СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" березня 2019 р. Справа № 917/1435/18

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м.Полтава, (вх. №893 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. у справі №917/1435/18 (суддя Безрук Т.М., ухвалене в м. Полтава, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складення повного тексту 14.02.2019р.)

за позовом: Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, Полтавська область, м. Кременчук,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м.Полтава,

про стягнення 15651,83грн.

ВСТАНОВИВ:

19.11.2018р. Комунальне підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 15651,83грн. заборгованості згідно договору № 58620/2880 від 01.01.2017р. та 1762,00 грн. судових витрат.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. у справі №917/1435/18 позов задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради 15651,83грн. основного боргу, 1762,00грн. відшкодування витрат на сплату судового збору.

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. у справі №917/1435/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено господарським судом першої інстанції 12.02.2019р. (повний текст оскаржуваного рішення складено 14.02.2018р.)., отже, строк подання апеляційної скарги сплив 06.03.2019р.

Разом з тим, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу 07.03.2019р., що підтверджується відбитком штампу ПАТ "Укрпошта" на поштовому конверті, в якому апеляційна скарга була надіслана до Східного апеляційного господарського суду.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду на один день, без клопотання про його поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 2 та 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апелянтом при зверненні до апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою не було порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, відповідні обставини в силу приписів статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Суддя - доповідач також зазначає, що статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

01.01.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016р. № 1774-VIII, яким було внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" щодо розміру ставок судового збору.

Згідно підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами та доповненнями станом на момент подання позовної заяви, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 4 Закону України Про судовий збір зі змінами та доповненнями станом на момент подання апеляційної скарги ставка судового збору, що справляється за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, сума судового збору яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у даній справі становить 2643,00грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, на підтвердження сплати судового збору апелянтом було додано копію платіжного доручення про сплату судового збору від 03.10.2018р. №689543 на суму 2643,00грн.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 затверджено Інструкцію "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Пунктом 2.3 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004р. передбачено, що відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Відповідно до пункту 3.8 вказаної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Згідно з пунктом 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Однак, додана апелянтом копія платіжного доручення про сплату судового збору від 03.10.2018р. №689543 на суму 2643,00грн. не може бути належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. у справі №917/1435/18, оскільки відповідно до відомостей в системі КП "Діловодство спеціалізованого суду" Східного апеляційного господарського суду на підставі вказаного платіжного доручення було сплачено судовий збір в іншій справі №917/545/18.

Вказані обставини також підтверджуються Інформаційною довідкою складеною уповноваженою особою Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2019р. №12-41/24, з якої вбачається, що інформація щодо сплати судового збору зареєстрована в системі КП "Діловодство спеціалізованого суду" Східного апеляційного господарського суду в електронних картках на апеляційні скарги вх.№245 П/2 та вх.№1117 П/1 у справі №917/545/18. 19 жовтня 2018 року за вх.№ 245 П/2 постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги. 9 січня 2019 року за вх.№ 1117 П/1 ухвалено постанову. Інших апеляційних скарг з підтвердженням сплати судового збору вказаним документом не зареєстровано. Станом на 22.03.2019 року за даними Східного апеляційного господарського суду судовий збір на рахунок платника не повертався.

Отже, апелянтом не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суддя- доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України також є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. 234, ч.1, п.2 ч.3 ст. 258, ст. ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. у справі №917/1435/18 залишити без руху.

2.Публічному акціонерному товариству "Полтаваобленерго" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Плахов