Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"26" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/482/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Нероди І.В.

розглянувши справу за позовом: Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир)

за участю у справі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Кабінету Міністрів України (м. Київ); Державного агентства України з управління зоною відчуження (м. Київ)

до 1. ОСОБА_1 селищної ради Житомирської області (смт. Народичі)

2. Фермерського господарства "Кавецького" (с. Норинці, Народицького району, Житомирської області)

про визнання незаконним та скасування рішення №633 від 02.11.2017, визнання недійсним договору оренди №258 від 02.11.2017 та зобов'язання повернути земельні ділянки загальною площею 328,00га,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, прокурор, посвідчення №038611 від 11.01.16, дійсне до 11.01.21; ОСОБА_3 , довіреність № 3 від 02.01.19р. , представник ГУ Держгеокадастру у Житом. обл.

від відповідачів 1, 2: не прибули

від третіх осіб -1, 2: не прибули

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до відповідачів ОСОБА_1 селищної ради Житомирської області та Фермерського господарства "Кавецького" про визнання незаконним та скасування рішення №633 від 02.11.2017, визнання недійсним договору оренди №258 від 02.1.2017 та зобов'язання повернути земельні ділянки загальною площею 328,00га, які знаходяться на території ОСОБА_1 селищної ради за межами населених пунктів, до земель запасу ОСОБА_1 селищної ради Житомирської області у стані не гіршому порівняно з тим, у якому одержано в користування.

В обґрунтування фактичних підстав позову, прокурор посилається, серед іншого, на те, що в оренду передано радіоактивно забруднені сільськогосподарські угіддя площею 328,00 га.

Ухвалою суду від 10.09.18р. залучено до участі у справі третіх осіб на стороні позивача: Кабінет Міністрів України ( м. Київ) та Державне агентство України з управління зоною відчуження (м. Київ).

Ухвалою суду від 10.09.18р. призначено комплексу судову екологічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Незалежного інституту судових експертиз (м. Київ) з правом залучення до її проведення, у разі необхідності та за окремим клопотанням, поданим до суду, спеціалістів Державної установи "Інститут охорони ґрунтів України" (м. Київ), в тому числі, Житомирської філії ДУ «Держґрунтохорона» (м. Житомир).

Ухвалою суду від 01.11.18р. залучено до участі у проведенні земельно-технічної експертизи сертифікованого інженера-геодезиста ОСОБА_4 та екологічної експертизи - доктора геологічних наук ОСОБА_5

12.11.18р. суд отримав повідомлення НІСЕ за вих.№677 від 07.11.18 р. про надіслання учасникам справи ФГ "Кавецького", ОСОБА_1 селищній раді та Прокуратурі Житомирської області рахунків-фактур №СФ-0711181, СФ-0711182, СФ-0722283 від 07.11.2018 року на проведення попередньої оплати вартості судової експертизи. В копії рахунки-фактури на адресу суду не надіслано.

14.01.19 р. суд отримав повідомлення НІСЕ за вих. № 09 від 10.01.19 р. про повернення матеріалів справи без виконання комплексної судової екологічної та земельно-технічної експертизи у зв'язку з несплатою її попередньої вартості на підставі п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту України від 08.10.1998 №53/5.

Ухвалою суду від 18.01.19 р. призначено поза судове засідання для розгляду повідомлення НІСЕ за вих. №09 від 10.01.19 про повернення матеріалів справи без виконання комплексної судової екологічної та земельно-технічної експертизи у зв'язку з несплатою її попередньої вартості.

28.01.19 р. суд отримав пояснення прокурора за №05/2-33вих.-19 від 25.01.19р. про відсутність у кошторисі доходів і видатків на 2018-2019 роки, який затверджено Генеральною прокуратурою України, коштів на оплату експертизи (в частині екологічної експертизи) на суму 189009 грн.

28.01.19 р. суд отримав від ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз" письмові пояснення за вих. №27 від 23.01.19рр. про можливість проведення у справі судової екологічної експертизи без проведення земельно-технічної експертизи щодо радіоактивного забруднення земель загальною площею 328,00га, які знаходяться на території ОСОБА_1 селищної ради за межами населених пунктів, за наявним у справі викопіюванням із плану землекористування ОСОБА_1 селищної ради.

31.01.19 р. суд отримав від ОСОБА_1 селищної ради Народицького району Житомирської області пояснення, що питання виділення видатків на оплату експертних послуг згідно виставленого рахунку-фактури №СФ-0711182 від 07.11.2018 року розглядалась на 28 сесії ОСОБА_1 селищної ради, однак у зв'язку з обмеженими фінансовими ресурсами селищного бюджету в 2018 році, депутати ОСОБА_1 селищної ради не підтримали виділення коштів на оплату вищезазначеного рахунку в зв'язку з недостачею коштів.

Ухвалою суду від 07.02.19р. провадження у справі №906/482/18 поновлено, припинено проведення у справі комплексної судової екологічної та земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.09.18р, проведення якої доручено експертній установі - Незалежному інституту судових експертиз (м. Київ), призначено підготовче засідання суду на 11.03.19 р.

Ухвалою суду від 11.03.19р. відкладено підготовче засідання на 26.03.19р. о для отримання процесуальних заяв по суті у паперовій формі.

14.03.19р. суд отримав клопотання прокурора від 11.03.19 за № 87/5036вих.19 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору), оскільки встановлено, що 30.09.18р. спірне рішення ОСОБА_1 селищної ради №633 від 02.11.2017 та попередній договір оренди №258 від 02.1.2017 втратили чинність у зв'язку із закінченням терміну їх дії, та що 01.10.2019р. між відповідачами оформлено акт приймання-передачі земельної ділянки з оренди.

Окрім того, у клопотанні прокурора від 11.03.19 за № 87/5036вих.19 про закриття провадження заявлено інше клопотання: вирішити питання щодо повернення сплаченої прокуратурою Житомирської області суми судового збору.

Присутній в підготовчому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання від 11.03.19 за № 87/5036вих.19 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в усній формі підтримав заявлене прокурором клопотання про закриття провадження у справі з тих самих підстав.

Клопотання Фермерського господарства Кавецького від 11.03.19р. за вих. № 19/19 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України суд не розглядає, оскільки останнє в електронній формі не підписане ЕЦП та не надійшло до суду у паперовій формі.

Заслухавши прокурора та представника позивача по суті заявленого клопотання прокурора від 11.03.19 за № 87/5036вих.19 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору), суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предметом позову у даній справі є вимога визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 селищної ради 18 сесії VII скликання №633 від 02.11.2017 (надалі за текстом - Рішення № 633) , яке прийняте з посиланням, зокрема, на ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" , ст.ст. 12,93 та ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" про:

- поновлення попереднього договору оренди земельної ділянки з ФГ Кавецького для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- укладення попереднього договору оренди земельної ділянки загальною площею 328,00 га із земель реформованого КСП "Зоря" на території ОСОБА_1 селищної ради;

- встановлення орендної плати у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки , що становить 309400,70грн відповідно до вартості одного гектара ріллі грошової оцінки землі по Житомирській області, вартість якого складає 20 580,98грн;

- про доручення селищному голові ОСОБА_6 підписати попередній договір оренди земельної ділянки.

Як звертає увагу ОСОБА_7 Верховного Суду у постановах від 30.05. 2018 року у справі № 923/466/17 та від 30.01.2019р. у справі № 803/413/18, кожен суб'єкт земельних відносин , в тому числі органи державної влади , права якого щодо об'єктів відносин , якими є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї) , порушено виданим органом місцевого самоврядування правовим актом індивідуальної дії , вправі скористатися передбаченим законом способом їх захисту, а саме шляхом подання до господарського суду позову про визнання його незаконним та скасування ( ст. ст. 21, 393 ЦКУ, ст. 152 ЗК України).

При цьому рішення органу місцевого самоврядування , яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності , а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку господарського судочинства , якщо за результатами реалізації рішення у відповідної особи виникло право цивільне й спірні відносини , на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. Вимога про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права, що виникло у певного суб'єкта в результаті та після реалізації такого рішення.

В свою чергу, як розтлумачив Конституційний Суд України у Рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Разом з тим, як вважає Конституційний Суд України, це не п о з б а в л я є орган місцевого самоврядування п р а в а за власною ініціативою або і н і ц і а т и в о ю і н ш и х з а і н т е р е с о в а н и х осіб змінити чи с к а с у в а т и прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з м о т и в і в н е в і д п о в і д н о с т і Конституції чи з а к о н а м України).

У справі відсутні докази прийняття ОСОБА_1 селищною радою рішення про скасування Рішення №633 за ініціативою Фермерського господарства Кавецького з мотивів його невідповідності Конституції чи законам України.

Натомість змістом констатуючої (преамбули) частини Рішення №633 підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 селищна рада всупереч вимог ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" , ст.ст. 12,93 та ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" , розпоряджається землями реформованого КСП "Зоря" загальною площею 328, га, розташованими за межами населеного пункту смт Народичі, шляхом поновлення Фермерському господарству Кавецького попереднього договору оренди земельної ділянки від 01.12.2016 за № 212 на умовах укладення нового попереднього договору оренди землі від 02.11.17р. за № 258 строком на 11 місяців, встановлює орендну плату у відсотковому відношенню до нормативної грошової оцінки вартості одного гектара ріллі по Житомирській області , мотивуючи такі дії недопущенням втрат до бюджету.

Не вдаючись в оцінку всіх підстав незаконності Рішення №633, суд звертає увагу на основну - це віднесення ОСОБА_1 селищною радою земель реформованого КСП "Зоря" загальною площею 328, га, розташованих за межами населеного пункту смт Народичі, до земель сільськогосподарського призначення за основним цільовим призначенням та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за видом використання земельної ділянки в межах цієї категорії земель.

У ч. 1 статті 23 Земельного кодексу України передбачено, що землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання.

Відповідно до частини 2 цієї статті визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадиться на підставі даних державного земельного кадастру.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення ( ч. 1 ст. 20 ЗКУ).

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу ( ч.5 статті 20 ЗК України).

Наслідком порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є визнання недійсними рішень місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок юридичним особам.

Відповідно до статті 15-1 ЗК України ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечує Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи на місцях, та яка організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за веденням державного обліку і реєстрацією земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель ( п.25-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15).

Відповідно до статті 193 ЗК України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, ї х ц і л ь о в е п р и з н а ч е н н я , обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і я к і с н у х а р а к т е р и с т и к у земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

ОСОБА_8, а саме ст.23 ЗК України, зобов'язує визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадити на підставі даних державного земельного кадастру, приймаючи до уваги доводи позову прокурора про те, що відповідно до інформації відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області передані у користування землі загальною площею 328,00 га мають статус земель запасу (радіоактивно забруднені землі, які не використовуються в сільськогосподарському виробництві ), та що їх законним розпорядником є Кабінет Міністрів України, суд не тільки залучив вищий орган у системі органів виконавчої влади до участі у спорі третьою особою на стороні позивача, але й призначив комплексну судову екологічну та земельно-технічну експертизу.

На вирішення судової екологічної експертизи суд поставив наступне питання: чи належать фактично землі сільськогосподарського призначення загальною площею 328,00 га у складі угідь рілля по конфігурації та площі за межами населеного пункту смт. Народичі Житомирської області, якими фактично користується Фермерське господарство Кавецького (с. Норинці Народицького району) відповідно до укладеного попереднього договору оренди землі № 258 від 02.11.17 р. з ОСОБА_1 селищною радою ( смт. Народичі) до радіаційно небезпечних земель, на яких неможливе одержання сільськогосподарської та іншої продукції, продуктів харчування, що відповідають республіканським та міжнародним допустимим рівням вмісту радіоактивних речовин, або які недоцільно використовувати за екологічними умовами в розумінні статті 3 Закону України " Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" ?

Однак комплексну судову екологічну та земельно-технічну експертизу судом припинено, оскільки оплату витрат на її проведення не здійснено ОСОБА_1 селищною радою, Фермерським господарством Кавецького та Прокуратурою Житомирської області в частині екологічної експертизи з підстав відсутності видатків на такі цілі.

За таких обставин, суд не встановив станом на 26.03.19р. обставин припинення спору за позовною вимогою визнати Рішення №633 незаконним та скасувати.

Іншими позовними вимогами позову прокурора були вимоги визнати недійсним попередній договір оренди № 258 від 02.11.2017, укладений між ОСОБА_1 селищною радою та Фермерським господарством Кавецького, зареєстрований ОСОБА_1 селищною радою в реєстрі земель за № 258 від 02.11.2017р., та зобов'язати Фермерське господарство Кавецького повернути землі загальною площею 328,00 га до земель запасу ОСОБА_1 селищної ради.

У позові прокурора слушно звертається увага на те, що ОСОБА_8 України "Про оренду землі" не передбачає укладення попереднього договору оренди земельної ділянки, до того ж , коли остання як об'єкт цивільного права ще не існує, оскільки не сформована у відповідності до вимог ст. ст. 79 та 79-1 ЗК України. Фактично в оренду надано землі загальною площею 328,00 га, за межами населеного пункту в смт. Народичі , щодо яких будь-яка документація із землеустрою не виготовлялася , а тому достовірно не визначено як категорію цих земель за основним цільовим призначенням, їх якісну характеристику (придатні для потреб сільського господарства чи радіоактивно забруднені землі, які не використовуються в сільськогосподарському виробництві ), так і конфігурацію на місцевості та за складом угідь (сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Натомість клопотання прокурора від 11.03.19 за № 87/5036вих.19 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України обґрунтоване тим, що оскільки попередній договір оренди №258 від 02.1.2017 втратив чинність у зв'язку із закінченням терміну їх дії, та що 01.10.2019р. між відповідачами оформлено акт приймання-передачі земельної ділянки з оренди, предмет спору про його недійсність припинив існування.

В свою чергу, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд встановлює наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

За таких обставин, оскільки предметом спору у справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, закінчення строку дії попереднього договору оренди №258 від 02.1.2017 та оформлення 01.10.18р. акту приймання-передачі земельної ділянки з оренди, не є підставою для припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Однак суд встановив наявність підстав для залишення позову без розгляду, про які йтиметься далі.

Частиною 2 ст. 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Одним із зазначених органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.1, абз.1-2 ч.3, абз.1-2 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади.

Згідно з ч.ч.1, 3-5 ст.53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Прокурором в даній справі подано позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Крім того, згідно з абз.4 ст.15-2 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Вищенаведене свідчить, що органи Держгеокадастру можуть виконувати, зокрема, дві абсолютно різні функції, а саме:

1. функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності;

2. функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю ( постанова КГС у складі ВС від 13.11. 18 року у справі № 920/1/18)

Водночас відповідно до ч. 8 статті 122 ЗК України розпорядником земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи є Кабінет Міністрів України.

Разом тим, прокурор не довів належними та допустимими засобами доказування, в тому числі, висновком судового експерта, підстав для представництва в даному випадку інтересів держави в особі саме Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а саме, що Управління є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (або як розпорядник державних земель , або як контролюючий орган) , а тому правомірно і обґрунтовано визначене в якості позивача у даній справі.

Щодо повернення судового збору з Державного бюджету України у зв'язку із залишенням позову без розгляду на підставі п. п. 1 та 8 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою суду від 20.08.2018року прокурору було ухвалено надати в підготовче засідання суду 10.09.18р. докази на підтвердження обставин належності на даний час наданих земель загальною площею 328,00 га до земель зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, дані фактичних обстежень ґрунтів на цих землях Державної установою "Інститут охорони ґрунтів України" (іншими установами та організаціями), а також експертний висновок Національної комісії з радіаційного захисту населення України про радіологічний стан населених пунктів Житомирської області від 26.12.2012 №3.

Роз'яснено, що в разі неможливості самостійно надати зазначені докази, прокурор вправі подати клопотання про витребування доказів судом в порядку до ст.81 ГПК України.

ОСОБА_8 витребувані судом докази надані не були, а прокурор наполягав на доводах позову про те, відповідно до інформації Відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, наданої станом на 14.12.2017 року, землі реформованого КСП "Зоря" площею 328,00га, розташовані за межами населеного пункту, згідно державної статистичної звітності форми 6-зем віднесені за категорією земель - до державної, статус земель - землі запасу (рядок 94, гр. 18 - радіоактивно забруднені сільськогосподарські угіддя, які не використовуються в сільськогосподарському виробництві), з метою отримання достовірних доказів на підтвердження цих обставин , ухвалою суду від 10.09.18р. у справі було призначено комплексну судову екологічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Незалежного інституту судових експертиз ( м. Київ), однак ухвалою суду від 07.02.19р. припинено її проведення ( матеріали справи повернуто експертною установою без виконання на підставі п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень № 53/5 (несплата вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством).

У частині 1, п. 4 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду (крім випадків, якщо таку заяву залишено без розгляду у зв'язку з неподання позивачем витребуваних судом матеріалів).

Керуючись п. 1 ч.2 ст. 185, п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 234-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області ОСОБА_1 селищної ради Житомирської області (смт. Народичі) та Фермерського господарства "Кавецького" (с. Норинці, Народицького району, Житомирської області) про визнання незаконним та скасування рішення №633 від 02.11.2017, визнання недійсним договору оренди №258 від 02.11.2017 та зобов'язання повернути земельні ділянки загальною площею 328,00га залишити без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 26.03.19 та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 27.03.19.

Суддя ОСОБА_9

Друк:

1 - в справу

2- прок. обл. (у книзі нарочним)

3- керівнику Коростенської місцевої прокуратури (рек. з повідомл.),

4- позивачу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області (рек. з повідомл.)

5- відповідачу -1 ОСОБА_1 селищній раді (11401, Житом. обл., Народицький р-н, смт. Народичі, вул. Свято-Миколаївська, 175) рек. з повід.

6- відповідачу-2 ФГ "Кавецький" ( 11420, Житомирська область, Народицький р-н, с. Норинці, вул. Шкільна, 23) рек. з повід.

7- третій особі Кабінету Міністрів України (02000, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) рек. з повідомл.

8- третій особі Державному агентству України з управління зоною відчуження ( 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) рек. з повід.