ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Справа № 924/738/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Юрчук М.І. , суддя Дужич С.П.

серетар судового засідання ОСОБА_1

за участю представників:

ТзОВ "Симедіка УА" - адвокат ОСОБА_2

ТзОВ "Зооветпром Україна" - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.11.2018р. (ухвалене у м. Хмельницькому об 15:15 год., повний текст складено 28.11.2018р.)

у справі №924/738/18 (суддя Танасюк О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Симедіка УА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна"

про стягнення боргу в сумі 266 325,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Симедіка УА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна" про стягнення боргу в сумі 288325,06 грн. із посиланням на ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03.01.2017р. у між ТОВ "Симедіка УА" і ТОВ "Зооветпром Україна" укладено договір дистрибуції №139, на підставі якого дистриб'ютором отримано товар згідно наступних видаткових накладних: №841 від 09.02.2018р.; №1223 від 26.02.2018р., №2140 від 29.03.2018р., №2170 від 30.03.2018р. на загальну суму 913 952,52 грн. Наголошує на тому, що дистриб'ютор зобов'язався здійснити оплату товару протягом 30 календарних днів з моменту передачі товару незалежно від того чи реалізував дистриб'ютор товар, але свій обов'язок виконав частково, сплативши 625 627,46 грн. Позивач робить висновок про те, що борг дистриб'ютора перед товариством складає 288 325,06 грн.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.11.2018р. у справі №924/738/18 позов ТзОВ "Симедіка УА" до ТзОВ "Зооветпром Україна" про стягнення боргу в сумі 266325,06 грн. задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 266325,06 грн. основного боргу, 3994,88 грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що правовою підставою виникнення зобов'язання є договір дистрибуції №187, а не договір №139, як зазначено у видаткових накладних, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки не надано жодного доказу, за якими встановлено строк виконання зобов'язання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечив, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач (скаржник) у справі був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак наданим їм процесуальним правом не скористався та в судове засідання не з'явився, своїх повноважних представників не направив, про причин своєї неявки суд не повідомив.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.01.2017р. між ТОВ "Симедіка УА" (товариство) і ТОВ "Зооветпром Україна" (дистриб'ютор) укладено договір Дистрибуції №139, відповідно до умов якого (п.1.1, п.1.2) товариство надає право, а дистриб'ютор приймає на себе обов'язки по закупівлі у товариства, продажу, маркетингу і рекламі придбаних на умовах даного договору, згідно затвердженого сторонами плану закупівлі (додаток № 1 до договору, який є невід'ємною його частиною), ветеринарних препаратів і засобів захисту тварин, надалі іменованих "Товар", в кількості та якості, згідно супровідних документів, які є невід'ємною частиною цього договору. Найменування, ціна та кількість товару, який поставляється відповідно до умов цього договору, вказуються у видаткових накладних, що мають силу специфікацій до даного договору у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та є невід'ємною частиною даного договору.

Товариство зобовязується виконати замовлення дистрибютора відповідно по кількості та асортименту товару, а дистрибютор зобовязаний своєчасно сплатити вартість отриманого товару в розмірах і в терміни, встановлені цим договором (п.п. 2.1.1, 3.1.12.).

Дистриб'ютор подає товариству заявку у письмовому або усному виді не пізніше ніж за 5 календарних днів до бажаної дати отримання товару. Номенклатура товарів та періодичність надання замовлень визначається дистриб'ютором на власний розсуд, якщо інше не узгоджено сторонами в плані закупівлі. Товариство оформляє факт передачі Товару видатковою накладною, яка є достатнім доказом передачі товару. Місце передачі товару є місце фактичного знаходження дистриб'ютора або місце яке він вказав в заявці. Товар вважається прийнятим коли він переданий дистриб'юторові на складі товариства і представниками сторін підписана видаткова накладна; коли він доставлений представником товариства або перевізником у місце фактичного знаходження дистриб'ютора або місце яке вказане в заявці і дистриб'ютором підписані документи про прийняття вантажу. При отриманні товару дистриб'ютор зобов'язаний надати (надіслати) товариству довіреність на отримання його представником товару. В видаткових накладних може не зазначатися як підстава відпуску даний договір, але якщо продаж товару відбувався в період дії даного Договору - він відбувається на умовах даного договору (розділ 4 договору).

Оплата за придбаний товар здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з моменту-передачі товару (дати оформлення видаткової накладної) незалежно від того реалізував покупець товар чи ні. Розрахунки за придбаний товар здійснюються покупцем у безготівковій формі в національній валюті України (р. 5 договору).

Договір укладено на трьох аркушах, в 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін, письмово, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на один календарний рік, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Факсові та/або електронні копії договору, рахунків, накладних, довіреностей за умови завірення їх печаткою однієї із сторін мають юридичну силу оригіналів - до моменту отримання оригіналів відповідних документів (р. 9 договору). Договір підписаний зі сторони ТОВ "Зооветпром Україна" - ОСОБА_3, ТОВ "Симедіка УА" - ОСОБА_4

Згідно видаткових накладних №841 від 09.02.2018р.; №1223 від 26.02.2018р. (довіреність № 47 від 26.02.2018р.), №2140 від 29.03.2018р. (довіреність № 81 від 29.03.2018р.), №2170 від 30.03.2018р. (довіреність № 82 від 30.03.2018р.) позивач передав відповідачу товар на загальну суму: 913 952,52 грн. У видаткових накладних зазначено, що поставка продукції здійснена на підставі договору № 187 від 31.01.2018р.

Також позивачем надано у матеріали справи карту рахунку за 31.01.2018р. 16.08.2018р. про часткову оплату відповідачем отриманого товару на суму 625 627,46 грн., гарантійні листи ТОВ "Зооветпром Україна", адресовані директору ТОВ "Симедіка УА" про планове погашення заборгованості згідно нижче поданого графіку.

Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.ч. 1, 2, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3 ст. 3, ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань " якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Згідно п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України " Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України.

За статтею 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи договором від 03.01.2017р. сторони погодили, що товариство надає право, а дистриб'ютор приймає на себе обов'язки по закупівлі у товариства, продажу, маркетингу і рекламі придбаних на умовах даного договору, згідно затвердженого сторонами плану закупівлі (додаток № 1 до договору, який є невід'ємною його частиною), ветеринарних препаратів і засобів захисту тварин, надалі іменованих "Товар", в кількості та якості, згідно супровідних документів, які є невід'ємною частиною договору. Найменування, ціна та кількість товару, який поставляється відповідно до умов договору, вказуються у видаткових накладних, що мають силу специфікацій до даного договору у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та є невід'ємною частиною даного договору. Товариство зобовязується виконати замовлення дистрибютора відповідно по кількості та асортименту товару, а дистрибютор зобовязаний своєчасно сплатити вартість отриманого товару в розмірах і в терміни, встановлені цим договором. Товариство оформляє факт передачі товару видатковою накладною, яка є достатнім доказом передачі товару. В видаткових накладних може не зазначатися як підстава відпуску даний договір, але якщо продаж товару відбувався в період дії даного договору - він відбувається на умовах даного договору. Оплата за придбаний товар здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з моменту-передачі товару (дати оформлення видаткової накладної) незалежно від того реалізував покупець товар чи ні. Розрахунки за придбаний товар здійснюються покупцем у безготівковій формі в національній валюті України .

Згідно видаткових накладних №841 від 09.02.2018р.; №1223 від 26.02.2018р. (довіреність № 47 від 26.02.2018р.), №2140 від 29.03.2018р. (довіреність № 81 від 29.03.2018р.), №2170 від 30.03.2018р. (довіреність № 82 від 30.03.2018р.) позивач передав відповідачу товар на загальну суму: 913 952,52 грн. Також, у видаткових накладних зазначено, що поставка продукції здійснена на підставі договору № 187 від 31.01.2018р. Із картки - рахунку за 31.01.2018р. 16.08.2018р. вбачається часткова оплата відповідачем отриманого товару на суму 625 627,46 грн.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Колегія суддів зазначає, що на день звернення із позовом до суду заборгованість відповідача становила 288 325,06 грн. Поряд з цим, відповідачем згідно платіжного доручення від 25.09.2018р. №14 та від 15.10.2018р. №627 частково сплачено борг у розмірі 22 000,00 грн. за видатковими накладними №841 від 09.02.2018; №1223 від 26.02.2018р., №2140 від 29.03.2018р., №2170 від 30.03.2018р.

Матеріали справи містять довідку від 27.11.2018р. про зарахування часткової оплати в сумі 22 000 грн. в рахунок оплати по видатковій накладній №841 від 09.02.2018р.

Враховуючи, що сума боргу у розмірі 22000 грн відповідачем сплачена, то в цій частині провадження обґрунтовано закрито судом першої інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Отже, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 266325,06 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не бере до уваги твердження відповідача про те, що поставка товару за видатковими накладними №841, №1223, №2140, №2170 здійснена саме за договором №187 від 31.01.2018р.

Як вбачається із матеріалів справи, в підготовчому засіданні 16.10.2018р. судом витребувано у ТОВ "Симедіка УА" оригінал або належним чином засвідчену копію договору дистрибуції №187 від 31.01.2018р., укладений між ТОВ "Симедіка УА" та ТОВ "Зооветпром Україна".

Матеріали справи містять письмові пояснення від 19.10.2018р., в яких позивач зазначив, що не може виконати вимоги відповідача щодо надання оригіналу або належним чином засвідченої копії договору дистрибуції №187 від 31.01.2018р. у зв'язку з тим, що оригінал вищевказаного договору та його примірник було направлено на адресу відповідача для підписання та завірення печаткою товариства, разом з тим відповідач в супереч домовленості між сторонами підписаний та завірений печаткою товариства примірник договору позивачу так і не повернув.

Поряд з цим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів існування між сторонами інших правовідносин, ніж за договором дистрибуції від 03.01.2017р. №139.

Окрім цього, розділом 4 договору сторони погодили, що у видаткових накладних може не зазначатися як підстава відпуску даний договір, але якщо продаж товару відбувався в період дії даного Договору - він відбувається на умовах даного договору.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач обрав спосіб захисту та звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, завданих неналежним виконанням відповідачем умов договору дистрибуції № 139 від 03.01.2017р. на поставку товару, зокрема, за видатковими накладними №841 від 09.02.2018; №1223 від 26.02.2018р., №2140 від 29.03.2018р., №2170 від 30.03.2018р. (із вказівкою на договір дистрибуції №187 від 31.01.2018р.). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем було вказано, що товар передавався відповідачу по разовим поставкам на підставі видаткових накладних. Тобто, предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором та видатковими накладними у сукупності, а підставою даного позову, на думку позивача, є наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує неналежне виконанням зобовязань відповідачем.

В переліку основних реквізитів первинних бухгалтерських документів, який визначено у ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відсутні такі обовязкові реквізити як номер та дата договору. Тобто посилання в видатковій накладній на номер та дату конкретного договору не є обовязковим. Окрім цього, відповідачем частково оплачено товар за платіжними дорученнями, при цьому в призначенні платежу реквізити окремо визначеного договору не вказано.

Твердження відповідача про те, що ТОВ "Семедіка УА" не зверталась із вимогою до ТОВ "Зооветпром Україна" в порядку статті 530 ЦК України для виконання вимог за договором №187 та відповідних видаткових накладних судом до уваги не приймається, оскільки відповідно до cт. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару - після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Після підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами та фіксують факт здійснення господарської операції у відповідача виникає обов'язок щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Також, відповідач надавав позивачу гарантійний лист №48 від 31.05.2018р., згідно якого зобов'язався повністю оплатити товар до 27.07.2018р. Розділом 5 договору також передбачено, що оплата за придбаний товар здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з моменту-передачі товару (дати оформлення видаткової накладної).

Факт поставки товару підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні".

Так, відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявні в матеріалах справи первинні бухгалтерські документи - видаткових накладних №841, №1223, №2140, №2170 на поставку товару, згідно яких утворилася заборгованість одержувача товару - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна" у розмірі 266325,06 грн містить обовязкові реквізити, передбачені чинним законодавством.

Отже, вказані видаткові накладні є належним, допустимим та достовірним доказом, що підтверджує факт передачі позивачем товару та факт його одержання відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України Північно-західний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.11.2018 року у справі №924/738/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.11.2018 року у справі №924/738/18 залишити без змін.

3. Справу №924/738/18 повернути до господарського суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "28" березня 2019 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Дужич С.П.