СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Справа № 922/2243/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участі представників:

позивача ОСОБА_1, посвідчення адвоката № 005608 від 28.05.2015, довіреність№ 185 від 20.12.18

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, м. Київ (вх. № 312 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 19.12.2018 (суддя Шатерніков М.І.; повний текст складено 29.12.2018) у справі № 922/2243/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Світло шахтаря", м. Харків

про застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Світло шахтаря", в якій просить застосувати наслідки недійсності правочину щодо погашення заборгованості за Кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "Світло шахтаря" за рахунок коштів розміщених на депозитних рахунках.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.12.2018 у справі № 922/2243/18 у задоволенні позову відмовлено.

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 19.12.2018 у справі № 922/2243/18, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована наступними обставинами:

- Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ВіЕйБі Банк" забезпечила перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, та діяла у межах повноважень, наданих їй ч.2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- на момент здійснення перевірки правочинів, вчинених банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "ВіЕйБі Банк", з 21.11.2013 по 20.11.2014, на предмет виявлення правочинів (тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених законом, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 керувалась вимогами, які передбачені Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012, яке було чинним на момент проведення зазначеної перевірки та є чинним на сьогодні;

- за результатами проведення перевірки правочинів ПАТ "ВіЕйБі Банк" в період з 21.11.2013 по 20.11.2014 комісією з перевірки правочинів було складено акт від 09.02.2015, відповідно до якого комісією було виявлено низку правочинів, які містять ознаки, визначені положеннями ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі правочин щодо здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором № 218-2012 від 04.10.2012, укладеним між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ «НВО «Світло Шахтаря», за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу № 603654/2013 від 25.06.2013, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_3.

- Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 засобами поштового звязку, а саме рекомендованим листом, було направлено на адресу відповідача повідомлення №11/1-47288 від 23 вересня 2016 року про нікчемність правочину;

- суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача щодо обґрунтованості збитків, які були спричинені ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладанням договору від 19.11.2014 про розірвання кредитного договору № 218-2012 від 11.05.2012;

- переваги (пільги) з погашення заборгованості за кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012 за рахунок коштів розміщених на депозитному рахунку було надано в той період, коли ПАТ "ВіЕйБі Банк" офіційно було визнано неплатоспроможним;

- ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "ВіЕйБі Банк" призводить до штучного зменшення ліквідаційної маси , що порушить права держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інших кредиторів ПАТ "ВіЕйБі Банк", спричинить невиправдані видатки з Державного бюджету України, а також збитки для держави в особі Фонду гарантування.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 1373 від 07.02.2019), в якому з доводами апеляційної скарги не погоджується, зазначає про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення господарського суду Харківської області. Відповідач посилається на те, що

- наявний договір від 19.11.2014 про розірвання кредитного договору № 218-2012 від 11.05.2012, який укладено у звязку з повним погашенням заборгованості за кредитним договором;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі №910/21126/16, яке набрало законної сили, визнано припиненими зобовязання ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" за Кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012; виконання зобовязань за кредитним договором було проведено до визнання ПАТ "ВіЕйБі Банк" неплатоспроможним.

В судовому засіданні 21.02.2019 оголошено перерву до 26.03.2019 о 10:00 год.

25.02.2019 представник відповідача через канцелярію суду звернувся з клопотанням (вх. № 2077 від 25.02.2019) про відкладення розгляду справи, оскільки представник відповідача ОСОБА_4 не може брати участь у судовому засіданні, призначеному на 26.03.2019, у звязку з знаходженням у відпустці.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, представником відповідача не доведено наявності підстав неможливості ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" прийняти участь у судовому засіданні (шляхом самопредставництва або залучення іншого представника), а також з метою недопущення порушення процесуальних строків, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ОСОБА_5, згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» .

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

22 лютого 2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та делегування повноважень ліквідатора, яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" на два роки по 19.03.2018 (включно).

15 лютого 2018 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №474 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та делегування повноважень ліквідатора, яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" з 20 березня 2018 року по 19 березня 2020 року включно.

В позовній заяві позивач вказує, що на виконання вимог ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було здійснено перевірку укладених банком договорів. За результатами проведення перевірки правочинів ПАТ "ВіЕйБі Банк" в період з 21 листопада 2013 року по 20 листопада 2014 року комісією з перевірки правочинів було складено Акт від 09 лютого 2015 року, відповідно до якого виявлено ряд правочинів, які містять ознаки, визначені положеннями ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі, щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №218-2012 від 11 травня 2012 року, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "НВО "Світло шахтаря", за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за Договором банківського вкладу №603654/2013 від 25 червня 2013 року, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_3.

Разом з цим, позивач зазначає, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ВіЕйБі Банк" забезпечила перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. На момент здійснення перевірки правочинів, вчинених банком з 21.11.2013 по 20.11.2014, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, передбачених законом, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб керувалась вимогами, які передбачені Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012. Уповноваженою особою рекомендованим листом, було направлено на адресу відповідача повідомлення №11/1-47288 від 23 вересня 2016 року про нікчемність правочину, відповідно до ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо: здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором № 218-2012 від 11 травня 2012 року, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та TOB "НВО "Світло шахтаря", за рахунок коштів, розміщених на депозитних рахунках за Договорами банківського вкладу №603654/2013 від 25 червня 2013 року, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_3. Термін дії Кредитного договору № 218-2012 від 11 травня 2012 року (згідно Договору про внесення змін та доповнень № 4 від 24.03.2014) встановлено по 24 грудня 2014 року.

З урахуванням вищевикладеного, позивач вказує, що договором від 19.11.2014 про розірвання кредитного договору №218-2012 від 11 травня 2012 року дія договору припинена достроково, чим було нанесено збитки ПАТ "ВіЕйБі Банк", а саме, банком були недоотримані відсотки, передбачені умовами кредитного договору, які повинні бути сплачені за повний строк дії договору, отримання відсотків за кредитними договорами є одним із головних джерел отримання прибутку банком. Позивач наполягає на тому, що переваги (пільги) з погашення заборгованості за Кредитним договором № 218-2012 від 11 травня 2012 року за рахунок коштів, розміщених на депозитних рахунках, було надано в той період, коли ПАТ "ВіЕйБі Банк" офіційно було визнано неплатоспроможним. Таким чином, зазначений правочин було здійснено на завідомо невигідних умовах для банку та ускладнило його фінансове становище. Такі дії зменшують прибутки банківської установи, що, в свою чергу, є порушенням прав та інтересів кредиторів банку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11 травня 2012 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" (Кредитор) та TOB "НВО "Світло шахтаря" (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 218-2012 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 95000,00 дол. США з кінцевим терміном погашення кредиту Позичальником - 25.10.2012 включно.

Відповідно до договору про внесення змін та доповнень №4 до Кредитного договору №218-2012 від 11 травня 2012 року кінцевий термін погашення кредиту Позичальником було продовжено до 24.12.2014 включно.

Згідно умов розділу 4 Кредитного договору №218-2012, в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат за Договором, виступає:

- застава майнових прав на грошові кошти в сумі 100000,00 дол. США, які розміщені майновим поручителем ОСОБА_3 на депозитному рахунку в ПАТ "ВіЕйБі Банк" № 363478/2012 від 26.04.2012 р.

25 червня 2013 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_3 було укладено договір застави майнових прав № 218-32-2012, згідно з яким в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012, укладеним між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "НВО "Світло шахтаря" (а.с.45-46).

Пунктом 2.2.1. договору застави майнових прав №218-32-2013 було передбачено право заставодавця зупинити в будь-який час звернення стягнення на предмет застави шляхом виконання зобовязань за Кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що 19.11.2014 ОСОБА_3 було виконано зобов'язання TOB "НВО "Світло Шахтаря" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" шляхом перерахування коштів з рахунку №2455 в сумі 95688,75 дол. США в ПАТ "ВіЕйБі Банк" на рахунок №013 в ПАТ "ВіЕйБі Банк" в погашення зобовязань згідно кредитного договору №218-2012 від 11.05.2012.

19 листопада 2014 року між ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" та ПАТ "ВіЕйБі Банк" було укладено договір про розірвання Кредитного договору №218-2012 від 11 травня 2012 року, у п.3 якого сторони заявили про факт проведення повного взаєморозрахунку та відсутність взаємних претензій з приводу виконання умов Кредитного договору.

