ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Справа № 909/1345/14

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача (ОСОБА_2 сільської ради) (скаржника) ОСОБА_3

від відповідача (АТ відкритого типу «Родон») (скаржника) ОСОБА_4

від третьої особи (ОСОБА_5 міської ради) не зявився

від третьої особи (ОСОБА_6 кооперативу «Соколи») ОСОБА_7, ОСОБА_8

від третьої особи (ТзОВ «Х-Адванс») ОСОБА_9

від третьої особи (ТзОВ «М.С. ЯК Благо») не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родон», б/н від 14 січня 2019 року

та апеляційну скаргу ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської області, вих.№02.02-15/24 від 14 січня 2019 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2019 року (головуючий суддя Фрич М.М., судді: Шіляк М.А., Неверовська Л.М.)

про призначення експертизи та зупинення провадження

у справі №909/1345/14

за позовом Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ

до відповідача ОСОБА_2 сільської ради, с. Вовчинець Івано-Франківської області

до відповідача ОСОБА_10 товариства відкритого типу «Родон», м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 міська рада, м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_6 кооператив «Соколи», м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_11 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс», с. Вовчинець, Івано-Франківська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_11 з обмеженою відповідальністю «М.С. ЯК Благо», с. Клубівці, Тисменицького району Івано-Франківської області

про скасування рішень ОСОБА_2 сільської ради від 07.02.2008 року, від 29.02.2008 року, визнання недійсними договору оренди землі від 13.02.2008 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.06.2008 року

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2019 року у справі №909/1345/14 задоволено частково клопотання ОСОБА_6 кооперативу «Соколи». Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставлено наступні запитання: 1) яка площа земельної ділянки необхідна для обслуговування об'єкту нерухомого майна транспортної прохідної, площею, яка за умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008 року знаходится на земельній ділянці за адресою: с. Вовчинець, ОСОБА_5 міської ради , вул. Вовчинецька, 225, кадастровий номер 09003010? 2) чи знаходились на земельній ділянці за адресою: с. Вовчинець, ОСОБА_5 міської ради, вул. Вовчинецька, 225, кадастровий номер 09003010 інші об'єкти нерухомого майна на момент прийняття ОСОБА_2 сільською радою ОСОБА_5 міської ради рішення від 07.02.2008 року та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008 року? Судові витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_6 кооператив «Соколи». В частині клопотання про доручення проведення експертизи судовому експерту ОСОБА_12 суд відмовив. На час проведення судової експертизи провадження у справі №909/1345/14 зупинено.

Призначення судової експертизи у справі мотивоване тим, що заявник у своєму клопотання посилається на те, що земельна ділянка в сотні раз перевищує площу нерухомості транспортної прохідної, яка за умовами оскаржуваного договору розташована на земельній ділянці площею 6,32901 га. Відповідно до судової практики, а саме постанови КГС ВС від 22.03.2018 року у справі №910/13129/17 земельна ділянка не може бути передана у користування без проведення земельних торгів, якщо її площа значно перевищує площу нерухомості. Крім того, на думку суду потребують дослідження питання знаходження на спірній земельній ділянці інших об'єктів нерухомого майна на момент прийняття сільською радою оспорюваного рішення. В спірному випадку з'ясування вказаних обставин має важливе значення для правильного вирішення спору по суті та потребує спеціальних знань. Враховуючи, що суд такими знаннями не володіє та враховуючи позицію Верховного суду щодо спірних правовідносин, суд встановив наявність підстав для призначення судової земельно-технічної експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство «Родон» та ОСОБА_2 сільська рада Івано-Франківської області звернулись до Західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2019 року у справі №909/1345/14, а справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду по суті.

В апеляційних скаргах ПАТ «Родон» та ОСОБА_2 сільська рада Івано-Франківської області зокрема, зазначають, що питання визначення площі земельної ділянки, необхідної для обслуговування обєкту нерухомого майна (питання №1 в оскаржуваній ухвалі) не відноситься до сфери питань, підвідомчих будівельно-технічній експертизі. Посилаються на ч.2 ст.98 ГПК України, відповідно до якої предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Щодо другого питання, поставленого на вирішення експерту, апелянти зазначають, що суд, маючи на меті встановити факт наявності чи відсутності на час спірних правовідносин інших обєктів нерухомого майна, мав би витребувати відповідну інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та виходячи з дат первинної державної реєстрації відповідних обєктів нерухомого майна робити відповідні висновки. В загальному скаржники наголошують, що питання, поставлені судовому експерту, жодним чином не спрямовані на виконання вказівок Верховного Суду, які викладено в постанові від 04 квітня 2018 року у цій справі. Також вважають, що місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував ані потреби у призначенні експертизи, ані потреби у зупиненні провадження у справі. Крім того, вказують на те, що зазначений в оскаржуваній ухвалі кадастровий номер земельної ділянки, взагалі не існує, що також підтверджується листом Відділу Держгеокадастру у м. Івано-Франківську від 22 грудня 2016 року. За змістом та вимогами обидві апеляційні скарги є тотожними.

Представники скаржників (ПАТ «Родон» та ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської області) в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримали, просили задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2019 року у справі №909/1345/14, а справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду по суті.

Представник третьої особи (ТзОВ «Х-Адванс») в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримав, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для розгляду до місцевого господарського суду.

Представники позивача та третьої особи (ОСОБА_6 кооперативу «Соколи») в судовому засіданні проти вимог апеляційних скарг заперечили, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, з підстав, наведених у відзивах. Зокрема, зазначали, що згідно з державними будівельними нормами ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» розміщення обєктів будівництва на земельних ділянках регламентується такими вимогами: відстань до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни повинна становити не менше 1 м, поряд з тим, не встановлено максимальний розмір такої ділянки. Вважають, що висновки експерта щодо розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування будівлі транспортної прохідної АТВТ «Родон», що знаходиться по вул. Вовчинецька, 225Б в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради не можуть бути замінені іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи. Посилання апелянтів на неточності в оскаржуваній ухвалі вважають безпідставними, оскільки такі мають орфографічний характер та можуть бути усунені, шляхом винесення ухвали про виправлення описки та не потребують апеляційного оскарження. На їхню думку проведення експертизи необхідне для зясування питання чи на усій земельній ділянці, що була предметом договору купівлі-продажу та передуючих йому оскаржуваних рішень, було розташовано обєкти нерухомого майна, що належали ПАТ «Родон». Наголошували, що розмір земельної ділянки площею 6,3201 га лише для обслуговування прохідної площею 22,6 кв. м є значно завищеним, а для того, щоб зясувати яка ж площа земельної ділянки законом визначена як необхідна для обслуговування споруди з площею як у прохідної, потрібен висновок експерта.

Представники третіх осіб (ОСОБА_5 міської ради та ТзОВ «М.С. ЯК Благо») в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Від ТзОВ «М.С. ЯК Благо» до суду надійшло клопотання про розгляд апеляційних скарг за відсутності його представника.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки, явка представників третіх осіб (ОСОБА_5 міської ради та ТзОВ «М.С. ЯК Благо») не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їхньої відсутності.

У попередньому судовому засіданні представник ОСОБА_5 міської ради проти вимог апеляційних скарг заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, розглянувши доводи апеляційних скарг та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо обєктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 ЗУ «Про судову експертизу»).

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч.2 ст.99 ГПК України).

Згідно ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судом встановлено, що у листопаді 2014 року Перший заступник прокурора Івано-Франківської області звернувся в Господарський суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 сільської ради та ОСОБА_10 товариства відкритого типу «Родон» про: - скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради від 07.02.2008 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки площею 6,3201 га в оренду АТВТ «Родон»; - скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради від 29.02.2008, яким погоджено звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 6,3201 га, яким затверджено її вартість та вирішено продати АТВТ «Родон»; - визнання недійсним договору оренди землі від 13.02.2008, укладеного між ОСОБА_2 сільською радою та АТВТ «Родон»; - визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008, укладеного між ОСОБА_2 сільською радою та АТВТ «Родон»; - визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого АТВТ «Родон» 04.06.2008.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що оскаржувані рішення ОСОБА_2 сільської ради, договір оренди землі та договір купівлі-продажу землі є незаконними, підлягають скасуванню та визнанню недійсними з огляду на те, що: оскаржувані договори оренди та купівлі-продажу землі укладені без проведення земельних торгів на конкурентних засадах; при проведенні експертно-грошової оцінки землі не правильно визначено цільове призначення земельної ділянки, не враховано наявність на ній об'єктів нерухомості - гаражів ГК «Соколи», занижено експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки; площа відчуженої ОСОБА_2 сільською радою земельної ділянки площею 6,3201 га більша ніж це необхідно для обслуговування нерухомого майна АТВТ «Родон»; земельна ділянка відчужена ОСОБА_2 сільською радою без вилучення у орендаря в порушення ст.123 Земельного кодексу України; приватним нотаріусом неналежним чином надано правову оцінку документам, поданим для посвідчення оскаржуваного договору купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2016 року позов задоволено частково, скасовано рішення ОСОБА_2 сільської ради від 29.02.2008 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008 року. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що продаж земельної ділянки площею 6,3201 га, вчинений на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради від 29.02.2008 та договору купівлі-продажу від 07.03.2008, здійснено за заниженою вартістю на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та висновку державної експертизи землевпорядної документації, складених з порушенням вимог законодавства. Окрім того, у звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки та у договорі купівлі-продажу від 07.03.2008 зазначено різні кадастрові номери. Судом відмовлено у задоволенні інших позовних вимог, оскільки позивачем не доведено наявності будь-яких порушень при прийнятті рішення ОСОБА_2 сільською радою від 07.02.2008 та укладенні на його підставі договору оренди землі. Вимога про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не оскаржується рішення ради, на підставі якого видано відповідний акт. Суд дійшов висновку, що строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом прокурором не пропущено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 року рішення суду першої інстанції від 01.12.2016 року залишено без змін з тих же підстав.

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі №909/1345/14 скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2016 року, справу №909/1345/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2019 року у справі №909/1345/14 задоволено частково клопотання ОСОБА_6 кооперативу «Соколи». Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставлено наступні запитання: 1) яка площа земельної ділянки необхідна для обслуговування об'єкту нерухомого майна транспортної прохідної, площею, яка за умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008 року знаходиться на земельній ділянці за адресою: с. Вовчинець, ОСОБА_5 міської ради , вул. Вовчинецька, 225, кадастровий номер 09003010? 2) чи знаходились на земельній ділянці за адресою: с. Вовчинець, ОСОБА_5 міської ради, вул. Вовчинецька, 225, кадастровий номер 09003010 інші об'єкти нерухомого майна на момент прийняття ОСОБА_2 сільською радою ОСОБА_5 міської ради рішення від 07.02.2008 року та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008 року?

Однак, з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не можливо встановити, яку ж саме судову експертизу призначено судом та щодо якої саме земельної ділянки.

Відповідно до п.1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року та зареєстрованої в МЮУ 03 листопада 1998 року за №705/3145, основними видами (підвидами) експертизи є: інженерно-технічна: інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою; пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; компютерно-технічна; телекомунікаційна.

Згідно з п.5.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 №1950/5), основними завданнями будівельно-технічної експертизи є:

- визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих обєктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів обєктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом обєктів;

- визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань обєктів та їх елементів;

- визначення вартості будівельних робіт, повязаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;

- визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) обєктів нерухомого майна.

Поряд з тим, у п.6.1 Рекомендацій передбачено основні завдання земельно-технічної експертизи, якими є:

- визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

- визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об'єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації;

- визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки;

- визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування);

- визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

З наведеного вбачається, що зазначені в резолютивній частині види судових експертиз (будівельно-технічна та земельно-технічна) відрізняються між собою та такі не є тотожними.

Поряд з цим, аналізуючи питання, які суд поставив на вирішення експерту, неможливо встановити про яку саме земельну ділянку йде мова у вказаних питаннях, оскільки судом зазначено адресу земельної ділянки: с. Вовчинець ОСОБА_5 міської ради, вул. Вовчинецька, 225 та кадастровий номер 09003010, який складається з 18-ти цифр, в той час як кадастровий номер повинен містити 19-ть цифр. В той же час в описовій частині оскаржуваної ухвали суд зазначає земельну ділянку з кадастровим номером , який містить в собі 20-ть цифр, відтак, з оскаржуваної ухвали не можливо ідентифікувати земельну ділянку щодо якої призначено експертне дослідження.

Якщо ж припустити, що суд першої інстанції при призначенні експертизи, формулюючи питання, які слід поставити експерту, мав на увазі земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0101 (який також вказано у оспорюваному договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 07 березня 2008 року), то у відповідності до листа Відділу Держгеокадастру у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (вих.№18-28-0.3-1944/2-16 від 22 грудня 2016 року) адресованому сільському голові ОСОБА_2 сільської ради, надано інформацію, що згідно даних Державного реєстру земель станом на 01.01.2013 року та даних Державного земельного кадастру станом на сьогоднішній день (22.12.2016 року) право власності на землю, право постійного користування землею та договір оренди землі з кадастровим номером :09:003:0101 не зареєстровано, тому вказаний Відділ вважає, що довідка про присвоєння даного кадастрового номера видана помилково. З наведеного вбачається, що земельної ділянки з зазначеним кадастровим номером не існує, відтак, сформульовані судом питання суд не може визнати чіткими та зрозумілими.

Більше того, зазначені вище помилки не можуть бути усунені шляхом зміни оскаржуваної ухвали, оскільки суду апеляційної інстанції не зрозуміло яку саме земельну ділянку мав на увазі суд першої інстанції, призначаючи судову експертизу та формулюючи вказані в оскаржуваній ухвалі питання, з огляду на подані учасниками справи пояснення щодо формування спірної земельної ділянки, в яких фігурують як мінімум три земельні ділянки (кадастровий номер :09:003:0033, кадастровий номер :09:003:0118 та кадастровий номер :09:003:0101).

Суд, призначаючи у справі судову експертизу, повинен сформулювати питання, які пропонуються на вирішення експерту, таким чином, щоб вони були зрозумілі та забезпечували мету призначення експертизи, в той час, як поставлені експерту питання в оскаржуваній ухвалі (щодо земельної ділянки з неіснуючим кадастровим номером) не можуть мати наслідком проведення експертом дослідження та надання в подальшому висновку щодо обставин справи, які необхідно встановити, вирішуючи даний спір по суті. В той же час, оскаржувана ухвала, якою поряд з призначенням експертизи, зупинено провадження у справі, має наслідком неправомірне затягування розгляду спору, зважаючи на подання Першим заступником прокурора Івано-Франківської області позову ще у листопаді 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про призначення експертизи та зупинення провадження у справі (п.п.11,12).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст.280 ГПК України).

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства «Родон» та ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської області, скасування ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2019 року у справі №909/1345/14 та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судового збору:

Згідно з п.4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 11113 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Колегія суддів вважає за можливе взяти до уваги вказані вище розяснення Пленуму Вищого господарського суду України та застосувати їх за аналогією до ст.255 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року), зважаючи на відсутність будь-яких розяснень щодо спірного питання, враховуючи норми ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII.

Керуючись ст.ст.270, 271, 275, 280, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Родон» та ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської області задоволити.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2019 року у справі №909/1345/14 скасувати.

Справу №909/1345/14 направити для розгляду до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 01 квітня 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.