УХВАЛА

м. Київ

13.03.2019Справа № 910/2572/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бастіон-Сервіс»

до Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про забезпечення позову

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

від заявника: не з'явився;

від боржника: Малярчук Ю.Б.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бастіон-Сервіс» (далі - заявник) звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Укргазвидобування» укладати договір про надання послуг з Приватним підприємством «ВР» у процедурі допорогової закупівлі 19П-007_Послуги з охорони за об'єктами АТ «Укргазвидобування» (номер процедури закупівлі в електронній системі закупівель: UA-2018-11-08-001818-с) по Лоту № 3.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на те, що він прийняв участь у вищевказаній процедурі закупівель, і за результатами аукціону від 30.11.2018 року його визнано учасником з найнижчою ціною по Лоту № 3. Проте, Протоколом Тендерного комітету «Укргазвидобування» від 21.12.2018 № 19П-007 пропозиції заявника відхилені у зв'язку із встановленням порушень вимог законодавства при оформленні електронної банківської гарантії та 22.12.2018 було обрано переможцем Приватне підприємство «ВР». 08.01.2019 року заявник звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про визнання незаконним та скасування рішень (справа № 910/353/19), і 15.01.2019 року на електронному майданчику «Prozorro» була розміщена інформація про скасування протоколу вибору переможця допорогової закупівлі № 19П-007 від 22.12.2018 з Лоту 3 ПП «ВР». Проте, 26.02.2019 року заявнику стало відомо, що на сайті Уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» оприлюднено Протокол Тендерного комітету АТ «Укргазвидобування» вибору переможця допорогової закупівлі № 19П-007 від 26.02.2019 згідно проведеної кваліфікації та цінової пропозиції за результатами аукціону визнано переможцем допорогової закупівлі по Лоту № 3 Приватне підприємство «ВР» з ціною пропозиції 56 031 940, 28 грн. Крім того, згідно наказу ПАТ «Укргазвидобування» від 22.05.2018 № 361 відповідальному підрозділу у строк з 01.03.2019 по 20.03.2019 укласти договір з переможцем закупівлі. У зв'язку з тим, що означений Протокол Тендерного комітету прийнятий з порушенням Порядку закупівель, заявник має намір звернутись до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Тендерного комітету Акціонерного товариства «Укргазвидобування», оформлене протоколом вибору переможця допорогової закупівлі № 19П-007 від 26.02.2019 по Лоту 3 закупівлі 79710000-4 - Охоронні послуги (Послуги з охорони за об'єктами АТ «Укргазвидобування») 7 лотів (номер процедури закупівлі в електронній системі закупівель: UA-2018-11-08-001818-c_.

Заявник вважає, що укладання АТ «Укргазвидобування» договору про надання послуг з Приватним підприємством «ВР» у процедурі допорогової закупівлі значно ускладнить виконання рішення суду, оскільки в разі задоволення позову для виконання рішення необхідно буде розірвати укладений договір та повернути сплачені кошти, а також розірвати договори з великою кількістю найманих працівників, що матиме наслідком спричинення шкоди як позивачу, так і АТ «Укргазвидобування» та ПП «ВР».

Відповідно до частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, відповідно до частин 3 та 4 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2019 розгляд заяви призначено на 13.03.2019 року.

13.03.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником боржника було подано заперечення щодо заяви про забезпечення позову, відповідно до змісту яких він вважає подану заяву необґрунтованою, оскільки:

- обраний заявником захід забезпечення позову не має жодного зв'язку із предметом позовної вимоги і не може вплинути на виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Тендерного комітету Акціонерного товариства «Укргазвидобування», оформлене протоколом вибору переможця допорогової закупівлі № 19П-0077 від 26.02.2019 по Лоту 3 закупівлі 79710000-4 - Охоронні послуги (Послуги з охорони за об'єктами АТ «Укргазвидобування») 7 лотів (номер процедури закупівлі в електронній системі закупівель: UA-2018-11-08-001818-с);

- між АТ «Укргазвидобування» та ПП «ВР» вже укладено Договір № ЛГВ-199/31-19 від 28.02.2019 про надання послуг по лоту № 3 за результатами процедури закупівлі № 19П-007 від 26.02.2019.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячі ігрові механіки» заяву про забезпечення позову, суд вирішив відмовити у задоволенні означеної заяви, враховуючи наступне.

Так, положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Встановлення обов'язку вчинити певні дії, як процесуальний захід забезпечення позову, має на меті обмежити пасивну поведінку особи, щодо якої вживається такий захід, шляхом встановлення судом певного зобов'язання особи, яке виникає безпосередньо з відповідного процесуального документа (ухвали суду про забезпечення позову) та покликане забезпечити виконання ймовірного судового рішення про задоволення позову і забезпечує ефективний захист, поновлення порушених прав позивача.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб'єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов'язані в процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову заявник вказує, що укладання АТ «Укргазвидобування» договору про надання послуг з ПП «ВР» у процедурі допорогової закупівлі значно ускладнить виконання рішення суду, оскільки у разі прийняття рішення на користь заявника для його виконання необхідно буде розірвати укладений договір, повернути сплачені за договором кошти в сумі 56 031 940, 28 грн., розірвати договори з великою кількістю найманих працівників (близько 500 осіб) тощо.

Проте, судом встановлено, що в день подання даної заяви до суду (28.02.2019), між АТ «Укргазвидобування» та ПП «ВР» вже було укладено Договір № ДГВ-199/31-19 від 28.02.2019 про надання послуг по лоту № 3 за результатами процедури закупівлі.

Разом з цим, позивачем всупереч приписів частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б у своїй сукупності беззаперечно свідчили про необхідність забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись статтями 136-140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастіон-Сервіс" про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили 13.03.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.03.2019 року.

Суддя М.Є. Літвінова