Як зазначає відповідач, 27.09.2016 ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" отримало повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВІЕйБі Банк" від 23.09.2016 за вих. №11/1-47288 про нікчемність правочину щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №218-2012 від 11 травня 2012 року, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу №603654/2014 від 25.06.2013, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_3.

У звязку з вищенаведеним, керуючись положеннями ч.5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ПАТ "ВіЕйБі Банк" у вказаному повідомлені вимагало від ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" негайно (в день отримання цього повідомлення) виконання зобовязань за Кредитним договором №218-2012 від 11 травня 2012 року.

ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" не погодилося з тим, що транзакції щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №218-2012 від 11 травня 2012 року, підпадають за своєю правовою та економічною суттю під критерії нікчемності, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зважаючи на той факт, що зобов'язання по Кредитному договору №218-2012 від 11 травня 2012 року виконані своєчасно та в повному обсязі, ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання припиненими зобовязань за Кредитним договором №218-2012 від 11 травня 2012 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі №910/2126/16, яке набрало законної сили, визнано припиненими зобовязання ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" за Кредитним договором №218-2012 від 11 травня 2012 року.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення у справі №922/2243/18, дійшов висновку, що оскільки виконання зобов'язань за Кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012 було проведено до визнання ПАТ "ВіЕйБі Банк" неплатоспроможним, то зобовязання ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" за Кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012 є припиненими. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги визнані судом безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 7 частини 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, у разі якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регламентовано, що протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації Фонд повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (п. 1 ч. 4 ст. 38).

Таким чином, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регламентовано право Уповноваженої особи Фонду формувати висновок про нікчемність правочинів та повідомляти про це сторін договору. Разом з цим, Фонд лише виявляє правочини, що вже є нікчемними в силу ч.3 ст.38 Закону, і повідомляє про них, а не визнає чи робить їх нікчемними саме своїми рішеннями.

Як вбачається з повідомлення №11/1-47288 від 23.09.2016 Уповноваженої особи гарантування вкладів фізичних осіб на адресу вкладника ОСОБА_3, позивач вважає нікчемним правочин щодо погашення заборгованості за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 (укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «НВО «Світло шахтаря») за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу №603654/2013 від 25.06.2013 (укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3Л.) (а.с.43).

Судова колегія зазначає, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Отже, операція з перерахування коштів з рахунків ОСОБА_3 в ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рахунки в ПАТ «ВіЕйБі Банк» для погашення заборгованості за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 не є правочином в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має повноважень визнавати нікчемними транзакції з перерахування коштів з одного рахунку на інший, в порядку ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові ОСОБА_7 Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №826/1476/15.

Судова колегія враховує, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у разі виявлення нікчемних правочинів зобовязаний вчинити дії щодо застосування наслідків недійсності - звернутися до суду із відповідним позовом.

В позовній заяві позивач просить застосувати наслідки недійсності правочину щодо погашення заборгованості за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 (укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «НВО «Світло шахтаря» за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку.

Посилаючись на умови кредитного договору №218-2012 від 11.05.2012 та договору від 19.11.2014 про розірвання кредитного договору, позивачем в позові не обгрунтовано, який саме правочин (договір) він вважає нікчемним та які умови договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

Не доводячи нікчемність правочину, позивач в позові стверджує, що «договором від 19.11.2014 про розірвання кредитного договору дія цього договору припинена достроково, чим банку було нанесено збитки у вигляді недоотриманих відсотків» є безпідставними та не приймаються судом, оскільки,

по - перше, позивачем не приймалось рішення та ніде не вказувалось про виявлення факту нікчемності вказаного договору від 19.11.2014 в порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

в повідомленні про нікчемність правочину №11/1-47288 від 23.09.2016 (а.с.43) позивач посилається лише на «правочин щодо погашення заборгованості за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу №603654/2013 від 25.06.2013 (укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3Л.)».

по - друге, збитки, про які зазначає позивач, не є підставою для нікчемності правочину в розумінні пункту 7 частини 3 статті 38 вказаного Закону;

по - третє, позивачем не заявлено вимог про застосування наслідків недійсності саме договору від 19.11.2014 про розірвання кредитного договору (окрім "правочину щодо погашення заборгованості", що по суті є транзакцією банку).

Апеляційна скарга, як і позовна заява, також не містить обгрунтувань, який саме правочин (договір) позивач вважає нікчемним з підстав, визначених в статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судова колегія також зазначає, що у разі визнання за рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб договору банківського вкладу або банківського рахунку нікчемним, кошти вкладника мають бути повернуті на рахунок, з якого вони були перераховані за договором, що визнаний нікчемним.

Позивач, направивши вкладнику ОСОБА_3 повідомлення про нікчемність правочину щодо погашення заборгованості за кредитним договором та вимагаючи негайного виконання зобовязань, не вчинив дій з повернення грошових коштів вкладнику - ОСОБА_3

В позовній заяві позивач не уточнює, яким чином, на його думку, потрібно застосувати наслідки нікчемності правочину з урахуванням того, що заборгованість за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 повністю погашена майновим поручителем - ОСОБА_3.

Як свідчать матеріали справи, у звязку із повним розрахунком за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 та відсутністю взаємних претензій з приводу виконання умов договору, 19.11.2014 ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «НВО «Світло Шахтаря» укладено договір про розірвання вказаного кредитного договору (а.с.44).

Отримавши повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №11/1-47288 від 23.09.2016, ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" не погодилося з тим, що транзакції щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012 підпадають за своєю правовою та економічною суттю під критерії нікчемності, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Зважаючи на той факт, що зобов'язання по кредитному договору № 218-2012 від 11.05.2012 виконані своєчасно та в повному обсязі, ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання припиненими зобовязань за Кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі №910/2126/16 визнано припиненими зобовязання ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" за кредитним договором №218-2012 від 11 травня 2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 у справі №910/21126/16 апеляційну скаргу ПАТ "ВіЕйБі Банк" на вказане рішення суду повернуто без розгляду (а.с.54-55). Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/21126/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №910/21126/16 (а.с.56-57).

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі №910/2126/16 набрало законної сили.

Вказаним рішенням суду встановлено наступні обставини:

- рішення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 щодо нікчемності правочину щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу № 603654/2013 від 25.06.2013, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_8, матеріали справи не містять;

- ОСОБА_3 на підставі платіжного доручення в іноземній валюті № 1 від 19.11.2014 здійснено погашення кредиту згідно кредитного договору № 218-2012 від 11.05.2012 в розмірі 95 000,00 доларів США;

- 19.11.2014 між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" укладено договір про розірвання кредитного договору № 218-2012 від 11.05.2012;

- зобовязання сторін за кредитним договором № 218-2012 від 11.05.2012 є припиненими з 19.11.2014.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зобовязання ТОВ "НВО "Світло Шахтаря" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" за кредитним договором виконано у повному обсязі шляхом погашення кредиту за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу № 603654/2013 від 25.06.2013, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_3.

ПАТ "ВіЕйБі Банк" прийняв дане виконання зобовязання, у звязку з чим сторони відповідно до ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, домовились розірвати кредитний договір № 218-2012 від 11.05.2012.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, тимчасову адміністрацію у ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено з 21.11.2014, що підтверджується рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ОСОБА_5».

Зобовязання сторін за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 є припиненим з 19.11.2014, тобто, до визнання ПАТ "ВіЕйБі Банк" неплатоспроможним.

Зазначені обставини спростовують твердження позивача в позові та в апеляційній скарзі про те, що переваги з погашення заборгованості за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 за рахунок коштів розміщених на депозитному рахунку було надано в той період, коли ПАТ "ВіЕйБі Банк" офіційно було визнано неплатоспроможним.

Крім того, позивачем не доведено, що погашення боргу за кредитом за один місяць до закінчення дії кредитного договору є перевагою або пільгою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відтак, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи, що транзакція з перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 не є правочином в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України та не може бути визнана нікчемною в порядку ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також те, що позивачем не доведено які саме правочини (договори) передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності наведених в апеляційній скарзі доводів. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його зміни чи скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.12.2018 у справі №922/2243/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 01.04.2019р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Н.М. Пелипенко