РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2019Справа № 910/714/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Публічного акціонерного товариства "РВС БАНК"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні

відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Топсервіс-Медтехніка"

про стягнення 397 900,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до публічного акціонерного товариства "РВС БАНК" про стягнення 397 900,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.06.2018 року публічним акціонерним товариством "РВС БАНК" видано банківську гарантію №3838-18Г.

02.11.2018 року до Департаменту надійшов лист від публічного акціонерного товариства "РВС БАНК" про відмову сплати кошти в рахунок забезпечення тендерної пропозиції у сумі 397 900,00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення з відповідача коштів в розмірі 397 900,00 грн.

З огляду на ціну позову та незначну складність справи, спір підлягає вирішенню в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27.02.2019 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву та заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В заяві відповідач просить залучити товариство з обмеженою відповідальністю "Топсервіс-Медтехніка" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки з метою участі в публічних закупівлях та на виконання умов Тендерної документації до АТ "РВС Банк" звернулося ТОВ "Топсервіс-Медтехніка" з проханням надати банківську гарантію для забезпечення тендерної пропозиції ТОВ "Топсервіс-Медтехніка" в торгах №UA-2018-05-15-002630-а. Та, 15.06.2018 року між АТ "РВС Банк" та ТОВ "Топсервіс-Медтехніка" укладено договір про надання банківської гарантії №Д-3838-18Г, на виконання якого видано банківську гарантію №3838-18г від 15.06.2018 року на суму 467 400,00 грн., яка в подальшому була подано ТОВ "Топсервіс-Медтехніка" у складі своєї тендерної пропозиції для забезпечення тендерної пропозиції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 заяву публічного акціонерного товариства "РВС БАНК" про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відповідача задоволено та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Топсервіс-Медтехніка".

14.03.2019 до канцелярії суду представником позивача подано відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

15.05.2018 в електронній системі публічних закупівель «ProZorro» Департаментом охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент або Позивач) оприлюднено оголошення про проведення тендеру на закупівлю: 33140000-3 Медичні матеріали (тест-смужки для вимірювання рівня загального холестерину та глюкози в крові, 2 лоти), ідентифікатор закупівлі UA-2018-05- 15-002630-а.

04.09.2018 року за результатами голосування тендерним комітетом Департаменту охорони здоров'я одноголосно прийнято рішення: прийняти результати оцінки електронної системи публічних закупівель щодо визначення, зокрема, товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСЕРВІС- МЕДТЕХНІКА» переможцем тендеру на закупівлю: 33140000-3 Медичні матеріали (тест-смужки для вимірювання рівня загального холестерину та глюкози в крові, 2 лоти), ідентифікатор закупівлі UA-2018-05-15-002630-a, щодо лоту № 1, та направити учаснику повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Пунктом 2 «Забезпечення тендерної пропозиції» розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації на закупівлю передбачено, що учасник під час подання тендерної пропозиції одночасно надає забезпечення тендерної пропозиції у вигляді гарантії (документ в електронній формі, що містить електронний цифровий підпис), що оформлена відповідно до вимог ст. 560 - 569 Цивільного кодексу України та постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 639 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах» (розмір забезпечення тендерної пропозиції щодо лоту 1 - 397 900,00 грн. (триста дев'яносто сім тисяч дев'ятсот гривень 00 копійок).

15.06.2018 року публічним акціонерним товариством «РВС БАНК» (далі - ПАТ «РВС БАНК» або Відповідач) видано банківську гарантію №3838-18Г (далі - Гарантія).

Відповідно до умов Гарантії Гарант зобов'язується виплатити Бенефіціару суму забезпечення тендерної пропозиції, що складає 467 400,00,00 грн. (код валюти платежу 980 (UAH)) в тому числі за лотами: лот 1 - 397 900,00 гри.; лот 2 - 69 500,00 грн., протягом 5 банківських днів з дати отримання Гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги Бенефіціара, в якій буде посилання на одну з наступних підстав:

а) відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

б) непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

в) ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі»;

г) ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Листом від 05.09.2018 року № 001 товариством з обмеженою відповідальністю «ТОПСЕРВІС-МЕДТЕХНІКА» повідомлено тендерний комітет Департаменту про відмову укласти договір на закупівлю: 33140000-3 Медичні матеріали (тест-смужки для вимірювання рівня загального холестерину та глюкози в крові, 2 лоти), ідентифікатор закупівлі UA-2018-05-15-002630-a, щодо лоту № 1.

Враховуючи викладене, у зв'язку з відмовою товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСЕРВІС-МЕДТЕХНІКА» - учасника, який став переможцем процедури торгів на закупівлю: 33140000-3 Медичні матеріали (тест-смужки для вимірювання рівня загального холестерину та глюкози в крові, 2 лоти), ідентифікатор закупівлі UA-2018-X)5-15-002630-a, щодо лоту № 1 від підписання договору про закупівлю, Департаментом 09.10.2018 року відправлено Вимогу (лист від 18.09.2018 року № 061-11952/10) до ПАТ «РВС БАНК» сплатити за банківською гарантію від 15.06.2018 року № 3838-18Г в рахунок забезпечення тендерної пропозиції кошти у сумі 397 900,00 грн. на розрахунковий рахунок Департаменту.

Судом встановлено, що 02.11.2018 року до Департаменту надійшов лист № 1302/18 від 30.10.2018 від ПАТ «РВС БАНК» про відмову сплатити кошти в рахунок забезпечення тендерної пропозиції у сумі 397 900,00 грн. При цьому, в обґрунтуванні ПАТ «РВС БАНК» повідомляє, що Вимога про сплату за Гарантією не відповідає умовам Гарантії та подана після закінчення строку її дії.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем вказується на ту обставину, що Департаментом, відповідно до умов Гарантії, в повному обсязі та вчасно було відправлено Вимогу за банківською гарантію від 15.06.2018 року № 3838-18Г до ПАТ «РВС БАНК» через державне підприємство поштового зв'язку ПАТ «Укрпошта», про що свідчить службовий чек від 09.10.2018 року за накладною № 318 та опис вкладеного у Ц/Л 318.

Окрім того, позивач зауважує, що вказане вище поштове відправлення із Вимогою за банківською гарантію від 15.06.2018 року № 3838-18Г, знаходилось із 11.10.2019 року в точці видачі (вул. Введенська, 29/58, м. Київ, 04071), про що свідчить відстеження відправки по накладній № 318 на офіційному сайті державного підприємства поштового зв'язку ПАТ «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/).

Відмовляючи у виплаті за банківською гарантію від 15.06.2018 року № 3838-18Г листом від № 1302/18 від 30.10.2018 ПАТ «РВС БАНК», обґрунтовує свою відмову тим, що вимога Позивача від 09.10.2018 року була отримана Відповідачем після закінчення робочого часу та банківського дня 22.10.2018 року, то в такому випадку вважається, що Відповідач отримав вищевказану вимогу після закінчення строку дії банківської гарантії № 3838-18г від 15.06.2018 року.

Таким чином, у відзиві на позовну заяву, Відповідач посилається на ту обставини, що Позивач пропустив строки на пред'явлення вимоги щодо сплати грошових коштів за банківською гарантією № 3838-18г від 15.06.2018 року. У зв'язку з цим, у AT «РВС Банк» були відсутні правові підстави для задоволення вимоги Позивача від 09.10.2018 року.

Суд до вказаних підстав відмови у задоволенні листа-вимоги №061-11952/10 від 18.09.2018 року Позивача за гарантією ставиться критично з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з положеннями ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

За змістом ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У відповідності до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (надалі - Положення), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії.

Статтею 563 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Право гаранта на відмову в задоволенні вимоги кредитора встановлено ст. 565 ЦК України, згідно з ч. 1 якої гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Згідно з п. 1 гл. 2 р. III Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах (затв. постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №639), у разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, бенефіціар може подати безпосередньо до банку-гаранта або до банку-резидента (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Водночас у силу ст. 562 ЦК України зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання. Навпаки відповідно до ч. 3 ст. 565 ЦК України, якщо гарант після пред'явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов'язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника. Повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Отже, з умов гарантії та норм права слідує, що обов'язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №3-63гс11 від 12.09.2011.

Враховуючи наведене, дослідивши зміст гарантії та лист-вимогу №061-11952/10 від 18.09.2018 року, суд дійшов висновку, що Відповідач неправомірно відмовив Позивачу у виплаті за гарантією, оскільки пред'явлена Позивачем вимога відповідала умовам гарантії та як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, є такою, що пред'явлена Департаментом охорони здоров'я своєчасно, оскільки здана Позивачем до відділення «Укрпошти» 09.10.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 Цивільного кодексу України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що Позивач здав лист-вимогу №061-11952/10 від 18.09.2018 року до відділення «Укрпошти» 09.10.2018, тобто за тринадцять днів до закінчення встановленого строку дії гарантії.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до норм частини першої статті 202 Господарського кодексу України та статті 599 ЦУ України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування неналежного виконання Позивачем своїх зобов'язань за Договором гарантії та наявності заборгованості за невідшкодованою сумою гарантійного платежу у розмірі 397 000,00 грн.

Оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 397 000,00 грн.

належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, позовні вимоги судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до публічного акціонерного товариства "РВС БАНК" про стягнення 397 900,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "РВС БАНК" (вул. Введенська, буд. 29/58, м. Київ, 04071; ідентифікаційний код 39849797) на користь Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Прорізна,19, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 02012906) основний борг у розмірі 397 900 (триста дев'яносто сім тисяч дев'ятсот) грн. та судовий збір у розмірі 5968 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) грн. 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий