставати загальні наслідки, передбачені ст. 612 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Статтею 851 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Як вбачається з умов договору, початок виконання робіт залежав від виконання позивачем свого обов'язку щодо передачі дозвільних документів, які є необхідними для виконання робіт за договором.

Враховуючи, що позивачем було прострочено свій обов'язок щодо повної передачі документів, а саме не передано 01.06.2017 дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, а тому у відповідача в розумінні умов договору та ст.ст. 612, 613 ЦК України станом на 23.03.2018 не настало прострочення виконання зобов'язання щодо виконаних робіт.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Строк виконання зобов'язання встановлюється у вигляді календарної дати або періоду, а також може бути визначений подією, що має неминуче настати в такому випадку зобов'язання підлягає виконанню з настанням цієї події або протягом певного періоду після настання цієї події.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач мав право відстрочити виконання свого зобов'язання до моменту повного виконання позивачем свого обов'язку з передачі документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи порушення з боку позивача обов'язку щодо повної передачі пакету дозвільних документів, передбачених додатком № 3 до договору, на 12 днів, датою закінчення виконання робіт відповідно до п.п. 1.4., 3.1. договору є 03.04.2018.

Таким чином, враховуючи період нарахування позивачем пені (з 23.03.2018 по 03.04.2018), з огляду на встановлену вище дату закінчення виконання робіт, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи, що відповідач мав право відстрочити виконання свого зобов'язання до моменту повного виконання позивачем свого обов'язку з передачі документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи порушення з боку позивача обов'язку щодо повної передачі пакету дозвільних документів, передбачених додатком № 3 до договору, на 12 днів, датою закінчення виконання робіт відповідно до п.п. 1.4., 3.1. договору є 03.04.2018.

Таким чином, враховуючи період нарахування позивачем пені (з 23.03.2018 по 03.04.2018), з огляду на встановлену вище дату закінчення виконання робіт, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - відсутні.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі № 910/11704/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі № 910/11704/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі № 910/11704/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Скасувати зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі № 910/11704/18.

5. Матеріали справи № 910/11704/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.04.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко