СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Справа № 905/2085/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача – не з’явився;

відповідача – не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман (вх. №645 Д/1-18)

на рішення господарського суду Донецької області від 23.01.2019 року у справі №905/2085/18, ухвалене в приміщенні господарського суду Донецької області (суддя Величко Н.В.), повний текст якого складено 25.01.2019 року

за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.01.2019 року у справі №905/2085/18 змінено найменування відповідача з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на Акціонерне товариство «Українська залізниця»; позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 139922,40 грн. та судовий збір у розмірі 2099,22 грн.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу до 10% - 13992,24 грн.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

Позивача обслуговує регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», майже вся територія якої знаходиться в зоні проведення АТО, що значно ускладнило транспорте сполучення. Єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці, що дає змогу знаходження одного поїзду на пероні між двома станціями. Обслуговування однією ділянкою вантажів значної кількості підприємств створило незадовільну ситуацію з доставки вантажу.

Порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних і незалежних від перевізника причин.

Закон №1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Статуту залізниць України.

Господарським судом першої інстанції не враховано ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні та той факт, що вагони було вивезено одержувачем вантажу більше ніж за добу по його прибуттю на станцію, що звільняє відповідача від сплати штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та зменшує суму штрафних санкцій.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 року, суддею – доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 року поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» на рішення господарського суду Донецької області від 23.01.2019 року у даній справі; позивачу встановлено строк до 18.03.2019 року на протязі якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України; призначено справу до розгляду на 25.03.2019 року.

У судове засідання 25.03.2019 року представники позивача та відповідача не з’явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

На підтвердження направлення копії ухвали суду від 27.02.2019 року позивачу та відповідачу у справі додано фіскальні чеки УДППЗ "Укрпошта" від 01.03.2019 року: №188, №161, з яких вбачається, що позивач отримав копію ухвали 05.03.2019 року (а.с.78, том 1), відповідач-04.03.2019 року (а.с.77, том 1).

Крім того, вказану ухвалу суду від 27.02.2019 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Протягом травня, червня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі відповідач) здійснило доставку вантажів на станцію призначення Маріуполь Сортувальний одержувачем якого є Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі позивач) за залізничними накладними: №№ 47213764, 47247846, 47021514, 47099007, 46899555, 46476768, 46850335, 46973285, 46842761, 46803664, 47098637, 46764502, 46772505, 46375200, 46589859, 46623369.

Позивач посилається на те, що перевезення вантажу за вказаними накладними було здійснено із порушенням визначених строків доставки.

Відповідно до розрахунку позивача мали місце наступні порушення строків доставки:

За залізничними накладними: №46375200 прострочення склало 9 діб, сума штрафу 2144,40 грн.; №46589859 осн., №46623369 дос. прострочення терміну доставки склало 7 діб, сума штрафу6433,20 грн.; №46764502 осн., №46772505 дос. прострочення терміну доставки склало 10 діб, сума штрафу 4288,80 грн.; №46803664 осн., №47098637 дос. прострочення терміну доставки склало 10 діб, сума штрафу 19299,60 грн.; №46803664 прострочення терміну доставки склало 9 діб, сума штрафу 87920,40 грн.; №46842761 прострочення терміну доставки склало 2 доби, сума штрафу 33595,60 грн.; №46850335 прострочення терміну доставки склало 2 доби, сума штрафу 3574,00 грн.; №46850335 осн., №46973285 дос. прострочення терміну доставки склало 6 діб, сума штрафу 2144,40 грн.; №46899555 осн., №46476768 дос. прострочення терміну доставки склало 3 доби, сума штрафу 14296,00 грн.; №47021514 осн., №47099007 дос. прострочення терміну доставки склало 6 діб, сума штрафу 2144,40 грн.; №47213764 осн., №47247846 дос. прострочення терміну доставки склало 3 доби, сума штрафу 1429,80 грн.

Вказане вище стало підставою для звернення позивача до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків доставки вантажу.

23.01.2019 року господарським судом Донецької області прийнято оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов’язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України.

Згідно ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до приписів ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

За змістом ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 41 Статуту залізниць України визначено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 року Міністерства транспорту України, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 вказаних Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно пункту 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються відповідно до пункту 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно пункту 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до статті 310 ГК України процес перевезення вантажу закінчується видачею вантажу.

За змістом Інформаційного листа №01-06/420/2012 від 04.04.2012 Вищого господарського суду України «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів» згідно з частинами другою і третьою статті 41 Статуту залізниць України терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів їх доставки встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644. За приписами пунктів 2.1, 2.4 названих Правил обчислення відповідних термінів починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб. Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Господарським судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

За залізничними накладними:

- № 47213764 осн., №47247846 дос. згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 20.06.2018 року, доставлений 28.06.2018 року, товар отриманий позивачем 29.06.2018 року, про що свідчить відмітка в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично: 8 діб, що стверджує факт правомірності нарахування штрафу за прострочення доставки на 3 доби - 20 % провізної плати;

- № 47021514 осн., №47099007 дос. згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 14.06.2018 року, доставлений 24.06.2018 року, товар отриманий позивачем 25.06.2018 року, про що свідчить відмітка в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично термін доставки за вказаною накладною склав 6 діб, штраф за прострочення доставки за 6 діб 30 % провізної плати;

- № 46899555 осн., №46476768 дос. згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 10.06.2018 року, доставлений 18.06.2018 року, товар отриманий позивачем 19.06.2018 року, про що свідчить відмітка в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб; розмір штрафу склав 7148,00 грн. (2 доби 10% провізної плати);

- № 46850335 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 09.06.2018 року, доставлений 15.06.2018 року, але розділи 52, 53 накладної не містять відміток про видачу вантажу вантажоодержувачу (позивачу). Згідно розрахунку позивача, повідомлення про прибуття вантажу здійснено 20.06.2018 року, розкредитовано перевізний документ 21.06.2018 року, вивезено вантаж одержувачем 15.06.2018 року. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. За розрахунком позивача, штраф за прострочення доставки вантажу за переліченою накладною, склав 3574,00 грн. (2 доби 10% провізної плати), тобто штраф за прострочення доставки на рівні 10% провізної плати.

- № 46850335 осн., №46973285 дос. згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 09.06.2018 року, доставлений 19.06.2018 року, товар отриманий позивачем 19.06.2018 року, про що свідчить відмітка в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично термін доставки за вказаною накладною склав 11 діб, отже штраф за прострочення доставки за 6 діб 30 % провізної плати;

- № 46842761 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 08.06.2018, доставлений 15.06.2018 року, товар отриманий позивачем 15.06.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Отже, розмір штрафу склав 67191,20 грн. (3 доби 20% провізної плати).

- № 46803664 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 07.06.2018 року, доставлений 21.06.2018 року, товар отриманий позивачем 21.06.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 52, 53 Календарний штемпель видачі вантажу та Підтвердження одержання вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично термін доставки за вказаною накладною склав 14 діб, отже штраф за прострочення доставки за 9 діб 30 % провізної плати;

- № 46803664 осн., №47098637 дос. згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 07.06.2018 року, доставлений 22.06.2018 року, товар отриманий позивачем 24.06.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично термін доставки за вказаною накладною склав 15 діб, отже штраф за прострочення доставки за 10 діб 30 % провізної плати;

- № 46764502 осн., №46772505 дос. згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 06.06.2018 року, доставлений 21.06.2018 року, товар отриманий позивачем 22.06.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично термін доставки за вказаною накладною склав 15 діб, отже штраф за прострочення доставки за 10 діб 30 % провізної плати;

- № 46375200 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 24.05.2018 року, доставлений 07.06.2018 року, товар отриманий позивачем 7.06.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 52, 53 Календарний штемпель видачі вантажу та Підтвердження одержання вантажу вантажодержувач накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично термін доставки за вказаною накладною склав 14 діб, отже штраф за прострочення доставки за 9 діб 30 % провізної плати;

- № 46589859 осн., №46623369 дос. згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 31.05.2018 року, доставлений 12.06.2018 року, товар отриманий позивачем 13.06.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу накладної. Відстань від станції відправлення Шмаково до станції призначення Маріуполь - Сортувальний складає 578 км. Норма доставки: 3 доби (на відстань 578 км) + 1 доба (на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) = 5 діб. Всього 5 діб. Фактично термін доставки за вказаною накладною склав 12 діб, отже штраф за прострочення доставки за 7 діб 30 % провізної плати;

Перевіривши за допомогою калькулятору «ЛІГА. ЗАКОН» здійснений господарським судом першої інстанції самостійний розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, колегія суддів зазначає, що розрахунок є арифметично вірним та що його розмір становить 139922,40 грн.

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо наданої відповідачем заяви про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу до 10 % від суми позову слід зазначити наступне.

За змістом ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 3 статті 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З матеріалів справи вбачається, що регіональна філія Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця, зареєстрована та здійснює господарську діяльність на території АТО.

Разом з тим, незалежно від факту здійснення господарської діяльності на території АТО відповідач має виконувати всі зобов'язання (договірні, бюджетні) за винятком випадків, встановлених законом або документального підтвердження впливу форс-мажорних обставин.

Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань є сертифікат торгово-промислової палати України, однак такого доказу матеріали справи не містять.

Зазначена відповідачем збитковість діяльності його філії не розкриває загальний фінансовий результат відповідача, дохід останнього від вантажних перевезень.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Пунктом 6.4 роз'яснення Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" визначено, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Вирішуючи питання стосовно зменшення розміру штрафу господарський суд першої інстанції правомірно виходив, зокрема, з того, що позивач також здійснює господарську діяльність на території АТО - знаходиться в безпосередній близькості від лінії зіткнення та врахувавши інші чинники, що негативно впливають на можливість достатньою мірою забезпечити виробничий процес, наслідком чого є падіння обсягу виробництва та показників прибутку позивача, дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу, поклавши судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23.03.2018 року у справі № 916/3615/16 та зазначає, що в обгрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу, відповідачем не наведено мотивованих та обгрунтованих підстав; не надано беззаперечних доказів такої необхідності; не доведено винятковості випадку.

Втім, за матеріалами справи несвоєчасна достава багажу має системний характер.

А за таких обставин аргументи апелянта щодо того,що порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних і незалежних від перевізника причин не приймаються, оскільки не доведені належними та допустимими доказами.

Між тим, за матеріалами справи та згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є офіційними та загальнодоступними, станом на 23.01.2019 року, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», , місцезнаходження юридичної особи: 03680, м.Київ, вулиця Тверська, будинок 5 має назву Акціонерне товариство «Українська залізниця», організаційно-правова форма - Приватне акціонерне товариство.

27.11.2018 року проведено державну реєстрацію відповідних змін до установчих документів відповідача у зв’язку зі зміною його найменування, про що здійснено запис 6060039 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи вказані обставини, господарським судом першої інстанції було правомірно замінено назву відповідача у даній справі.

Отже, висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення позову відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов’язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.01.2019 року у справі №905/2085/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.03.2019 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя М.М. Слободін