ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5473/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Березкіна О.В., Дармін М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019р., суддя Суховаров А.В., повний текст рішення складено 04.02.2019р., у справі № 904/5473/18

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровська область

про стягнення 14 950,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області 06.12.2018 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 14 950, 00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019 року позов задоволено в повному обсязі.

В обгрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що позивачем належними засобами доказування підтверджено факт неправильного зазначення відповідачем в залізничній накладній відомостей про масу вантажу.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

- господарським судом помилково встановлено, що комерційний акт №454502/103 від 27.07.2018р. складений відповідно до вимог, що предявляються до його складання Правилами складання актів;

- позивач не надав суду доказів настання наслідків та спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній та комерційному акті, а тому господарський суд повинен задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.03.2019року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019р. у справі №904/5473/18.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, у липні 2018 року згідно залізничної накладної №45418571 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Новогродівка Донецької залізниці Приватним акціонерним товариством "ДТЕК "Павлоградвугілля" було відправлено вантаж вугілля кам?яне марки г-газовий у вагоні №53450763.

На підставі актів загальної форми №602 від 27.07.2018 (а.с.12), №611 від 31.07.2018 (а.с. 13) на станції Павлоград І Придніпровської залізниці, згідно статті 24 Статуту залізниць України проведено контрольне переваження вантажу у вагоні №53450763.

За результатами переважування виявлено розбіжності між даними, вказаними в накладній, з фактичною масою вантажу, про що складений комерційний акт № 454502/103/15 від 27.07.2018 (а.с.11).

Розділом "Д" вказаного акту зафіксовано, що при контрольному зважуванні вагону №53450763, в документі зазначається: вугілля кам?яне марки г-газовий навалом, вантаж розрівняний і маркований продольними бороздами, в/п 70т, нетто 69 550 кг, тара - 23 400 кг.

В дійсності виявилось: вантаж вугілля кам?яне, брутто 94 900 кг., тара з документу 23 400 кг., нетто 71 500 кг., що більше маси зазначеної в документі на 1 950 кг. Зважування проводилось без відчеплення при повній зупинці на справних повірених 150 т вагонних вагах №7 ст. Павлоград І (повірка 26.07.2018 року) прийомоздавальником ОСОБА_1, в присутності ДС ОСОБА_2, приймальника поїздів ОСОБА_3 Зважування проводилось двічі комісією в тому ж складі, маса брутто 94 900 кг не змінилась. Навантаження у вагоні рівномірне нижче бортів 0,2м., з природним скосом вздовж бортів до торцевої частини вагону, марковано продольними бороздами, маркування не порушене. Без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, без дверей, люка зачинені, течі та слідів течі вантажу не має. Вагон затримано для усунення комерційної несправності. Начальник вантажного району по штату відсутній.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, позивач нарахував відповідачу розмір якого становить 14 950,00 грн. (2 990,00 грн. х 5), що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Приймаючи рішення відповідно до вимог апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступними положеннями діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами, визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст. 23 Статуту залізниць України).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п. 1.2 ч. 1 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Статтею 37 Статуту залізниць України передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Згідно з пунктами 2.1, 6.6, 6.7 та додатком № 3 Правил оформлення перевізних документів, графи накладної "Маса вантажу, визначена відправником" та "Спосіб визначення маси" заповнюються відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Приписами ст. 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пункт 4.6. Правил оформлення перевізних документів передбачає, що у разі перевантаження вантажу під час перевезення в інший вагон (контейнер) у накладній номер вагона (контейнера) та інші відомості про нього змінюються (так щоб їх можна було прочитати) і проставляються нові відомості про вагон (контейнер), у який перевантажено вантаж. Ці зміни засвідчуються підписом працівника, який керував перевантаженням, із зазначенням найменування станції, на якій перевантажено вантаж.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При заповненні перевізних документів, відповідачем було невірно зазначено масу вантажу, що підтверджується комерційним актом №454502/103/15 від 27.07.2018.

Відповідачем факт невірного зазначення у накладній №45418571маси вантажу належним чином не спростований.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 14950,00грн. штрафу.

Доводи апеляційної скарги про те, що господарським судом помилково встановлено, що комерційний акт №454502/103 від 27.07.2018р. складений відповідно до вимог, що предявляються до його складання Правилами складання актів, а саме: комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району, не приймаються судом до уваги, оскільки підписання комерційного акту двома працівниками залізниці не суперечить п. 10 Правил складання актів.

Також господарським судом правомірно відмовлено в задоволені клопотання про зменшення розміру штрафу, оскільки, як правильно встановлено господарським судом, відповідачем не надано суду належних доказів в підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов'язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019р. у справі №904/5473/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270,

275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексуУкраїни, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019р. у справі № 904/5473/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна