ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Справа№ 910/13263/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Лосєв Д.В. довіреність № 52-16/145 від 20.12.18

від відповідача-1: Левченко О.В. довіреність № ордер серія КС №450931 від 12.11.18

від відповідача-2: Трубаков Є.О. довіреність № ордер серія ДП №2216/004 від 11.02.19

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційні

скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 р.

у справі № 910/13263/18 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо

збагачувальний комбінат"

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІРІТ

ФІНАНС

2)Компанії "БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІРІТ ФІНАНС" та Компанії БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД. про визнання договору факторингу №1Ф від 30.05.2018 недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим що позивач заперечує проти дійсності Договору факторингу №1ф від 30.05.2018, укладеного між відповідачами.

22.10.2018 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представників відповідачів подану заяви про залишення позову без розгляду, оскільки у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області є справа №904/4009/18 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 р. у справі № 910/13263/18 залишено позовну заяву без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 р. у справі № 910/13263/18

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 р. у справі № 910/13263/18 та поновлено Публічному акціонерному товариству "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 р. у справі № 910/13263/18, розгляд справи призначено на 20.02.2019 р.

30.01.2019 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

30.01.2019 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/13263/18 до 28.02.2019 року.

Розпорядженням №09.1-08/551/19 Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.02.2019 р. для розгляду справи № 910/13263/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 року прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А..

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили у їх задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває зустрічна позовна заява у справі №904/4009/18 із спору між тими самими сторонами (якими є позивач та відповідні сторони договору факторингу), про той самий предмет (недійсність договору факторингу) і з тих самих підстав, що і у справі №910/13263/18.

В обгрунутування апеляційної скарги , позивач зазначив, що предметом позовної заяви ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" по справі №910/12608/18 є визнання договору факторингу недійсним, а предметом зустрічної позовної заяви ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" по справі №904/4009/18 є визнання договорів факторингу №№1Ф, 2Ф, ЗФ, 4Ф, 5Ф, 6Ф удаваними (фактично агентськими), а агентських договорів - недійсними.

А отже, на думку скаржника, в цьому випадку відсутні тотожні підстави та предмети між двома позовними заявами ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" по справах №904/4009/18, що перебуває в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області, та №910/13263/18, що перебувала в провадженні Господарського суду м. Києва.

ТОВ "Спіріт Фінанс" та Компанія "БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД" подали відзиви на апеляційну скаргу в яких, посилаючись на безпідставність апеляційної скарги, просять ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі стверджують про обґрунтованість висновків, зроблених судом першої інстанцій, що предмет зустрічної позовної заяви ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у справі №904/4009/18 про визнання недійсними договорів, включаючи договір факторингу №1Ф від 30.05.2018, є ідентичний предмету спору у справі №910/13263/18 та обґрунтований на тих самих підставах, що позовна заява у даній справі.

Таким чином, у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області є справа №904/4009/18 зі спору між тими самими сторонами (за позовом ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до ТОВ "Спіріт Фінанс" та Компанії "БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД"), про той самий предмет (визнання недійсним договору факторингу №1Ф від 30.05.2018) і з тих самих підстав.

При цьому провадження у справі №904/4009/18 було відкрито раніше і в межах справи №904/4009/18 судом розглядається весь спектр спірних правовідносин між сторонами, а не тільки визнання недійсним договору факторингу №1Ф від 30.05.2018, а отже Господарським судом Дніпропетровської області при розгляді справи №904/4009/18 буде надаватися правова оцінка всім доводам ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", якими останній обґрунтовує свої позовні вимоги у справі №910/13263/18.

Наведені обставини свідчать про неможливість паралельного розгляду судами справ №904/4009/18 та №910/13263/18 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки це призводе до ухвалення судами двох рішень з того самого спору, що підтверджує наявність у Господарського суду міста Києва передбачених п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України підстав для залишення без розгляду позову ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Господарським судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/4009/18 за первісним позовом ТОВ "Спіріт Фінанс" до ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 1 173 453 545,92 грн та за зустрічним позовом ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Компанії "БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс" про визнання недійсними договорів, в тому числі і договору факторингу №1ф від 30.05.2018.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Предмет спору - це об'єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Колегія суддів вбачає, що у даній справі позивач просить визнати договір факторингу №1Ф від 30.05.2018 недійсним, що становить собою предмет позову.

Підставами позову позивач зазначає, що:

- обов'язок позивача як дебітора при виплаті дивідендів нерозривно пов'язаний з особою кредитора (акціонера, яким є відповідач-2), тому укладений договір факторингу суперечить вимогам ст. 515 ЦК України, якою передбачено, що заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора;

- договір факторингу містить ознаки такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, виходячи з того, що основна частина дивідендів, яку позивач мав виплатити на користь відповідача-2, в результаті буде виплачена на його користь за договором факторингу як оплата за переуступлення права вимоги, а не як дивіденди. При цьому, оскільки при виплаті дивідендів акціонеру-нерезиденту, яким є відповідач-2, позивач є податковим агентом, при виплаті дивідендів позивач має утримувати податок в розмір 15%, натомість за умови виплати вказаних сум за договором факторингу на користь відповідача-1, у позивача обов'язку щодо утримання та перерахування до бюджету податку не виникає, що призводить до збитку державному бюджету та суперечить інтересам держави та ст. 228 ЦК України;

- операція з виплати дивідендів підлягає фінансовому контролю, тобто підлягає обов'язковому фінансовому моніторингу, натомість при оплаті грошових коштів на користь відповідача-1, така операція не підлягає фінансовому моніторингу, тобто на думку позивача метою укладення оспорюваного правочину є виведення операції з-під фінансового моніторингу, слугувало самоусуненню від обов'язку підтвердження права власності на корпоративні права;

- укладаючи договір факторингу, його сторони знали, що він не може бути виконаний, оскільки на договори факторингу розповсюджується заборона на купівлю та перерахування іноземної валюти (тобто відповідач-2 буде позбавлений можливості отримати кошти).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2018 у справі №904/4009/18 прийнято до розгляду зустрічний позов ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до ТОВ "Спіріт Фінанс" та до компаній-нерезидентів, в тому числі до Компанії "БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД".

У зазначеній справі позивач просить визнати договори факторингу №№1Ф, 2Ф, 3Ф, 4Ф, 5Ф, 6Ф від 30.05.2018 удаваними (фактично агентськими договорами), а агентські договори - недійсними, що становить собою предмет позову.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач у справі №904/4009/18 послався на те, що насправді договір факторингу №1Ф від 30.05.2018 є удаваним відповідно до ст. 235 ЦК України. У цьому зв'язку ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" зазначило, що фактично між відповідачами (за зустрічним позовом) укладено договори комерційного посередництва, тобто агентські. В свою чергу, ці агентські договори також не відповідають вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, тому підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції помилково застосував п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України та залишив позов без розгляду з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 235 ЦК України встановлено, що удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин.

Отже, у справі №904/4009/18 суд, встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин (наприклад, агентський договір як зазначає позивач), та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

У даній справі, суд має на підставі встановлених обставин справи встановити наявність або відсутність підстав для визнання договору факторингу недійсним

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що предмет та підстави позовів у справі №904/4009/18 та у справі №910/13263/18 не є повністю ідентичними, як помилково зазначив суд першої інстанції, таким чином, суд дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для залишення позову у справі №910/13263/18 без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року у справі №910/12608/18.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом не наведено достатньо обґрунтованих підстав, а тому ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.11.2018 року у справі № 910/13263/18 слід скасувати та справу направити для продовження розгляду до Господарського суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 255, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.11.2018 року у справі № 910/13263/18 скасувати.

3. Справу № 910/13263/18 направити для продовження розгляду до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 01.04.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай