РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2019Справа № 910/12095/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Яценко Я. М., розглянув у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227)

до Акціонерного товариства "Банк Альянс"(04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50; ідентифікаційний код 14360506)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне мале підприємство "Інтерсі" (65044, м. Одеса, Приморський район, Французький бульвар, 33)

про стягнення 802 383,67 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк Альянс» про стягнення 802 383,67 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що між ним та Приватним малим підприємством «Інтерсі» було укладено Договір підряду №90-4/0944-17 від 25.04.2017, відповідно до умов якого останнє зобов'язувалась виконати будівельні роботи на умовах та в строки, встановлені умовами договору.

Виконання зобов'язань Приватного малого підприємства «Інтерсі» за Договором підряду №90-4/0944-17 від 25.04.2017 було забезпечене безвідкличною банківською гарантією на суму 802 383,67 грн., гарантом за якою є Акціонерне товариство «Банк Альянс».

Позивач вказав на те, що Приватне мале підприємство «Інтерсі» виконало будівельні роботи не в повному обсязі та з порушенням строків, встановлених умовами Договору підряду №90- 4/0944-17 від 25.04.2017, що є гарантійним випадком, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача (гаранта) з вимогою про сплату грошових коштів у сумі 802 383,67 грн., забезпечених гарантією. Однак, відповідач відмовив позивачу у виплаті грошові кошти у розмірі 802 383.67 грн., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Згідно автоматизованого розподілу справ між суддями 11.09.2018 матеріали позовної заяви №910/12095/18 передані на розгляд судді Васильченко Т.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 відкрито провадження у справі №910/12095/18 за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі Приватне мале підприємство «Інтерсі». Судове засідання призначено на 16.10.2018.

11.10.2018 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заміна Бенефіціара згідно додаткової угоди № 1 від 29.05.2018 є незаконною, гарантія не передбачає право на передачу прав Бенефіціара третій особі. Гарант отримав вимогу 03.08.2018 року, після спливу строку дії гарантії, так як 31.07.2018 закінчився строк дії договору, що був забезпечений гарантією. Крім того, вимога № 01/29387, підписана не уповноваженою особою - фінансовим директором, а не керівником. Копія довіреності посвідчена неупоноваженою особою, в ній відсутня дата її вчинення.

В судовому засіданні 16.10.2018, суд, у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, постановив відкласти підготовче засіданні на 06.11.2018.

25.10.2018 позивачем до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву. Позивач зазначає, що Бенефіціаром згідно гарантії та замовником за договором є Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго», жодної заміни Бенефіціара не здійснювалося. Відокремлений підрозділ «Центральна енергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» не є юридичною особою, а отже не є стороною договору та Бенефіціаром. Додаткова угода стосувалася організаційних питань договору, не змінювала його складу сторін. Щодо аргументів відповідача про подання вимоги після закінчення строку дії гарантії, позивачем зазначено, що у текстів гарантії визначено - термін дії гарантії минає 14 серпня 2018 року. Будь-яка вимога за цією гарантією повинна бути отримана Гарантом не пізніше зазначеної дати. Відповідач отримав вимогу, 03.08.2018. Крім того, третьою особою зобов'язання за договором не виконано, зокрема взаєморозрахунків сторін не завершено, тому строк дії договору не закінчився. У відповідному розділі ЄДР зазначаються дані про осіб уповноважених діяти від імені юридичної особи без довіреності. Повноваження директора фінансового ОСОБА_2 підписувати вимоги до гаранта передбачені довіреністю від 21.12.2017 № 338. Безпосередньо у довіреності зазначена дата вчинення - 21.12.2017. ПМП «Інтерсі» у листі від 09.08.2018, на думку позивача, повідомляє інформацію про порушення зобов'язань не підтверджену жодними доказами. Крім того, встановлення таких причин не є предметом розгляду справи.

05.11.2018 відповідачем до суду подано заперечення на відповідь позивача з поясненнями, зазначаючи, що строк дії гарантії згідно положень ст. 252 ЦК України визначається вказівкою на подію. Твердження позивача про те, що відповідач усвідомлено встановив термін дії гарантії, що включав 14 днів після 31.07.2018 року є безпідставними та не доведеними. Довіреність від 17.01.2018 на особу, що посвідчувала копію довіреності фінансового директора не надавалась із вимогою, факт належного посвідчення копії довіреності на момент звернення позивача з вимогою не міг бути прийнятий до уваги.

06.11.2018 від представника третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву. Згідно наданих пояснень представник Приватного малого підприємства «Інтерсі» заперечує проти позовних вимог позивача. Вважає, що позивачем не надано повної інформації щодо виконання робіт по договору № с90-4/0944-17. Замовник не повідомляє, що допустив низку порушень виконання умов договору, тому не має права звертатися до АТ «Банк Альянс» з вимогою про сплату грошових коштів по гарантії. Крім того вважає, що гарантія не є дійсною з дати її оформлення, ЦЕС ДП «НЕУ Укренерго» не є юридичною особою та не може бути Бенефіціаром за банківською гарантією.

В судовому засіданні 06.11.2018, суд, у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, постановив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, відкласти підготовче засіданні на 20.11.2018.

14.11.2018 позивачем до суду подано відповідь на пояснення третьої особи щодо позовної заяви, вказавши, що позовна заява містить належний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов банківської гарантії. Відповідач не повинен оцінювати обставини виконання господарських договорів. Предметом спору є не стягнення збитків, а стягнення коштів за Гарантією.

Крім того 14.11.2018 позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, копію листа ПАТ «Укрпошта» від 05.11.20.18 № 33-ю-36784 та відповідного конверта.

15.11.2018 третьою особою до суду подано заперечення на відповідь позивача та надано докази листування з позивачем, що свідчать про невиконання ним своїх зобов'язань, як замовника згідно договору.

Також, 15.11.2018 року третьою особою подано клопотання про проведення підготовчого судового засідання 20.11.2018 без участі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

19.11.2018 позивачем подано до суду заяву про неприйняття до розгляду пояснення ПМП «Інтерсі» від 30.10.2018 № 697 та заперечення від 09.11.2018 № 701 з додатками і не враховувати їх під час прийняття рішення у справі, оскільки ГПК України не передбачає подання третьою особою заперечення щодо відповіді позивача на відзив. Крім того, третьою особою порушено строк надсилання пояснення.

У зв'язку із перебуванням судді Васильченко Т.В. у відрядженні, 19.12.2018 було проведено повторний автоматичний розподіл цієї справи.

За результатами повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, проведеного на підставі розпорядження керівника апарату, справу було передано для розгляду судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 справу №910/12095/18 прийнято до свого провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 22.01.2019.

21.01.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав заяву про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою від 22.01.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 21.02.2019.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Одночасно з цим, згідно повідомлення про вручення, ухвали суду були надіслані на адресу третьої особи , вказану у позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ та повернені до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання», тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті, та вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача в судовому засіданні 21.02.2019 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача заперечив.

У судовому засіданні 21.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Приватним малим підприємством «Інтерсі» було укладено Договір підряду №90-4/0944-17 (далі - Договір), відповідно до умов якого останнє зобов'язувалась виконати будівельні роботи на умовах та в строки, встановлені умовами договору.

Відповідно умов договору замовником є Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго». Об'єкт будівництва - ПС 330 кВ "Білоцерківська", Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Томилівка, вул. Узинська, 10. Роботи - ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 ПС 330 кВ "Білоцерківська". Заміна автотрансформатора AT-2 типу АТДЦТН-125000/330/110/10 на AT типу АТДТН-200000/330/110/10, вул. Узинська, 10, Томилівська с/р Білоцерківського району Київської області Інв. № 80-3 Електромонтажні роботи. компанія «Укренерго». Найменування робіт: Заміна автотрансформатора АТ-2 типу АТДЦТН- 125000/330/110/10 на AT типу АТДТН-200000/330/110/10, вул. Узинська. 10, Томилівська с/р .Білоцерківського району Київської області Інв. № 80-3 Електромонтажні роботи.

Уповноваженим представником Замовника є відокремлений підрозділ «Центральна електроенергетична система» державного підприємства - Національна енергетична компанія «Укренерго».

Згідно п. 1.2 Договору підрядник зобов'язується у 2017-2018 роках на свій ризик власними або залученими силами з власних матеріальних ресурсів, виконати роботи, Замовник - прийняти і оплатити такі роботи у відповідності з Додатком Договірна ціна на виконання будівельних, робіт та Локальний кошторис на будівельні роботи до цього Договору. Підрядник повинен виконати будівельні роботи, а Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт) та передати іншу необхідну дозвільну документацію, затверджену в установленому порядку, прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно положено розділу 9 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення, печатками Сторін, за умови внесення Підрядником забезпечення виконання Договору згідно з п. 10.1. Договору, і діє до 31 липня 2018р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

29.05.2018 року між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Приватним малим підприємством «Інтерсі» було украдено додаткову угоду № 1 до договору від 25.04.2017. Згідно додаткової угоди у зв'язку зі зміною в організаційній структурі ДП «НЕК «Укренерго», через що права та обов'язки Замовника, враховуючи право виконання та право вимоги виконання зобов'язань за Договором, підписання визначених Договором актів, отримання податкової накладної, але не обмежуючись ними, покладаються на ДП «НЕК «Укренерго», Сторони дійшли згоди про внесення до Договору таких змін та доповнень:

1. В розділі Договору «Терміни та визначення. Предмет договору» та у всіх розділах

Договору виключити термін Уповноважений представник Замовника у всіх відмінках:

2. Пункт 1.2. розділу «Терміни та визначення. Предмет договору» доповнити підпунктом 1.2.1 наступного змісту:

« 1.2.1. Відповідальною особою за реалізацію Договору від Замовника визначити начальника регіонального центру організації будівництва Центрального регіону Федотова Юрія Валерійовича; відповідальною особою за реалізацію Договору від ВП Центральна ЕС визначити начальника департаменту електричних підстанцій Павліченко Володимира Івановича».

3. Внести до третього розділу Договору п.3.8, який викласти у такій редакції: «Оплата за цим Договором буде здійснюватися з поточного рахунку ДП «НЕК «Укренерго» п/р 6 в AT «Ощадбанк», МФО 300465, .

4. Розділ 6 «Відповідальність Сторін» доповнити пунктом 6.34. такого змісту:

« 6.34. У разі невиконання Підрядником своїх зобов'язань або порушення ним виконання своїх зобов'язань більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів, до нього застосовується (відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 236 та статті 237 Господарського кодексу України) оперативно - господарська санкція у вигляді відмови від встановлення на майбутнє господарських відносин із Підрядником як стороною, яка порушує зобов'язання, шляхом внесення інформації про Підрядника до переліку ненадійних контрагентів. В подальшому Замовник залишає за собою право відмовляти з укладенні Договору з Підрядником у разі внесення Підрядника до переліку ненадійних контрагентів».

5. Внести зміни в розділ дванадцятий Договору в частині відомостей щодо Замовника, у зв'язку з чим викласти ці відомості в такій редакції:

ЗАМОВНИК: ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО».

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ст. 875 ЦК України).

У позовній заяві позивач вказав на те, що ПМП «Інтерсі» порушило свої зобов'язання за Договором. Відповідно до п. 4.1.1 Договору початок та закінчення всіх видів робіт здійснюється у строки згідно з Графіком виконання робіт (Додаток № 4, який є невід'ємною частиною Договору). Однак ПМП «Інтерсі» не виконано роботи, передбачені п. п. 1-5, 6.1, 6.4-6.7, 7, 8.4-8.6, 8.8, 8.9, 8.11-8.12, 9.3, 10.3, 10.4, 11.1-11.5, 12.1, 12.3-12.5, 13-17, 18.1, 18.3-18.6, 19, 20, 21.2, 21.4-21.12 Графіка; не повністю виконано роботи, передбачені п. п. 6.2, 8.2, 8.3, 9.2, 10.1, 12.2, 18.2 Графіка; з порушенням установлених строків виконувались роботи, передбачені п. п. 6.3, 8.7, 8.10, 9.1, 10.2, 11.6, 21.3 Графіка.

У своїх поясненнях ПМП «Інтерсі» вказує, на порушення замовником низки умов договору, натоміть належних доказів на підтвердження своїх аргументів не надає. Крім того, ПМП «Інтерсі» не заперечує проти тверджень позивача, щодо порушень своїх зобов'язань за Договором. Тому суд вважає, встановленим факт невиконання умов Договору підряду №90-4/0944-17 від 25.04.2017 Приватним малим підприємством «Інтерсі».

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що виконання зобов'язань Приватним малим підприємством «Інтерсі» за Договором підряду №90-4/0944-17 від 25.04.2017 було забезпечено банківською гарантією Акціонерного товариства «Банк Альянс» на суму 802 383,67 грн..

За таких обставин, враховуючи неналежне виконання третьою особою свого зобов'язання за Договором підряду №90-4/0944-17 від 25.04.2017 позивач звернувся до відповідача, як гаранта із вимогою № 01/29387 від 19.07.2018 про сплату 802 383,67 грн.., яка була отримана відповідачем 03.08.2018 року. Позивач вказав на те, що вимога про сплату 802 383,67 грн., була надіслана ним в межах строку дії гарантії та повністю відповідає умовам гарантії, наданої банком (відповідачем). Однак, відповідач не сплатив позивачу грошові кошти.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Суд зазначає, що відповідальність гаранта перед кредитором носить грошовий характер. При порушенні боржником основного зобов'язання гарант повинен сплатити грошову суму відповідно до умов гарантії.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою НБУ 15.12.2004 № 639 (надалі - Положення) гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант (банк, який надає гарантію на користь бенефіціара) бере на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (особа, на користь якої надається гарантія) сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Відповідно до п. 5 розділу 1 Положення банк-гарант може надавати такі види гарантій: платіжні гарантії, гарантії повернення авансового платежу, тендерні гарантії (гарантії забезпечення пропозиції), гарантії виконання, гарантії повернення позики тощо.

Відповідно до ст. 562 Цивільного кодексу України зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання.

Суд зазначає, що гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов'язання боржником. Проте, особливістю гарантії є те, що її чинність не залежить від дійсності або чинності основного зобов'язання, що забезпечується гарантією. Отже, гарантійне зобов'язання носить самостійний, автономний характер по відношенню до основного зобов'язання.

Водночас, оскільки гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов'язання боржником, законне право вимоги кредитора до гаранта може виникнути лише у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Таким чином, зобов'язання гаранта здійснити його виконання відповідно до умов гарантії виникає після порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією. При цьому, для пред'явлення гаранту вимоги кредиторові достатньо лише факту порушення боржником виконання основного зобов'язання.

Оскільки судом встановлено факт невиконання ПМП «Інтерсі» зобов'язань за основним Договором підряду, тому вимоги позивача щодо сплатити грошової суми відповідно до умов гарантії є законними.

Відповідно до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Судом встановлено, що 25.04.2018 Публічним акціонерним товариством «Банк Альянс» було видано Банківську гарантію № 2145-18; принципал - Приватне мале підприємство «Інтерсі»; бенефіціар - Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго»; банк-бенефіціар - Публічне акціонерне товариство «Банк Альянс»; сума гарантії - 802 383,67 грн.; строк дії гарантії - до 14.08.2018 включно.

У вказаній банківській гарантії зазначено, що банк (відповідач) проінформований про те, що між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Приватним малим підприємством «Інтерсі» укладено Договір №90-4/0944-17, згідно Тендерної документації на закупівлю робіт ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 ПС 330 кВ "Білоцерківська". Заміна автотрансформатора AT-2 типу АТДЦТН-125000/330/110/10 на AT типу АТДТН-200000/330/110/10, вул. Узинська, 10, Томилівська с/р Білоцерківського району Київської області Інв. № 80-3 Електромонтажні роботи. компанія «Укренерго». Найменування робіт: Заміна автотрансформатора АТ-2 типу АТДЦТН- 125000/330/110/10 на AT типу АТДТН-200000/330/110/10, вул. Узинська. 10, Томилівська с/р .Білоцерківського району Київської області Інв. № 80-3 Електромонтажні роботи та що умовами Договору вимагається видача гарантії.

Гарант бере на себе безвідкличні та безумовні зобов'язання виплатити будь-яку суму у межах загальної суми цієї Гарантії, що складає 802 383,67 гривень, протягом десяти банківських днів після дня отримання від оригіналу вимог, яка буде містити твердження, що Принципал частково або повністю не виконав своїх зобов'язань за Договором, із зазначенням суті невиконаних Принципалом зобов'язань та суми, яку вимагаєте сплатити. Зобовязання Гаранта за цією Гарантією припиняються на підставі: сплати Бенефіціару суми, на яку видано гарантію; закінчення строку, на який видана Гарантія; відмови Бенефіціара від своїх прав за Гарантією; закінчення строку дії Договору. Ця гарантія є чинною з дати її складання та забезпечує виконання умов договору в період дії гарантії

Термін дії цієї гарантії минає « 14» серпня 2018 року включно. Будь-яка Вимога за цією гарантією повинна бути отримана Гарантом не пізніше зазначеної дати.

Відповідно до п. 10 Договору №90-4/0944-17 підрядник надає Замовнику Забезпечення виконання Договору (не пізніше дати укладення договору) у вигляді безумовної і безвідкличної Банківської гарантії, оформленої на паперовому носії. Розмір забезпечення виконання Договору (розмір Банківської гарантії) становить 802 383,67 грн. Банківська гарантія є чинною від дня її видачі та протягом строку, на який вона видана (не менше строку повного виконання Підрядником своїх зобов'язань за договором, при цьому строк дії Банківської гарантії закінчується через 14 календарних днів після закінчення строку дії Договору, в забезпечення якого її видано).

За таких обставин суд критично оцінює позицію відповідача зазначену у відзиві, щодо отримання вимоги після спливу строку дії гарантії, 03.08.2018, оскільки Гарантією та Договором визначено строк 14.08.2018 року.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із вимогою (вих. № 01/29387 від 19.07.2018), в якій повідомив про настання гарантійного випадку (невиконання принципалом зобов'язань у відповідності до договору), а саме невиконання роботи, неповністю виконання роботи та порушення установлених строків. Вимога Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» була надана у порядку, передбаченому Банківською гарантією та відповідає вимогам, встановленим у гарантії, підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки бенефіціара із зазначенням у вимозі, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена бенефіціару у зв'язку з невиконанням принципалом своїх зобов'язань у відповідності до договору. Вказана вимога була отримана відповідачем у строки, встановлені Банківською гарантією, а саме 03.08.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 564 Цивільного кодексу України гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Відповідно до ст. 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Згідно з п. 2 глави 4 розділу 2 Положення одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Судом встановлено, що 17.08.2018 відповідач направив позивачу відповідь вих. № 21/4-1652 на вимогу позивача щодо виплати грошових коштів за Банківською гарантією, в якій вказав на те, що відповідно до умов зазначеної Банківської гарантії, банк взяв на себе зобов'язання виплатити Відокремленому підрозділу «Центральна енергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія» «УКРЕНЕРГО» (Центральна EC ДП «НЕК «Укренерго»), який є Бенефіціаром за текстом Гарантії, будь-яку суму в межах загальної суми Банківської гарантії. Гарант не вбачає підстав для сплати за Вимогою, оскільки вона надіслана безпосередньо Державним підприємством «Національна енергетична компанія» «УКРЕНЕРГО», який не є Бенефіціаром за виданою Банківською гарантією. Також, гарант вважає, що Державне підприємство «Національна енергетична компанія» «УКРЕНЕРГО» не може стверджувати факт настання гарантійного випадку за Банківською гарантією, зазначати суть невиконаних зобов'язань за Договором так як вона безпосередньо не укладала Договір з Принципалом, не брала на себе зобов'язань за ним та не є стороною за Договором на виконання якого видана Банківська гарантія. Стороною за цим Договором є відокремлений підрозділ «Центральна енергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія» «УКРЕНЕРГО» (Центральна EC ДП «ПЕК «Укренерго»).

Однак, суд вважає викладену банком у листі вих. № 21/4-1652 від 17.08.2018 підставу для відмову у виплаті гарантії за Банківською гарантією необгрунтованою, оскільки, Бенефіціаром згідно гарантії є Державне підприємство «Національна енергетична компанія» «Укренерго», а Центральна EC ДП «НЕК «Укренерго» є його відокремленим підрозділом. Згідно Розділу 3 п. 3.1 Статуту Державного підприємства «Національна енергетична компанія» «Укренерго», підрозділи підприємства не мають статусу юридичної особи і діють на підставі положень, що затверджуються Директором підприємства.

Зазначене у відзиві посилання відповідача на підписання вимоги не уповноваженою особою, повноваження якої не підтвердженні є також необґрунтованим.

Нормою статті 563 ЦК України, щодо форми вимоги по гарантії, встановлено тільки обов'язок про пред'явлення вимоги у письмовій формі. Щодо змісту вимоги та змісту доданих до неї документів, то законодавець також встановив, що обов'язковим є зазначення або у вимозі або у доданих до неї документах - у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

Згідно з п. 1 гл. 2 p. III Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах (затв. постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №639), у разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, бенефіціар може подати безпосередньо до банку-гаранта або до банку-резидента (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Тому вимоги закону та вказаного положення не визначають обов'язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантів.

Крім того, пунктами 12, 13 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, також: назва органів управління юридичної особи; відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації. Повноваження директора фінансового ОСОБА_2 підписувати вимоги до гаранта передбачені довіреністю № 338 з зазначенням дати вчинення 21.12.2017.

Обґрунтованих підстав для відмови у виплаті гарантії за Банківською гарантією № 2145-18 від 25.04.2018 відповідачем у листі вих. № 21/4-1652 від 17.08.2018, відзиві та під час розгляду справи у суді не наведено та судом не встановлено.

Враховуючи викладене, встановивши факт настання гарантійного випадку за Банківською гарантією № 2145-18 від 25.04.2018 та невиконання відповідачем (гарантом) обов'язку з виплати грошової суми у розмірі 802 383,67 грн. (у строки, встановлені у гарантії), суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства «Банк Альянс» про стягнення 802 383,67 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні 21.02.2019 під час судових дебатів позивачем заявлено клопотання про стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Ухвалою суду від 21.02.2019 з врахуванням направлення судді на навчання призначено розгляд заяви щодо судових витрат на 07.03.2019.

Враховуючи вищевикладене, розподіл судових витрат буде розглянуто в судовому засіданні 07.03.2019 з приводу чого буде винесено додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Альянс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50; ідентифікаційний код 14360506) на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) грошові кошти у розмірі 802 383 (вісімсот дві тисячі триста вісімдесят три) грн. 67 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 04.03.2019.

Суддя Н.І.Ягічева