ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28.03.2019 Справа № 905/1706/15

Господарський суд Донецької області у складі:

Судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2, адреса для листування: АДРЕСА_1; ІПН - НОМЕР_1) на дії старшого державного виконавця

у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, місто Київ, вулиця Заньковецької/Станіславського №3/1; код ЄДРПОУ - 26549700) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ІПН - НОМЕР_1) про стягнення 1 713,10 Євро,-

за участю представників сторін:

від скаржника(боржник): не з'явились

від стягувача: не з'явились

від ДВС: не з'явились

В С Т А Н О В И В

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.09.2015 у справі № 905/1706/15 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" задоволено в повному обсязі, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" 1713,10 Євро заборгованості зі сплати процентів та судовий збір у сумі 1827,00грн.

20.10.2015 було видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 22.09.2015 у справі № 905/1706/15.

10.12.2018 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла скарга на дії старшого державного Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Зокрема, скаржник просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову відкриття виконавчого провадження №56643091, винесену Слов'янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області;

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сізонова Є.С. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.07.2018 року у виконавчому провадження №56643091 за судовим наказом №905/1706/15, виданим 18.04.2018 року.

Підставою для скасування вважає порушення порядку повідомлення боржника щодо судової справи 905/1796/15.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2019 скаргу прийнято до розгляду, відкладено вирішення питання про поновлення строку для подання скарги на дії та рішення державного виконавця, призначено розгляд скарги в судовому засіданні на 14.02.2019.

13.02.2019 від стягувача надійшов відзив на скаргу на дії та рішення державного виконавця. У відзиві ПАТ "Банк Камбіо" зазначено що, 27.11.2014 ДП «Укрпошта» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою. Оскільки за даними ЕДРПОУ місцем реєстрації ФОП ОСОБА_1, є місто Донецьк, то ВДВС на даний час позбавлений можливості відправити боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження.

13.02.2019 від скаржника надійшла телефонограма, за змістом якої останній просить перенести судове засідання на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.02.2019 відкладено розгляд скарги на 27.02.2019.

18.02.2019 від скаржника надійшло:

- копія трудової книжки ОСОБА_1 щодо підтвердження періоду перебування у трудових відносинах з ТОВ "ЛРП Україна";

- копія Постанови держаного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сізонова Є.С. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.07.2018 року з відміткою про отримання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.02.2019 відкладено розгляд скарги на 27.02.2019.

18.02.2019 від ТОВ "ЛРП Україна" надійшло:

- Копія наказу про прийняття на роботу № 2-К від 05.01.2018 року.

- Копія наказу про звільнення з роботи № 32-К від 02.07.2018 року.

- Копія листа № 05 від 24.07.2018 року Слов'янському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

- копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

- копія квитанції № 2801 від 27.07.2018 року.

26.02.2019 від Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшли витребувані ухвалою суду від 14.02.2019 документи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.02.2019 відкладено розгляд скарги на 28.03.2019.

У судове засідання 28.03.2019 представники сторін та ДВС не з'явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.04.2018 задоволено заяву публічного акціонерного товариства "Банк Комбіо" про видачу дубліката наказу по справі №905/1706/15. Видано дублікат наказу про примусове виконання рішення від 22.09.2015 у справі № 905/1706/15.

Постановою державного виконавця №56643091 від 20.06.2018 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 18.04.2018 по справі № 905/1706/15 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" 1713,10 Євро заборгованості зі сплати процентів.

На підставі інформації Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, Слов'янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.07.2018 року.

Постанову відправлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛРП Україна».

Відповідно до Наказу ТОВ «ЛРП Україна» від 05.01.2018 № 2-К ОСОБА_1 було прийнято на постійну роботу на посаду начальника департаменту маркетингу на підставі її особистої заяви.

Наказом ТОВ «ЛРП Україна» від 02.07.2018 № 32-К ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за угодою сторін 02.07.2018 згідно ст. 36 п.1 КЗпП України.

24.07.2018 ТОВ «ЛРП України» листом повідомило Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення ОСОБА_1

Скаржник не погоджується з діями державного виконавця в частині винесення постанови від 20.06.2018 №56643091 про відкриття виконавчого провадження та постанови від 06.07.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Так, виходячи зі змісту скарги ОСОБА_1, остання стверджує, що державним виконавцем не було виконано умов ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо надсилання поштою документів виконавчого провадження.

Частиною п'ятою ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі за текстом - Закон) встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності із частиною першою ст.28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з відомостями, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням фізичної особи-підприємця є: місто Донецьк, вул.. Рози Люксембург, будинок 47.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 №254-VІІІ визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Указом Президента України 30.04.2018 «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об'єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 операцію об'єднаних сил.

На час винесення спірних постанов операція об'єднаних сил тривала.

У відповідності до листа УДППЗ «Укрпошта» відділення поштового зв'язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Таким чином, державний виконавець був позбавлений можливості здійснити поштове відправлення постанови від 20.06.2018 про відкриття виконавчого провадження та постанови від 06.07.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на адресу боржника.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява №38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

При цьому, за змістом статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 п.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Чинне законодавство України, у т.ч. Закон України "Про виконавче провадження", надає виконавчій службі широке коло повноважень для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Зокрема, статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Викладене свідчить, що законом встановлено обов'язок державного виконавця саме періодично та систематично здійснювати дії, направлені на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення (направляти запити, подання). Аналогічні висновки викладені у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2018р. по справі №911/167/17.

Відповідно до абз.1 п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця, щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За приписами ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п.1 ст.6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення п.1 ст.6 Конвенції, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Силенок і Техносервіс-плюс проти України» від 09.12.2010р., рішення від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції», Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява №59498/00, п.34, ECHR 2002-III).

Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005р. у справі «Фуклев проти України», заява №71186/01, п.84).

Таким чином, оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що державний виконавець при винесені спірних постанов діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 233-234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - відмовити.

У судовому засіданні 28.03.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.03.2019.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 28.03.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова