ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3711/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків
до Комунального підприємства "БУДИ Водоканал", с. Буди
про стягнення 767299,98 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. №4219/01-22/12-16 від 29.10.2018 року

відповідача - ОСОБА_2, дов. від 22.01.2019 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна екологічна інспекція у Харківській області, м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Комунального підприємства "БУДИ Водоканал", с. Буди про стягнення з відповідача 767299,98 грн. шкоди заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 28 січня 2019 року на 11:40 годин.

24 січня 2019 року через канцелярію господарського суду, Комунальним підприємством "БУДИ Водоканал", подано відзив (вхідний № 2147) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 28 січня 2019 року на підставі статті 177, пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання відкладено на 19 лютого 2019 року на 11 годин.

30 січня 2019 року через канцелярію суду, Державною екологічною інспекцією у Харківській області, подано відповідь (вхідний № 2635) на відзив, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

08 лютого 2019 року через канцелярію господарського суду, Комунальним підприємством "БУДИ Водоканал", подано письмові заперечення (вхідний № 3502), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

19 лютого 2019 року через канцелярію господарського суду, Комунальним підприємством "БУДИ Водоканал", подано клопотання (вхідний № 4467) про долучення до матеріалів справи копії ухвали від 13 лютого 2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі, яке суд задовольняє та долучає надану копію ухвали до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 19 лютого 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 04 березня 2019 року на 12:40 годин.

Протокольною ухвалою від 04 березня 2019 року на підставі частини 2 статті 218 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 18 березня 2019 року до 10:40 годин.

Протокольною ухвалою від 18 березня 2019 року на підставі частини 2 статті 218 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 21 березня 2019 року до 10:20 годин.

Представник позивача у судовому засіданні та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

В період з 05 листопада 2018 року по 16 листопада 2018 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області (позивачем) на підставі статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища", статтей 4, 5, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області №886/01-04 від 02 листопада 2018 року було здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Комунального підприємства "БУДИ Водоканал" (відповідача), яке здійснює діяльність по забору, очишенню та водопостачанню води населенню смт. Буди.

За результатами даної перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 886/01-04/04-09 від 16 листопада 2018 року, який підписаний директором підприємства ОСОБА_3 без зауважень.

Відповідно до вказаного акту та наданих під час перевірки документів дозвільного характеру вбачається, що на балансі підприємства знаходиться водозабір з 7 артезіанських свердловини.

Спеціальне водокористування в частині забору води з водних об'єктів (артезіанські свердловин) здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування від 23 травня 2018 року за № 321/ХР/49д-18, виданого Державним агентством водних ресурсів України із строком дії до 25 квітня 2023 року.

Попередній дозвіл на спеціальне водокористування 01 квітня 2015 року Укр№04.01-10-419А/Хар., виданий Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації терміном дії до 02 квітня 2018 року.

Згідно вказаного дозволу метою водокористування є господарсько-побутові та технологічні потреби, передача води населенню, підприємствам, організаціям, установам, скид стічних вод.

Враховуючи вищевикладене, в період з 03 квітня 2018 року по 22 травня 2018 року Комунальне підприємство "БУДИ Водоканал" здійснювало забір води з водних об'єктів (7 артезіанських свердловин) без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням статтей 44, 48 Водного кодексу України.

Відповідно до довідки Комунального підприємства "БУДИ Водоканал" № 146 від 16 листопада 2018 року вбачається. що: зі свердловин в період з 03 квітня 2018 року по 22 травня 2018 рік забрано 30,1 тис. м.куб; зі свердловин в період з 16 листопада 2015 року по 15 листопада 2018 року забрано 556,4 тис. м.куб, тобто добовий забір підземної води складає 508,12 м.куб.

Враховуючи виявлені факти використання підземних вод для забезпечення водою населення, відсутності державної реєстрації права на земельну ділянку (право власнності, право постійного користування або право оренди), на яких розташовані артезіанські свердловини та перевищення обсягу видобування підземних вод у розмірі 300 м.куб. на добу, позивачем зроблено висновок про використання Комунальним підприємстврм "БУДИ Водоканал" надр (підземні води) за відсутністю дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням статтей 16, 19, 21 Кодексу України про надра та частини 5 статті 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

На підставі викладеного та враховуючи, що самовільне користування надрами (підземні води) є триваючим правопорушенням, а саме не виконанням пункту 3 припису від 08 липня 2014 року №08-09-116, період самовільного користування надрами (підземні води) складає з 16 листопада 2015 року по 16 листопада 2018 року.

22 листопада 2018 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планового заходу - перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, позивачем винесено на адресу Комунального підприємства "БУДИ Водоканал" припис № 92/04-09, пунктом 8 якого зобовязано директора отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

Матеріали справи свідчать про те, що вказаний припис прийнятий до виконання особисто директором Комунального підприємства "БУДИ Водоканал", про що свідчить його особистий підпис.

Згідно пункту 1.7 "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року № 389, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2009 року №767/16783 (із змінами згідно наказу Мінприроди України № 367 від 13 жовтня 2015 року, самовільне водокористування - використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів

В звязку з виявленими порушеннями, позивачем з урахуванням норм передбачених Методикою та даними довідки Комунального підприємства "БУДИ Водоканал" № 146 від 16 листопада 2018 року розраховано шкоду: заподіяну державі внаслідок самовільного водокористування в розмірі 39375,32 грн., яку було направлено на адресу відповідача разом із претензією № 197 від 29 листопада 2018 року щодо добровільного відшкодування шкод и та заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) в розмірі 727854,66 грн., яку було направлено на адресу відповідача разом із претензією № 215 від 20 грудня 2018 року щодо добровільного відшкодування шкоди.

Після отримання вказаних претензій із розрахунками розміру шкоди, вимоги даних претензій не були добровільно виконані Комунальним підприємством "БУДИ Водоканал".

Статтею 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Статтею 60 Конституції України унормовано, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Частинами 1, 3 статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України, водокористування - це використання води (водних обєктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних обєктів).

Згідно частини 1 статті 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних обєктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні обєкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними вода із застосуванням каналів.

Відповідно до статті 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобовязані: дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та лімітів скидання забруднюючих речовин та санітарних вимог; здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних обєктів стічними водами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" питне водопостачання - діяльність, пов'язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання.

Частиною 5 статті 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що у разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Відповідно до статті 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Згідно статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до статті 21 Кодексу України про надра, надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує

На підставі викладеного вбачається, що внаслідок дій відповідача, в частині самовільного користування надрами (підземні води) із артезіанських свердловин та самовільного водокористванні, державі заподіяно шкоду в загальному розмірі 767229,98 грн., яка підтверджується матеріалами інспекційної перевірки Державної екологічної інспекції у Харківській області.

Згідно статті 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у: забрудненні та засміченні вод, недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Відповідно до статті 65 Кодексу України про надра, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за гюрушення законодавства про надра несуть особи, винні у: самовільному користуванні надрами.

Статтею 67 Кодексу України про надра встановлено, що підприємства, установи, організації громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодав: про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Стаття 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" закріплює, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно частини 4 статті 148 Господарського Кодексу України, правовий режим використання окремих видів природних ресурсів (землі, вод, лісів, надр, атмосферного повітря, тваринного світу) встановлюється законами.

Частина 1 статті 149 Господарського кодексу України також передбачає, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до статті 151 Господарського кодексу України суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Із даними нормами узгоджуються і норми пункту 9 частини 1 статті 44, статті 49 Водного кодексу України, якими передбачено здійснення спеціального водокористування на підставі дозволу.

Згідно положень статей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44, стаття 49 Водного кодексу України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Разом із тим, Кодексом України про надра визначено випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (стаття 21 Кодексу України про надра).

Статтею 23 цього Кодексу України про надра передбачено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 м.куб на добу.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Норми статті 125 Земельного кодексу України і Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" пов'язують виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права.

Згідно статті 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є, зокрема недопущення самовільного користування надрами.

Статтею 19 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) регламентовано Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року № 389 та зареєстрованою в Мін'юсті України від 14 серпня 2009 року за № 767/1678 зі змінами та доповненнями.

Так, пунктом 1.7. Методики в редакції до 27 листопада 2015 року передбачено, що самовільне водокористування - це використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Пунктами 9.1., 9.2. Методики в редакції до 27 листопада 2015 року встановлено, що розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об'єм води, що використано самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар'єрних та дренажних вод - грн/100 куб. м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб. м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб. м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.

Фактичний об'єм води, що використаний самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

З аналізу положень вказаної Методики та з наявного в матеріалах справи розрахунку збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) слідує, що здійснений Державною екологічною інспекцією у Харківській області розрахунок збитку є вірним та таким, що відповідає приписам даної Методики.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України.

При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 Цивільного кодексу України) передбачає презумпцію вини правопорушника.

Згідно статті 55 Конституції України, статтей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "БУДИ Водоканал" (62456, Харківська область, Харківський район, смт. Буди, вул.Островського, 4, ) на користь держави на розрахунковий рахунок 0134, УК у Харківському районі Харківської області, , МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в установі банку Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 767229,98 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "БУДИ Водоканал" (62456, Харківська область, Харківський район, смт. Буди, вул.Островського, 4, ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, 2 поверх, розрахунковий рахунок 1164, УК ДКСУ у м. Києві, , МФО 820172) судовий збір в розмірі 11508,46 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "25" березня 2019 р. р.

Суддя ОСОБА_4