УХВАЛА

м. Київ

13.03.2019Справа № 910/2923/19
Суддя Господарського суду міста Києва Баранов Д.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса , буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020)

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд.31; ідентифікаційний код 00131305)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованості у вигляді невикористаних коштів у розмірі 179, 36 грн. на підставі договору № 1 на постачання теплової енергії від 23.02.2016

ВСТАНОВИВ:

07.03.2018 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованості у вигляді невикористаних коштів у розмірі 179, 36 грн. на підставі договору № 1 на постачання теплової енергії від 23.02.2016.

Розглянувши подану Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Суд вказує, що заявник у своїй заяві про видачу судового наказу найменування боржника зазначив як Публічне акціонерне товариство "Київенерго", в той час як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повне найменування боржника є: Акціонерне товариство "Київенерго".

Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання.

Із матеріалів заяви вбачається, що заяву про видачу судового наказу подано представником Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Русскіною О.В., яка діє на підставі довіреності від 11.02.2019.

Однак, суд вважає за доцільне зазначити, що заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" не містить ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, його місце проживання, як це передбачено п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Так, приписами пункту 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене вище, оскільки заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України та п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку відмовити заявнику у видачі судового наказу.

При цьому відповідно до положення ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Разом з тим, суд зазначає, що приписами ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса , буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020) у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 13.03.2019.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов