ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.03.2019м. ДніпроСправа № 904/1113/19

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АРМАДА ЛТД", м. Підгородне, Дніпропетровська область

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина", с. Ломачинці, Сокирянський район, Чернівецька область

відпоівдача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт", с. Лотівка, Шепетівський район, Хмельницька область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці, Шепетівський район, Хмельницька область

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АРМАДА ЛТД", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина", відпоівдача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", в якому просило суд:

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Армада ЛТД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» заборгованість по лізинговим платежам в розмірі 9 309 480,93 грн., 365% річних у розмірі 12 054 962,93 грн., загалом за позовом - 21 364 443,86 грн.

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» заборгованість по лізинговим платежам в розмірі 9 309 480,93 грн., 365% річних у розмірі 12 054 962,93 грн., загалом за позовом - 21 364 443,86 грн.

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» заборгованість по лізинговим платежам в розмірі 9 309 480,93 грн., 365% річних у розмірі 12 054 962,93 грн., загалом за позовом - 21 364 443,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №24АФ-14. Лізингоодержувач згідно умов Договору отримав від ТОВ «Агротек» у платне користування Сівалки John Deere 1890 у кількості 2 штуки та Бункери John Deere 1910 у кількості 2 штуки (надалі - Майно) та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору фінансового лізингу у строки та у розмірах згідно додатку №2 «Графік внесення лізингових платежів» до Договору, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Позивач зазначає, що станом складання цієї позовної заяви сума простроченої заборгованості лізингоодержувача перед позивачем за договором №24АФ-14 від 27.03.2014 становить 9 309 480,93 грн., а розмір відсотків річних згідно договору становить 12 054 962,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №24АФ-14. Лізингоодержувач згідно умов Договору отримав від ТОВ "Агротек" у платне користування Сівалки John Deere 1890 у кількості 2 штуки та Бункери John Deere 1910 у кількості 2 штуки (надалі - Майно) та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору фінансового лізингу у строки та у розмірах згідно додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до Договору, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Позивач зазначає, що станом складання цієї позовної заяви сума простроченої заборгованості лізингоодержувача перед позивачем за договором №24АФ-14 від 27.03.2014 становить 9 309 480,93 грн., а розмір відсотків річних згідно договору становить 12 054 962,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог до відповідача - 1 позивач зазначає, що 30.03.2018 року між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено договір поруки №3П/24АФ-14, за яким Відповідач-1 виступає поручителем по виконанню Лізингоодержувачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 р. У зв'язку з невиконанням Лізингоодержувачем своїх зобов'язань за Договором фінансового лізингу з оплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014 р. та простроченої заборгованості за Додатковою угодою № 5 до Договору, Позивач звернувся до Відповідача -1 з вимогою № 2102/19-2019/3юр від 21.02.2019 р. Проте, Відповідач 1 не здійснив погашення заборгованості. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача-1 - 21 364 443,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог до відповідача - 2 позивач зазначає, що 30.03.2018 року між Позивачем та Відповідачем-2 було укладено договір поруки №2П/24АФ-14, за яким Відповідач-2 виступає поручителем по виконанню Лізингоодержувачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 р. У зв'язку з невиконанням Лізингоодержувачем своїх зобов'язань за Договором фінансового лізингу з оплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014 р. та простроченої заборгованості за Додатковою угодою № 5 до Договору, Позивач звернувся до Відповідача-2 з вимогою № 2002/19-2019/1юр від 20.02.2019 р. Проте, Відповідач-2 не здійснив погашення заборгованості. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача-2 - 21 364 443,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог до відповідача - 3 позивач зазначає, що 30.03.2018 року між Позивачем та Відповідачем-3 було укладено договір поруки №1П/24АФ-14, за яким Відповідач 3 виступає поручителем по виконанню Лізингоодержувачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 р. У зв'язку з невиконанням Лізингоодержувачем своїх зобов'язань за Договором фінансового лізингу з оплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014 р. та простроченої заборгованості за Додатковою угодою № 5 до Договору, Позивач звернувся до Відповідача-3 з вимогою № 2502/19-2019/1юр від 25.02.2019 р. Проте, Відповідач-3 не здійснив погашення заборгованості. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача-3 - 21 364 443,86 грн.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Так, в позовній заяві позивачем об'єднано позовні вимоги до трьох відповідачів, які не є між собою солідарними боржниками та не мають спільних зобов'язань, як один перед одним так і перед позивачем.

Як встановлено з поданої позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами-1,2,3 зобов'язань за різними договорами поруки одночасно, а саме за договорами №1П/24АФ-14 від 30.03.2018, №2П/24АФ-14 від 30.03.2018 та №3П/24АФ-14 від 30.03.2018.

Кожен з цих договорів має свою правову природу та потребує дослідження судом як на предмет існування цього договору так і умов його виконання, а тому сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін і суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

За викладеного суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем різних вимог до різних відповідачів утруднить, зробить фактично неможливим розгляд справи та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті; підстави для застосування положень ст. 173 ГПК України відсутні; тому суд дійшов висновку про повернення поданого позову заявнику.

Одночасно з цим суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2019 набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2019 рік", ст. 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921,00 грн.

За подання до господарського суду встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на прохальну частину позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги майнового характеру до трьох відповідачів на загальну суму 64 093 331,40 грн., за які він мав сплатити судовий збір у розмірі 672 350,00 грн.

В той час, до позовної заяви додано платіжне доручення №36739 від 22.02.2019 на суму 320 466,66 грн. Таким чином, сума недоплаченого судового збору складає 351 883,34 грн.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Позивачем до позову не надано належних доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відпоівдача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт".

Як вбачається з наданого позивачем опису вкладення, позивач направив позов на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" (30457, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Лотівка, вул. Молодіжна).

В той же час, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.03.2019, адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" (30453, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Лотівка, вул. Центральна, буд. 1, корпус Б).

Отже, позивачем не надано доказів направлення відповідачу-3 копії позовної заяви та доданих до неї документів.

На підставі викладеного, суд повертає позовну заяву без розгляду відповідно до п. 2 ч.5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 173, п. 2 ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява з доданими до неї матеріалами, в тому числі платіжне доручення №36739 від 22.02.2019 про сплату судового збору в розмірі 320 466,66 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко