ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

19 березня 2019 року Справа № 912/501/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ" про забезпечення позову у справі №912/501/19

за позовом Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ", 26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", 26000, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45

про вилучення майна

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ" до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" про вилучення у останнього та передачу Селянському (фермерському) господарству в натурі кукурудзи 3 класу, врожаю 2018 року у кількості 297,6 тонн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань щодо повернення на вимогу позивача зерна, переданого ПАТ "Новомиргородський елеватор" на зберігання згідно договору складського зберігання № 71 від 18.10.2018.

Ухвалою від 04.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №912/501/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.03.2019, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

18.03.2019 Селянським (фермерським) господарством "ТУРІЯ" подано до господарського суду заяву (вх №755/19 від 18.03.2019) про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить:

- накласти арешт на 297,6 кг кукурудзи третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за селянським (фермерським) господарством "ТУРІЯ", та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор";

- передати 297,6 кг кукурудзи третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за селянським (фермерським) господарством "ТУРІЯ" та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес", шляхом здійснення його перевезення Селянським (фермерським) господарством "ТУРІЯ", у будь-який спосіб та з правом вивезення з елеватору, що знаходиться за адресою: 26000, Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Залізнична, будинок 45 та з інших місць зберігання.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви додано платіжне доручення № 172 від 15.03.2019, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

При розгляді заяви СФГ "ТУРІЯ" про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За твердженням позивача, відповідач має невиконане зобовязання перед позивачем з повернення наданого на зберігання зерна згідно договору складського зберігання зерна № 71 від 18.10.2018.

При цьому з наведених позивачем обставин та наданих документів вбачається, що спірне майно (кукурудза) належить позивачу.

Разом з цим, суд звертає увагу учасників справи, що при розгляді заяви про забезпечення позову, оцінки таким доказам суд не надає.

Позивач вказує, що за умовами договору складського зберігання зерна № 71 від 18.10.2018 завезено відповідачу зерно кукурудзи 3 класу в кількості 307,2 тони (в заліковій вазі - 297,6 тони), що підтверджено товаро транспортними накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунками, що додані до заяви про забезпечення позову.

Також факт надання послуг ПрАТ "Новомиргородський елеватор" відповідно до договору №71 від 18.10.2018 підтверджується здійсненням оплати СФГ "ТУРІЯ" за зберігання кукурудзи за грудень 2018 року в сумі 554,51 грн.

Згідно з вимогами ст. 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився.

Як зазначає позивач, 08.02.2018 за вих. №1 ним направлено відповідачу лист про відвантаження кукурудзи в кількості 297,6 тони для потреб СФГ "ТУРІЯ", що знаходиться на відповідальному зберіганні ПрАТ "Новомиргородський елеватор", відповідно до договору складського зберігання зерна №71 від 18.10.2018.

Разом з тим, позивач вказує, що на теперішній час, зазначені відвантаження зерна в кількості 297,6 тони відповідачем не здійснені. Крім того, з'ясовано, що представники або працівники відповідача за місцем зберігання майна позивача відсутні, частина приміщень замкнена, деякі складські приміщення стоять пусті.

У заяві позивача зазначено, про те що йому стало відомо, що Печерським районним судом міста Києва у справі № 757/6912/19-к 12.02.2019 постановлено ухвалу про арешт у кримінальному провадженні 0000087 корпоративних прав ТОВ "Новомиргородський елеватор", заборонивши вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаними корпоративними правами.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, при розгляді матеріалів доданих до заяви, судом встановлено, що з матеріалів заяви, поданих на обґрунтування необхідності накладення арешту не вбачається належних та допустимих доказів твердження позивача про те, що представники/працівники відповідача за місцем зберігання майна позивача відсутні, частина приміщень замкнена, деякі складські приміщення стоять пусті, оскільки позивачем не подано будь-яких доказів на обгрунтування таких доводів.

Також, позивачем не подано суду лист від 08.02.2018 № 1 про відвантаження зерна зі зберігання та доказів його направлення/отримання відповідачем, на підтвердження невиконання ПрАТ "Новомиргородський елеватор" таких вимог позивача.

Крім того, судом не приймається до уваги посилання заявника, що йому стало відомо про арешт у кримінальному провадженні 0000087 корпоративних прав ТОВ "Новомиргородський елеватор", оскільки зазначені посилання заявника не містять належного документального підтвердження.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав заявника, за захистом яких останній звернувся до суду, у зв'язку з чим у задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ" про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 138, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вх №755/19 від 18.03.2019) Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ" про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Примірники ухвали направити сторонам.

Суддя В.Г. Кабакова