ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" березня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/506/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Седес Компані", м. Харків
до 1. Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків , 2. Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, м. Харків
про стягнення коштів в сумі 244335195,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Седес Компані" (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів - Головного управління ДФС у Харківській області, Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якій просить стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області завдану матеріальну шкоду внаслідок вчинення неправомірних дій, за рахунок бюджетних асигнувань першого відповідача в розмірі 244 335 195,86 грн., яка складається з основного зобов'язання - 96 655 939,83 грн., втрат від інфляції - 39 811 227,72 грн., 3% річних - 9 143 917,00 грн., пені - 98 724 111,31 грн. Також позивач просить судові витрати покласти на першого відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.02.2019 р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві п'ятиденний строк з дня вручення даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.03.2018 року, після усунення позивачем недоліків, було прийнято позовну заяву та призначено справу №922/506/19 до розгляду за правилами загального позовного провадження на 02.04.2019 року о 11:00 год.

29.03.2019 року, зважаючи на закінчення терміну відрядження судді Тацій О.В., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, за результатами якого визначено іншу суддю у справі: Смірнову О.В.

Суддя Смірнова О.В., з метою уникнення сумнівів у її неупередженості при розгляді вищевказаної справи, вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи за наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Одночасно суд враховує, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Окрім того, у рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09 січня 2013 року зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, п. п. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії").

Відповідно до рішення у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Судом встановлено, що відповідачем-1 у даній справі є Головне управління Державної фіскальної служби в Харківської області, при цьому, одну з керівних посад вказаного органу займає близький родич судді.

Враховуючи вищенаведене, з метою уникнення будь-яких сумнівів учасників судового процесу щодо об'єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи, з метою запобігання конфліктним ситуаціям та уникнення будь-яких сумнівів учасників судового процесу щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади в Україні, суд вважає за необхідне заявити самовідвід головуючого у даній справі.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід головуючого у справі.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню, але зауваження на неї можуть буди включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Смірнова