РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019Справа № 910/16577/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, н/п №43)
до про Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5) стягнення збитків в розмірі 2 139 385 грн. 45 коп.
Представники:

від Позивача: Яковюк Л.Ю (в.о. керівника на підставі наказу);

від Відповідача: Пегза К.К. (представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі також - «Відповідач») стягнення збитків в розмірі 2 139 385 грн. 45 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для стягнення з Відповідача збитків у зв'язку із невідбором обсягів природного газу, повідомлених у заявці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» про стягнення збитків в розмірі 2 139 385 грн. 45 коп. залишено без руху.

26.12.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі №910/16577/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2019 року.

17.01.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 22.01.2019 року з'явились представники Сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Позивачу строк до 5 днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив, надано Відповідачу строк до 3 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 07.02.2019 року.

31.01.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшов лист щодо зміни найменування.

31.01.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

01.02.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

В судове засідання 07.02.2019 року з'явились представники Сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.02.2019 року.

В судове засідання 13.02.2019 року з'явились представники Сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, запропоновано сторонам надати додаткові письмові пояснення, встановлено строк для подання додаткових пояснень до 26.02.2019 року. електронні адреси представників: ; , оголошено перерву в судовому засіданні до 28.02.2019 року.

25.02.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

26.02.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

28.02.2019 року судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 року призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2019 року.

В судовому засіданні 18 березня 2019 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 18 березня 2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

31.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Українська залізниця», (Споживач) було укладено Договір на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати у власність Споживачу з 01.01.2016 по 31.12.2016 року природний газ, а Споживач зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору. (а.с.17-22)

Згідно з п.2.1 Договору Постачальник передає у власність Споживачу в 2016 році газ в обсязі до 24678,232 тис. куб.м. в тому числі по місяцях.

Відповідно до п.2.2 Договору зазначені обсяги в п.2.1 цього Договору є плановими, які можуть змінюватись. Обсяги споживання на наступний місяць підтверджується письмовим повідомленням Споживача (попередньо факсимільним зв'язком або засобами електронної пошти) у формі заявки до 20 числа місяця перед місяцем постачання природного газу. Сторони домовились про те, що допускається зменшення або перевищення місячних обсягів споживання природного газу, встановлених в п.2.1 цього Договору.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що у випадку, якщо обсяги споживання природного газу Споживачем різко зменшуються (збільшуються) порівняно із замовленим обсягом газу, Споживач повинен письмово (попередньо по факсимільному зв'язку або засобами електронної пошти) повідомити про це Постачальника не пізніше 20 числа місяця споживання. На підставі такого повідомлення Постачальник додатково передасть Споживачу або зніме зі Споживача замовлений обсяг природного газу. Заявки на додатковий обсяг природного газу або заявки на зняття планових обсягів природного газу є невід'ємними частинами Договору. Розподіл місячних обсягів газу здійснюється рівномірно, виходячи із середньодобового місячного обсягу. Свої пропозиції по зміні планових місячних обсягів поставки газу Споживач надає Постачальнику за 10 (десять) календарних днів до початку місяця, в якому здійснюватиметься доставка газу, по факсимільному зв'язку або засобами електронної пошти з обов'язковим послідуючим письмовим підтвердженням.

Згідно з п.3.1 Договору Споживач до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає постачальнику заявку, перелік підприємств та планові обсяги поставки газу, для оформлення Постачальником документів щодо включення до планового розподілу природного газу на відповідний місяць поставки. Плановий обсяг поставки вважається підтвердженим Постачальником після включення заявки Споживача до планового розподілу газу на відповідний місяць та який підтверджений в повному обсязі на перше число місяця поставки газу регіональними операторами газотранспортної системи, відповідно заявки Споживача.

Приймання - передача газу, поставленого та переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці поставки газу, оформлюється актом приймання - передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість. (п.3.5 Договору)

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє в частині поставки газу з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення. (п.12.1 Договору)

У п.12.2 Договору зазначено, що якщо за 10 календарних днів до закінчення терміну дії даного договору ні одна із сторін не заявила про його розірвання, то він вважається продовженим на наступний рік.

Відповідач листом №ЦЗВ-20/4441 від 20.10.2017 року надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» перелік структурних підрозділів та номінації (планові обсяги) споживання природного газу у листопаді 2017 року згідно з додатками. (а.с.23-26)

Листом №ЦЗВ-20/5383 від 22.11.2017 року філія «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» надала Позивачу перелік структурних підрозділів та номінації (планові обсяги) споживання природного газу у грудні 2017 року згідно з додатками. (а.с.27-33)

Листом №ЦЗВ-20/5605 від 28.11.2017 року Відповідач просив Постачальника провести коригування планових обсягів споживання природного газу у грудні 2017 року підрозділам РФ «Львівська залізниця» та філії «Центр ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця» згідно з додатками. (а.с.34-36)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року Позивач передав, а Відповідач в свою чергу прийняв газ природний по всіх об'єктах споживання у грудні 2017 року у кількості 1018,030 тис.м.куб., що підтверджується Актом приймання - передачі природного газу від 31.12.2017 р. на суму 9979752 грн. 17 коп. (а.с.37)

В свою чергу, 31.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» (Продавець) було укладено Договір купівлі - продажу природного газу №31/01-2017, згідно з умовами якого Продавець зобов'язався продати Покупцю у 2017 році для подальшої реалізації природний газ, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору. (а.с.38-40)

Згідно з п.2.1 Договору Продавець передає Покупцю природний газ в обсязі 4400000 тис. куб.м. в тому числі по місяцях. Дані об'єкти є орієнтовними. Щомісячно уточнені обсяги природного газу, що передаватимуться Продавцем Покупцю, будуть зазначатись в додаткових угодах до договору.

Додатковою угодою №1-1/2017 від 02.03.2017 року до Договору купівлі - продажу природного газу №31/01-2017 року від 31.01.2017 року Сторони передбачили, що за порушення обов'язку прийняти обсяг природного газу, Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30% (тридцять відсотків) вартості природного газу, не прийнятого Покупцем. Це пункт застосовується у разі якщо обсяг недобору природного газу перевищує 10% обсягу, який Покупець зобов'язався прийняти у відповідному місяці. (а.с.42)

Додатковою угодою №1-УЗ/2017 від 27.11.2017 року до Договору купівлі - продажу природного газу №31/01-2017 року від 31.01.2017 року Сторони передбачили, що Продавець передає Покупцю у грудні 2017 році природний газ в обсязі 1755,800 тис. м.куб. (а.с.41)

Листом №14/2 від 10.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» про відмову від частини обсягу газу, яка складає 737,77 тис.м.куб. за Додатковою угодою №1-УЗ/2017 від 27.11.2017 року, у відповідь на який останній листом №46-1 від 18.01.2018 року повідомив Позивача про необхідність сплатити штраф у розмірі 2139385 грн. 45 коп. за вказаною додатковою угодою, а всього 2140544 грн. 34 коп. (а.с.43-44)

Претензією №199-1 від 17.05.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» вимагало від Позивача сплатити штраф у розмірі 2139385 грн. 45 коп. за додатковою угодою №1-УЗ/2017 від 27.11.2017 року, а всього 2140544 грн. 34 коп. (а.с.48-49)

Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» грошові кошти у загальному розмірі 2140544 грн. 34 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №134 від 30.05.2018 р. на суму 850000 грн. 00 коп., №136 від 31.05.2018 р. на суму 855000 грн. 00 коп., №137 від 31.05.2018 р. на суму 435544 грн. 34 коп. із зазначенням призначення платежу: «сплата штрафу зг.дог. №31/01-2017 року від 31.01.2017 по претензії №199-1 від 17.05.2018р.» (а.с.50-52)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що через недовідбір Відповідачем заявленого обсягу газу на 737,77 тис.м.куб. Позивач був вимушений відмовитись від частини обсягу газу, який не вдалося реалізувати, що перевищує 10% обсягу, який він зобов'язався прийняти у грудні 2017 року, що призвело до сплати штрафу. Таким чином, просить Суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 2 139 385 грн. 45 коп. збитків.

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначає, що невиконання Позивачем своїх зобов'язань у грудні 2017 р. призвело до несанкціонованого відключення від газопостачання ряду об'єктів Відповідача та, відповідно, зменшення обсягів споживання природного газу. Крім того, Відповідачем була подана заявка про зменшення обсягів споживання газу відповідно до п.2.3 договору, проте така заявка залишена Позивачем без відповіді. Таким чином, Позивачем не доведено наявності вини Відповідача, причинно - наслідковий зв'язок між порушенням та діями Відповідача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Правові засади функціонування ринку природного газу України врегульовані, зокрема Законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329-VIII, який набрав чинності 08.05.2015 та був введений в дію з 01.10.2015.

Відповідно до частини 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

За умовами частини 5 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" договір постачання повинен містити, зокрема таку істотну умову як порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

На виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 були затверджені Правила постачання природного газу.

Згідно з пунктом 10 Розділу ІІ Правил постачання природного газу споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об'єкті споживача.

Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Згідно з п.3.1 Договору Споживач до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає постачальнику заявку, перелік підприємств та планові обсяги поставки газу, для оформлення Постачальником документів щодо включення до планового розподілу природного газу на відповідний місяць поставки. Плановий обсяг поставки вважається підтвердженим Постачальником після включення заявки Споживача до планового розподілу газу на відповідний місяць та який підтверджений в повному обсязі на перше число місяця поставки газу регіональними операторами газотранспортної системи, відповідно заявки Споживача.

Відповідно до п.2.2 Договору зазначені обсяги в п.2.1 цього Договору є плановими, які можуть змінюватись. Обсяги споживання на наступний місяць підтверджується письмовим повідомленням Споживача (попередньо факсимільним зв'язком або засобами електронної пошти) у формі заявки до 20 числа місяця перед місяцем постачання природного газу. Сторони домовились про те, що допускається зменшення або перевищення місячних обсягів споживання природного газу, встановлених в п.2.1 цього Договору.

Таким чином, Суд зазначає, що умовами Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року передбачено право Споживача на зменшення або збільшення обсягів споживання природного газу порівняно з тими обсягами газу, які були передбачені сторонами у п.2.1 Договору. При цьому, Суд звертає увагу, що даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє в частині поставки газу з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення. (п.12.1 Договору) У п.12.2 Договору зазначено, що якщо за 10 календарних днів до закінчення терміну дії даного договору ні одна із сторін не заявила про його розірвання, то він вважається продовженим на наступний рік. Враховуючи відсутність письмового повідомлення з боку кожної із сторін про розірвання вказаного договору за 10 календарних днів до 31.12.2016 р., Суд зазначає, що він вважається продовженим на наступний рік, тобто на 2017 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач листом №ЦЗВ-20/4441 від 20.10.2017 року надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» перелік структурних підрозділів та номінації (планові обсяги) споживання природного газу у листопаді 2017 року згідно з додатками. (а.с.23-26)

Листом №ЦЗВ-20/5383 від 22.11.2017 року філія «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» надала Позивачу перелік структурних підрозділів та номінації (планові обсяги) споживання природного газу у грудні 2017 року в загальній кількості 1755,800 тис. куб.м. згідно з додатками. (а.с.27-33)

Суд зазначає, що Відповідачем заявка на планові обсяги споживання природного газу на грудень 2017 року була подана засобами електронної пошти 20.11.2017 р. на адресу Постачальника (а.с.148), проте умовами спірного Договору передбачено обов'язок Споживача на подачу відповідної заявки у строк до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, тобто з порушенням строку, встановленого Договором.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що у випадку, якщо обсяги споживання природного газу Споживачем різко зменшуються (збільшуються) порівняно із замовленим обсягом газу, Споживач повинен письмово (попередньо по факсимільному зв'язку або засобами електронної пошти) повідомити про це Постачальника не пізніше 20 числа місяця споживання. На підставі такого повідомлення Постачальник додатково передасть Споживачу або зніме зі Споживача замовлений обсяг природного газу. Заявки на додатковий обсяг природного газу або заявки на зняття планових обсягів природного газу є невід'ємними частинами Договору. Розподіл місячних обсягів газу здійснюється рівномірно, виходячи із середньодобового місячного обсягу. Свої пропозиції по зміні планових місячних обсягів поставки газу Споживач надає Постачальнику за 10 (десять) календарних днів до початку місяця, в якому здійснюватиметься доставка газу, по факсимільному зв'язку або засобами електронної пошти з обов'язковим послідуючим письмовим підтвердженням.

Враховуючи вказаний пункт Договору, Суд зазначає, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» мало право змінити планові місячні обсяги поставки газу шляхом подання пропозиції у строк за 10 (десять) календарних днів до початку місяця, в якому здійснюватиметься доставка газу, тобто в даному випадку за 10 календарних днів до грудня 2017 року, а саме до 21.11.2017 року.

Кодекс газотранспортної системи є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб'єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Відповідно до п.5 розділу 1 глави І Кодексу газотранспортної системи (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Згідно з п.2 розділу 2 глави XI Кодексу газотранспортної системи (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Замовник послуг транспортування має право подати по точці (точках) входу та точці (точках) виходу місячну номінацію на період не більше одного місяця в розрізі кожної доби. Місячна номінація на наступний газовий місяць приймається оператором газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування.

Таким чином, Суд зазначає, що враховуючи загальні норми Кодексу газотранспортної системи, які пред'явлені до замовників послуг транспортування, умовами Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року визначено, що свої пропозиції по зміні планових місячних обсягів поставки газу Споживач надає Постачальнику за 10 (десять) календарних днів до початку місяця, в якому здійснюватиметься доставка газу, а не пізніше 20 числа місяця споживання, як помилково вважає Відповідач.

Листом №ЦЗВ-20/5605 від 28.11.2017 року Відповідач просив Постачальника провести коригування планових обсягів споживання природного газу у грудні 2017 року підрозділам РФ «Львівська залізниця» та філії «Центр ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця» згідно з додатками. (а.с.34-36)

Таким чином, Суд зазначає, що Відповідач в порушення умов Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року подав заявку на зміну планових місячних обсягів поставки газу порівняно із замовленим обсягом газу у заявці №ЦЗВ-20/5383 від 22.11.2017 року з порушенням строку, визначеного вказаним Договором. Тобто, ігнорування споживачем свого обов'язку на коригування запланованих об'ємів споживання природного газу призвело в подальшому до порушення умов договору в частині порушення дисципліни відбору природного газу.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача щодо непідтвердження Постачальником планового обсягу поставки газу на підставі листа №ЦЗВ-20/5605 від 28.11.2017 року, оскільки Судом встановлено вище у рішенні факт порушення Відповідачем строку на подання заявки на зміну планових місячних обсягів поставки газу. Крім того, доводи Відповідача про невиконання Позивачем своїх зобов'язань у грудні 2017 р., що призвело до несанкціонованого відключення від газопостачання ряду об'єктів Відповідача та, відповідно, зменшення обсягів споживання природного газу, не спростовують факту порушення Споживачем умов Договору в частині надання відповідної заявки на зміну планових місячних обсягів поставки газу. Також порушення умов Договору Позивачем не є предметом розгляду у даній справі з урахуванням того, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/4360/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 27 074,78 грн.

Враховуючи те, що Позивачем були заявлені вимоги як збитки, Позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки Відповідача у спірних правовідносинах, заподіяння майну шкоди, що відповідає положенням статті 22 Цивільного кодексу України, статтям 224, 225 Господарського кодексу України, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; Відповідач повинен довести обставини, які звільняють його від відповідальності відповідно до норм законодавства.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов'язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв'язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року подав заявку на зміну планових місячних обсягів поставки газу порівняно із замовленим обсягом газу у заявці №ЦЗВ-20/5383 від 22.11.2017 року з порушенням строку, визначеного вказаним Договором. Тобто, ігнорування споживачем свого обов'язку на коригування запланованих об'ємів споживання природного газу призвело в подальшому до порушення умов договору в частині порушення дисципліни відбору природного газу.

Таким чином, у зв'язку з вищевикладеним, на підставі листа №ЦЗВ-20/5383 від 22.11.2017 року філією «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» було замовлено планові обсяги споживання природного газу у грудні 2017 року у загальній кількості 1755,800 тис.м.куб. (а.с.27-33)

Так, 31.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» (Продавець) було укладено Договір купівлі - продажу природного газу №31/01-2017, згідно з умовами якого Продавець зобов'язався продати Покупцю у 2017 році для подальшої реалізації природний газ, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору. (а.с.38-40)

Згідно з п.2.1 Договору Продавець передає Покупцю природний газ в обсязі 4400000 тис. куб.м. в тому числі по місяцях. Дані об'єкти є орієнтовними. Щомісячно уточнені обсяги природного газу, що передаватимуться Продавцем Покупцю, будуть зазначатись в додаткових угодах до договору.

Додатковою угодою №1-1/2017 від 02.03.2017 року до Договору купівлі - продажу природного газу №31/01-2017 року від 31.01.2017 року Сторони передбачили, що за порушення обов'язку прийняти обсяг природного газу, Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30% (тридцять відсотків) вартості природного газу, не прийнятого Покупцем. Це пункт застосовується у разі якщо обсяг недобору природного газу перевищує 10% обсягу, який Покупець зобов'язався прийняти у відповідному місяці. (а.с.42)

Додатковою угодою №1-УЗ/2017 від 27.11.2017 року до Договору купівлі - продажу природного газу №31/01-2017 року від 31.01.2017 року Сторони передбачили, що Продавець передає Покупцю у грудні 2017 році природний газ в обсязі 1755,800 тис. м.куб. (а.с.41)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року Позивач передав, а Відповідач в свою чергу прийняв газ природний по всіх об'єктах споживання у грудні 2017 року у кількості 1018,030 тис.м.куб., що підтверджується Актом приймання - передачі природного газу від 31.12.2017 р. на суму 9979752 грн. 17 коп. (а.с.37)

При цьому, Суд зазначає, що незважаючи на несвоєчасне подання заявки Споживачем на здійснення коригування планових обсягів споживання природного газу у грудні 2017 року до 0,000 тис.м.куб., Акціонерним товариством «Українська залізниця» було отримано природний газ у загальній кількості 1018,030 тис.м.куб.

Таким чином, Суд зазначає, що в порушення умов Договору на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 року та замовленого обсягу газу на підставі листа №ЦЗВ-20/5383 від 22.11.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» передало, а Відповідач в свою чергу прийняв природний газ у грудні 2017 року лише у загальному розмірі 1018,030 тис.м.куб., а не у заявленому обсязі 1755,800 тис. м.куб., що складає різницю 737,77 тис.м.куб. (1755,800 тис. м.куб. - 1018,030 тис.м.куб.)

Листом №14/2 від 10.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» про відмову від частини обсягу газу, яка складає 737,77 тис.м.куб. за Додатковою угодою №1-УЗ/2017 від 27.11.2017 року, у відповідь на який останній листом №46-1 від 18.01.2018 року повідомив Позивача про необхідність сплатити штраф у розмірі 2139385 грн. 45 коп. за вказаною додатковою угодою, а всього 2140544 грн. 34 коп. (а.с.43-44)

Претензією №199-1 від 17.05.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» вимагало від Позивача сплатити штраф у розмірі 2139385 грн. 45 коп. за додатковою угодою №1-УЗ/2017 від 27.11.2017 року, а всього 2140544 грн. 34 коп. (а.с.48-49)

Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси» грошові кошти у загальному розмірі 2140544 грн. 34 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №134 від 30.05.2018 р. на суму 850000 грн. 00 коп., №136 від 31.05.2018 р. на суму 855000 грн. 00 коп., №137 від 31.05.2018 р. на суму 435544 грн. 34 коп. із зазначенням призначення платежу: «сплата штрафу зг.дог. №31/01-2017 року від 31.01.2017 по претензії №199-1 від 17.05.2018р.» (а.с.50-52)

Таким чином, розмір понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» збитків становить суму 2 139 385 грн. 45 коп., які останній поніс у зв'язку з недовідбором Відповідачем у грудні 2017 року заявленого обсягу газу порівняно з замовленим на 737,77 тис.м.куб., що був визначений у додатковій угоді №1-УЗ/2017 від 27.11.2017 року до Договору купівлі - продажу природного газу №31/01-2017 року від 31.01.2017 року, укладеній з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостач - Черкаси».

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивачем доведено суду належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України протиправність дій Відповідача, які виразились у несвоєчасній подачі заявки на зміну планових місячних обсягів поставки газу порівняно із замовленим обсягом газу у заявці №ЦЗВ-20/5383 від 22.11.2017 року, порушення ним господарських та договірних зобов'язань, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та понесеними збитками кредитора, оскільки внаслідок таких дій Відповідача Постачальником був сплачений штраф у розмірі 30% вартості природного газу, не прийнятого Покупцем, що склав 2 139 385 грн. 45 коп. При цьому, Відповідачем в свою чергу не доведено суду відсутності його вини між протиправною поведінкою та понесеними збитками кредитора, а також наявності обставин, які звільняють його від відповідальності відповідно до норм законодавства.

За таких підстав, Суд доходить висновку, що Позивачем доведено склад цивільного правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, оскільки Позивачем доведено причинно - наслідковий зв'язок між діями Відповідача та понесеними Позивачем збитками, а також належним чином обґрунтовано розмір заподіяних збитків.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов'язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» стягнення збитків в розмірі 2 139 385 грн. 45 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5, Ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз - Альянс» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, н/п №43, Ідентифікаційний код юридичної особи 34881820) збитки у розмірі 2 139 385 (два мільйони сто тридцять дев'ять тисяч триста вісімдесят п'ять) грн. 45 (сорок п'ять) коп. та судовий збір у розмірі 32 090 (тридцять дві тисячі дев'яносто) грн. 78 (сімдесят вісім) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28 березня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин