ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2857/18

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Абрамова В.Д.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства Обухівської міської ради "ОБУХІВСЬКИЙ РИНОК"

до фізичної особи-підприємця Решетняк Наталії Миколаївни

про стягнення заборгованості в сумі 35 949,29 грн.,

за участю представника:

позивача: Кулініченка Г.В. (ордер, серії КС №405544, від 30.01.2019 року);

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2018 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява комунального підприємства Обухівської міської ради "ОБУХІВСЬКИЙ РИНОК" (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця Решетняк Наталії Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 35 949,29 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов договору про надання торговельного місця №72 від 01 червня 2010 року та договору про надання послуги з утримання торговельного місця для забезпечення здійснення торгівлі №272 від 01 вересня 2013 року, згідно з умовами яких позивач зобов'язувався передати відповідачу в платне користування торговельне місце, загальною площею 10,5 м.кв. (далі - торговельне місце), а відповідач зобов'язувалась вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

У зв'язку з тим, що відповідач орендну плату за період з липня 2013 року до вересня 2018 року не оплатила, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача борг у сумі 35 949,29 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.12.2018 року позовну заяву комунального підприємства Обухівської міської ради "ОБУХІВСЬКИЙ РИНОК" залишено без руху, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

09 січня 2019 року на адресу Господарського суду Київської області позивач направив заяву про усунення недоліків позовної заяви та долучення витребуваних ухвалою суду документів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.01.2019 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 30.01.2019 року.

30 січня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав заяву про долучення документів до матеріалів справи, яка підлягала задоволенню судом.

30 січня 2019 року в засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 06 березня 2019 року.

06 березня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав заяву про долучення документів до матеріалів справи, яка підлягала задоволенню судом.

06 березня 2019 року в засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 11 березня 2019 року.

11 березня 2019 року представник позивача та відповідач у засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.03.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 15 березня 2019 року.

14 березня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке підлягало задоволенню судом.

15 березня 2019 року в судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідача 33 873,43 грн. основного боргу та 2 075,86 грн. пені.

Відповідач у засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують заперечення проти позову, а також попереджено про те, що суд може вирішити справу за наявними в ній матеріалами, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подано, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

01 червня 2010 року між Обухівським комунальним підприємством "Ринок Піщана" та суб'єктом підприємницької діяльності Решетняк Наталією Миколаївною (далі - відповідач) був укладений договір договору про надання торговельного місця №72 (далі - договір №1), згідно з умовами якого Обухівське комунальне підприємство "Ринок Піщана" зобов'язувалось передати відповідачу в платне користування торговельне місце, що розташоване на території Обухівського комунального підприємства "Ринок Піщана", загальною площею 10,5 м.кв., а відповідач зобов'язувалась вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 1.1 договору №1, торговельне місце, облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, яка на праві приватної власності належить відповідачу, та встановлено згідно рішення Обухівської міської ради №____ від _______ 20__р.

Відповідно до п. 1.2 договору №1, місцезнаходження об'єкта зазначається в плані території ринку.

Згідно з п. 3 договору №1, сума вартості послуг залежить від кількості займаних торговельних місць: а) одне торговельне місце згідно Правил торгівлі на ринках м. Обухова та рішення виконкому Обухівської міської ради №546 від 20.05.2007 року становить 2 кв. метрів та складає 4 грн.; б) в разі зміни вартості послуг, за згодою сторін, підлягає зміні без переоформлення договору; в) оплата за договором проводиться шляхом перед передплати відповідачем щомісячно на початку місяця і вноситься на поточний рахунок ОКП "Ринок Піщана" протягом двох банківських днів згідно з даним договором. Якщо, передплата не здійснена відповідачем згідно з даним договором, на протязі двох днів, ринок має право заборонити відповідачу здійснювати торгівельну діяльність; г) послуги ринку 21,00 грн. в день з ПДВ.

Обухівським комунальним підприємством "Ринок Піщана" було змінено назву на комунальне підприємство Обухівської міської ради "ОБУХІВСЬКИЙ РИНОК" (далі - позивач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

01 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуги з утримання торговельного місця для забезпечення здійснення торгівлі №272 (далі - договір №2), згідно з умовами якого позивач зобов'язувався передати відповідачу в платне користування торговельне місце, що розташоване на території комунального підприємства Обухівської міської ради "Обухівський ринок", загальною площею 10,5 м.кв., а відповідач зобов'язувалась вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 1.1 договору №2, торговельне місце, облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, яка на праві приватної власності належить відповідачу, та встановлено згідно рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради №____ від _______ 201__р.

Відповідно до п. 1.2 договору №2, місцезнаходження об'єкта розташоване на території КП Обухівської міськради "Обухівський ринок" по вул. Київська, 166 а.

Згідно з п. 3 договору №2, сума вартості послуг залежить від кількості займаних торговельних місць: а) одне торговельне місце згідно Правил торгівлі на ринках м. Обухова та рішення виконкому Обухівської міської ради №187 від 04 квітня 2017 року становить 2 кв. метрів та вартість його обслуговування становить 3,30 з ПДВ; б) в разі зміни вартості послуг, за згодою сторін, вартість підлягає зміні, без переоформлення договору; в) оплата за договором проводиться згідно виставлених рахунків щомісячно шляхом перерахування відповідачем на поточний рахунок позивача до 10 числа поточного місяця. Якщо, передплата не здійснена відповідачем згідно з даним договором, на протязі двох календарних місяців, ринок має право заборонити відповідачу здійснювати торговельну діяльність та розірвати умови договору в односторонньому порядку з винесенням питання на виконком Обухівської міської ради про зупинення дії рішення на встановлення торговельного павільйону; у випадку ненадходження коштів за надані послуги до закінчення поточного місяця нараховується пеня від суми заборгованості з початку наступного місяця за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у зазначений період; г) послуги ринку 17,33 грн. в день з ПДВ.

Вартість оренди торговельного місця затверджувалась рішеннями виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №226 від 07 квітня 2015 року, №428 від 07 липня 2015 року, №531 від 08 вересня 2015 року, №21 від 12 січня 2016 року, №210 від 05 квітня 2016 року, №429 від 02 серпня 2016 року, №187 від 04 квітня 2017 року.

Так, на виконання умов договору, позивач передав відповідачу в оренду торговельне місце, проте відповідач орендну плату за період з липня 2013 року до вересня 2018 року не оплатила.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії чи позову.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за договором №45 від 25 вересня 2018 року, проте відповідач відповіді на претензію не надала, борг не оплатила.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період з липня 2013 року до вересня 2018 року в сумі 33 873,43 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що за період з липня 2013 року до вересня 2018 року позивач направив відповідачу рахунки на оплату торговельного місця, а саме: №325 від 31 липня 2013 року на суму 546,00 грн., №323 від 01 серпня 2013 року на суму 567,00 грн., №318 від 01 вересня 2013 року на суму 433,25 грн., №313 від 01 жовтня 2013 року на суму 467,90 грн., №311 від 01 листопада 2013 року на суму 450,58 грн., №312 від 01 грудня 2013 року на суму 450,58 грн., №313 від 01 січня 2014 року на суму 467,90 грн., №308 від 01 лютого 2014 року на суму 415,92 грн., №308 від 01 березня 2014 року на суму 450,58 грн., №316 від 01 квітня 2014 року на суму 450,58 грн., №317 від 01 травня 2014 року на суму 467,90 грн., №317 від 01 червня 2014 року на суму 433,25 грн., №316 від 01 липня 2014 року на суму 467,90 грн., №318 від 01 серпня 2014 року на суму 467,90 грн., №319 від 01 вересня 2014 року на суму 433,25 грн., №315 від 01 жовтня 2014 року на суму 467,90 грн., №316 від 01 листопада 2014 року на суму 450,58 грн., №316 від 01 грудня 2014 року на суму 450,58 грн., №317 від 01 січня 2015 року на суму 467,90 грн., №313 від 01 лютого 2015 року на суму 415,92 грн., №319 від 01 березня 2015 року на суму 450,58 грн., №320 від 01 квітня 2015 року на суму 302,00 грн., №323 від 01 травня 2015 року на суму 326,16 грн., №321 від 01 червня 2015 року на суму 302,00 грн., №320 від 01 липня 2015 року на суму 326,16 грн., №320 від 01 серпня 2015 року на суму 314,08 грн., №320 від 01 вересня 2015 року на суму 314,08 грн., №318 від 01 жовтня 2015 року на суму 326,16 грн., №317 від 01 листопада 2015 року на суму 302,00 грн., №315 від 01 грудня 2015 року на суму 326,16 грн., №316 від 01 січня 2016 року на суму 302,00 грн., №316 від 01 лютого 2016 року на суму 289,92 грн., №317 від 01 березня 2016 року на суму 326,16 грн., №321 від 01 квітня 2016 року на суму 314,08 грн., №325 від 01 травня 2016 року на суму 302,00 грн., №324 від 01 червня 2016 року на суму 314,08 грн., №322 від 01 липня 2016 року на суму 326,16 грн., №322 від 01 серпня 2016 року на суму 314,08 грн., №320 від 01 вересня 2016 року на суму 314,08 грн., №322 від 01 жовтня 2016 року на суму 314,08 грн., №321 від 01 листопада 2016 року на суму 314,08 грн., №320 від 01 грудня 2016 року на суму 326,16 грн., №320 від 01 січня 2017 року на суму 415,92 грн., №319 від 01 лютого 2017 року на суму 415,92 грн., №319 від 01 березня 2017 року на суму 467,90 грн., №325 від 01 квітня 2017 року на суму 433,25 грн., №325 від 01 травня 2017 року на суму 461,35 грн., №323 від 01 червня 2017 року на суму 472,01 грн., №323 від 01 липня 2017 року на суму 481,69 грн., №322 від 01 серпня 2017 року на суму 510,76 грн., №323 від 01 вересня 2017 року на суму 504,16 грн., №323 від 01 жовтня 2017 року на суму 513,20 грн., №322 від 01 листопада 2017 року на суму 526,00 грн., №321 від 01 грудня 2017 року на суму 551,25 грн., №322 від 01 січня 2018 року на суму 530,10 грн., №322 від 01 лютого 2018 року на суму 539,32 грн., №321 від 01 березня 2018 року на суму 589,99 грн., №322 від 01 квітня 2018 року на суму 571,55 грн., №323 від 01 травня 2018 року на суму 631,59 грн., №321 від 01 червня 2018 року на суму 631,74 грн., №321 від 01 липня 2017 року на суму 638,97 грн., №320 від 01 серпня 2018 року на суму 681,69 грн., №320 від 01 вересня 2018 року на суму 677,76 грн., на загальну суму 27 738,29 грн.

Судом встановлено, що за період з травня 2017 року до вересня 2018 року позивач нарахував заборгованість зі сплати орендної плати, з урахуванням пені 2 075,86 грн., тому борг відповідача перед позивачем становить 25 662,43 грн. (27 738,29 грн. - 2 075,86 грн. = 25 662,43 грн.).

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Федоренко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Доказів, що спростовували б доводи позивача або підтверджували б сплату відповідачем орендної плати за період з липня 2013 року до вересня 2018 року, відповідач суду не надала.

Так, вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 25 662,43 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Документів, які підтверджували б заборгованість відповідача по сплаті за торговельне місце в сумі 8 211,00 грн., позивачем суду не надано.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 8 211,00 грн. боргу задоволенню не підлягає.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 2 075,86 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання у відсотках від суми визначеною обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.п. г) п. 3 договору №2, сума вартості послуг залежить від кількості займаних торговельних місць. У випадку ненадходження коштів за надані послуги до закінчення поточного місяця нараховується пеня від суми заборгованості з початку наступного місяця за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у зазначений період.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що станом на травень 2017 року борг відповідача перед позивачем по оренді торговельного місця становив 18 453,20 грн.

Так, розмір пені, враховуючи період заборгованості:

за травень 2017 року з:

01.05.2017 року до 25.05.2017 року, суму боргу в розмірі 18 453,20 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 13,0% (рішення НБУ від 13.04.2017 року №232-рш), складає 328,62 грн.;

26.05.2017 року до 30.05.2017 року, суму боргу в розмірі 18 453,20 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 63,20 грн.;

за червень 2017 року з:

01.06.2017 року до 29.06.2017 року, суму боргу в розмірі 18 903,78 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 375,49 грн.;

за липень 2017 року з:

01.07.2017 року до 30.07.2017 року, суму боргу в розмірі 19 354,36 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 397,69 грн.;

за серпень 2017 року з:

01.08.2017 року до 30.08.2017 року, суму боргу в розмірі 19 822,26 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 407,31 грн.;

за вересень 2017 року з:

01.09.2017 року до 29.09.2017 року, суму боргу в розмірі 20 272,84 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 402,68 грн.;

за жовтень 2017 року з:

01.10.2017 року до 26.10.2017 року, суму боргу в розмірі 20 723,42 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 369,05 грн.;

27.10.2017 року до 30.10.2017 року, суму боргу в розмірі 20 723,42 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 13,5% (рішення НБУ від 26.10.2017 року №688-рш), складає 61,32 грн.;

за листопад 2017 року з:

01.11.2017 року до 29.11.2017 року, суму боргу в розмірі 21 174,00 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 13,5% (рішення НБУ від 26.10.2017 року №688-рш), складає 454,23 грн.;

за грудень 2017 року з:

01.12.2017 року до 14.12.2017 року, суму боргу в розмірі 21 641,90 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 13,5% (рішення НБУ від 26.10.2017 року №688-рш), складає 224,13 грн.;

15.12.2017 року до 30.12.2017 року, суму боргу в розмірі 21 641,90 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,5% (рішення НБУ від 14.12.2017 року №793-рш), складає 275,12 грн.;

за січень 2018 року з:

01.01.2018 року до 25.01.2018 року, суму боргу в розмірі 22 075,14 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,5% (рішення НБУ від 14.12.2017 року №793-рш), складає 438,48 грн.;

26.01.2018 року до 30.01.2018 року, суму боргу в розмірі 22 075,14 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 96,77 грн.;

за лютий 2018 року з:

01.02.2018 року до 27.02.2018 року, суму боргу в розмірі 22 491,06 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 532,39 грн.;

за березень 2018 року з:

01.03.2018 року до 01.03.2018 року, суму боргу в розмірі 22 958,96 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 20,13 грн.;

02.03.2018 року до 30.03.2018 року, суму боргу в розмірі 22 958,96 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 620,21 грн.;

за квітень 2018 року з:

01.04.2018 року до 29.04.2018 року, суму боргу в розмірі 23 374,88 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 631,44 грн.;

за травень 2018 року з:

01.05.2018 року до 30.05.2018 року, суму боргу в розмірі 23 842,78 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 666,29 грн.;

за червень 2018 року з:

01.06.2018 року до 29.06.2018 року, суму боргу в розмірі 24 293,36 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 656,25 грн.;

за липень 2018 року з:

01.07.2018 року до 12.07.2018 року, суму боргу в розмірі 24 743,94 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 276,59 грн.;

13.07.2018 року до 30.07.2018 року, суму боргу в розмірі 24 743,94 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,5% (рішення НБУ від 12.07.2018 року №433-рш), складає 427,09 грн.;

за серпень 2018 року з:

01.08.2018 року до 30.08.2018 року, суму боргу в розмірі 25 211,84 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,5% (рішення НБУ від 12.07.2018 року №433-рш), складає 725,27 грн.;

за вересень 2018 року з:

01.09.2018 року до 06.09.2018 року, суму боргу в розмірі 25 662,43 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,5% (рішення НБУ від 12.07.2018 року №433-рш), складає 147,65 грн.;

07.09.2018 року до 29.09.2018 року, суму боргу в розмірі 25 662,43 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 18,0% (рішення НБУ від 06.09.2018 року №593-рш), складає 582,15 грн.,

а разом 9 179,55 грн. (за розрахунком суду).

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Оскільки позивачем пеня визначена в розмірі 2 075,86 грн., то стягненню підлягає саме ця сума.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 1 ст. 216, ч. ч. 1, 2 ст. 217, ст. 218, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, ст. 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2 ст. 549, ч. 1 ст. 759, ч. 1 ст. 760, ч. 1 ст. 761, ч. ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2, ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14 - 15, ст. 18, ст. 19, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 1 ст. 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ч. 2 ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити частково позов комунального підприємства Обухівської міської ради "ОБУХІВСЬКИЙ РИНОК" до фізичної особи-підприємця Решетняк Наталії Миколаївни про стягнення заборгованості в сумі 35 949,29 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Решетняк Наталії Миколаївни (08700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства Обухівської міської ради "ОБУХІВСЬКИЙ РИНОК" (08702, Київська область, місто Обухів, вулиця Каштанова, будинок 14, ідентифікаційний код 38767200) 25 662,43 грн. (двадцять п'ять тисяч шістсот шістдесят дві грн. 43 коп.) боргу; 2 075,86 грн. (дві тисячі сімдесят п'ять грн. 86 коп.) пені; 1 359,55 грн. (одну тисячу триста п'ятдесят дев'ять грн. 55 коп.) витрат на сплату судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 20.03.2019 року.

Суддя С. Грабець