ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3457/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амкіф", м.Харків
про стягнення 544 958,16грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, ордер серія ДП№1988/000013 від 21.01.2019

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амкіф" (надалі - відповідач) про стягнення 544958,16грн., з яких: 368270,52грн. основного боргу, 100900,74грн. пені, 57624,56грн. інфляційних втрат, 18162,34грн. 3% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №75/Z від 16.02.2015 в частині оплати отриманого товару.

Ухвалою від 21.12.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.01.2019.

У підготовчому засіданні 21.01.2019 судом оголошено перерву до 12.02.2019.

У підготовчому засіданні 12.02.2019 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 13.03.2019.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: 61035, м.Харків, вул.Каштанова, буд.1А. Дана адреса зазначена позивачем і у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялися копії ухвал від 21.12.2018, 21.01.2019, 12.02.2019. Ухвали від 21.12.2018 та від 21.01.2019 не були вручені відповідачу та повернулися до суду з довідками поштової установи про закінчення встановленого строку зберігання. Ухвала від 12.02.2019 станом на дату судового засідання у зв'язку із неврученням адресату до суду не поверталися.

Згідно частини 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, згідно частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи своєчасне направлення відповідачу за адресою його місцезнаходження копій ухвал у даній справі, у тому числі ухвали від 12.02.2019, якою було повідомлено про дату призначеного на 13.03.2019 судового засідання, та за відсутності у суду відомостей про наявність у відповідача іншої адреси, суд приходить до висновку про належне повідомлення даного учасника справи про дату, час і місце судового засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 13.03.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

16 лютого 2015 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки №75/Z (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність покупця оцинкований металопрокат та металопрокат з полімерним покриттям (далі за текстом - товар), асортимент, кількість і ціна якого вказуються у специфікації/ях та/або в рахунках на оплату, що є невідємною частиною Договору, а покупець зобовязався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пунктів 2.1 - 2.3 Договору постачальник поставляє покупцю товар окремими партіями. Поставка товару за Договором здійснюється у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС 2010, на умовах ЕХW - склад постачальника: м. Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграда, 122, якщо інше не зазначено у специфікації/ях. Строк поставки товару: протягом 5 (пяти) робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок постачальника 100% попередньої оплати, якщо інше не обумовлено сторонами у специфікації/ях та/або рахунку на оплату.

Згідно з пунктом 2.5 Договору право власності на поставлену партію товару і ризики загибелі та/або пошкодження товару переходять від постачальника до покупця з моменту передачі-прийому товару в пункті поставки і засвідчується підписанням сторонами видаткової накладної. Датою отримання покупцем партії товару та супровідних документів є дата видаткової накладної.

Пунктами 3.3, 3.4 Договору передбачено порядок розрахунків: 100% попередня оплата, якщо інше не обумовлене у специфікації/ях. Строк оплати за товар встановлено в рахунку, якщо інше не обумовлене у специфікації/ях.

Загальна сума Договору складається із вартості всіх партій товару у відповідності до видаткових накладних, що були поставлені за цим Договором у період його дії (пункт 3.6 Договору).

Відповідно до пунктів 11.1, 11.2 Договору він вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2015. У випадку, якщо не пізніше, ніж за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить про його припинення, то договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік.

Докази направлення сторонами заяв про припинення Договору в матеріалах справи відсутні, а тому його слід вважати пролонгованим.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1318270,52грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними №5097148 від 26.10.2017 на суму 130653,32грн., №5097150 від 26.10.2017 на суму 606837,18грн., №5103899 від 14.11.2017 на суму 580780,02грн., а також відповідними довіреностями відповідача на отримання матеріальних цінностей №292 від 26.10.2017, №293 від 26.10.2017, №312 від 14.11.2017.

Відповідач отриманий товар оплатив на загальну суму 950000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1301 від 22.01.2018 на суму 100000,00грн., №1114 від 14.11.2017 на суму 500000,00грн., №1255 від 18.12.2017 на суму 50000,00грн., №1266 від 24.05.2018 на суму 100000,00грн., №1290 від 19.06.2018 на суму 200000,00грн.

Інша частина вартості отриманого товару в розмірі 368270,52грн. відповідачем сплачена не була.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявний лист відповідача №05/05-1 від 05.05.2018, яким він гарантував здійснити повну оплату заборгованості до 31.05.2018, проте своє зобов'язання в повному обсязі не виконав.

26 жовтня 2018 року позивачем було надіслано відповідачу претензію вих.97-юр від 23.10.2018 про стягнення заборгованості за Договором поставки на суму 368270,52грн., яка згідно з інформацією на інтернет-сайті ПАТ "Укрпошта" отримана відповідачем 05.11.2018. Однак дана претензія залишена відповідачем без реагування.

У зв'язку із вищевикладеними обставинами позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 368270,52грн. основного боргу, 100900,74грн. пені, 57624,56грн. інфляційних втрат, 18162,34грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно частини 1 статті 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 1318270,52грн.

Слід зазначити, що сторони при здійсненні спірної поставки товару відступили від умов Договору щодо передачі товару на умовах 100% попередньої оплати, однак, при цьому, сторонами не було внесено відповідних змін до умов Договору щодо строку оплати товару після його отримання, а також не встановлено строку оплати у рахунках та видаткових накладаних.

Разом із тим, зі змісту статті 692 ЦК України вбачається, що за загальним правилом обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов'язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Зазначений правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі №925/1332/13 та від 30.09.2014 у справі №927/1232/13.

Враховуючи викладене, відповідач повинен був розрахуватися за поставлений товар у день його отримання, відповідно, 26.10.2017 у загальній сумі 737490,50грн. та 14.11.2017 у сумі 580780,02грн.

Відповідач оплатив отриманий товар частково - в розмірі 950000,00грн., у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 368270,52грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати отриманого за Договором товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 368270,52грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1 Договору у випадку порушення строку оплати за товар, що поставляється, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу, за кожний день порушення строку.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм, позивач здійснив нарахування відповідачу 100900,74грн. пені за період з 11.12.2017 по 10.06.2018, 57624,56грн. інфляційних втрат за період листопад 2017 року - жовтень 2018 року, 18162,34грн. 3% річних за період з 27.10.2017 по 10.12.2018.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амкіф" (61035, м.Харків, вул.Каштанова, буд.1А, код 39480281) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" (49000, м.Дніпро, вул.Шолом-Алейхема, буд.5, код 36441934) 368270,52грн. основного боргу, 100900,74грн. пені, 57624,56грн. інфляційних втрат, 18162,34грн. 3% річних, а також 8174,37грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_2