РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2019Справа № 910/496/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міт трейд компані»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в особі філії «Гаврилівський птахівничий комплекс»

про стягнення 36 000 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міт трейд компані» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в особі філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» про стягнення 36 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором поставки м'яса птиці № 22/2018/КАМ/М від 30.03.2018, в частині повернення заставної вартості тари.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

25.01.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/496/19. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

18.02.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про невірність проведеного позивачем розрахунку ціни позову, з огляду на повернення відповідачем позивачу 08.02.2019 за платіжним дорученням № заставної вартості тари у сумі 28 800 грн. з врахуванням узгоджених сторонами положень п. 8.12 Договору № 22/2018/КАМ/М від 30.03.2018.

Також, у поданому 18.02.2019 відзиві, відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позовну заяву та заяву, подану позивачем на виконання ухвали від 16.01.2019 про залишення позовної заяви без руху, підписано особою без належного обсягу повноважень, зважаючи на відсутність доказів на підтвердження статусу адвоката у підписанта вказаних документів, що є порушенням приписів процесуального законодавства. З огляду на вказані обставини відповідач простить суд залишити позов без розгляду.

Розглянувши заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно приписів ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401- VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1401), яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За приписами частин 3 та 4 ст. 131-2 Конституції України (в редакції Закону № 1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема, у малозначних спорах.

За змістом статті 131-2 Конституції України необхідність її додаткової регламентації законом передбачена частиною четвертою цієї статті щодо встановлення винятків представництва в суді адвокатами, зокрема, визначення поняття малозначних спорів.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 12 ГПК України визначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в даній справі є стягнення 36 000 грн., а отже, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст. 58 ГПК України, при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст.59 цього Кодексу.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міт трейд компані» як сторона у справі, віднесеної процесуальним законом до малозначних, не позбавлено права на представництво своїх законних інтересів штатними юрисконсультами, юристами - працівниками власних структурних підрозділів тощо.

Вказане є виключенням із загального правила прямої дії норми статей 59, 131-2 Конституції України та підпункту 11 пункту 161 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, яким передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 910/938/18, від 22.10.2018 у справі № 921/128/18, від 06.08.2018 у справі № 916/1648/17, від 25.06.2018 у справі № 927/5/18 та від 01.06.2018 у справі № 904/7536/17.

За наведених обставин, зважаючи, що справа 910/496/19 є малозначною в силу прямої вказівки процесуального закону, а отже представництво інтересів сторін в даній справі може здійснюватись штатними юрисконсультами, юристами - працівниками власних структурних підрозділів тощо, заява відповідача про залишення позову без розгляду є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, 18.02.2019 представником відповідача подано клопотання, у якому відповідач просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У п. 1 ч. 5 ст. 12 вказаного нормативно-правового акту зазначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідач в свою чергу, заявляючи клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, не наводить та не зазначає жодної підстави та обставини, яка б свідчила про складність означеної справи.

Відтак, з огляду на малозначність даної справи, в розумінні ч. 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, та відсутність обставин, які б свідчили про складність означеної справи, суд не вбачає підстав для розгляду справи № 910/496/19 за правилами загального позовного провадження, в зв'язку з чим, відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компалекс Агромарс» (філія «Гаврилівський птахівничій комплекс») (далі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міт трейд компані» (далі - покупець, позивач) укладений Договір поставки м'яса птиці № 22/2018/КАМ/М (далі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник бере на себе зобов'язання здійснити поставку товару та передати його у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити поставлений постачальником товар.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що предметом даного Договору є м'ясо птиці (далі - товар), що поставляється у кількості, асортименті і цінах, зазначених у видаткових (товарно-транспортних) накладних, що виписуються на кожну окрему партію товару.

У пункті 4.1 Договору погоджено, що кількість та асортимент товару, адреси та дата поставки кожної окремою партії, що поставляється згідно з даним Договором, погоджується сторонами у замовленнях (Додаток № 1) та визначаються у видаткових (товарно-транспортних) накладних, що оформлюються на кожну окрему партію товару.

За умовами п. 5.1 Договору асортимент, кількість, дата та умови поставки кожної окремою партії товару визначаються в замовленнях (Додаток № 1), які направляються постачальнику засобами факсимільного або електронного зв'язку або за допомогою системи EDI.

Згідно з п.п. 6.2, 6.5 Договору, ціна Договору складається з вартості поставленого товару протягом строку дії даного Договору. Поставка товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати протягом 1 (одного) робочого дня з моменту направлення покупцем відповідного замовлення на поставку товару. У випадку відсутності перерахованих покупцем грошових коштів на розрахунковому рахунку постачальника будь-яке відвантаження товару неможливе.

Відповідно до п. 7.1 Договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем згідно з даними, вказаними в супровідних документах на товар, в порядку, що визначається чинним законодавством України та даним Договором.

Пунктом 7.3 Договору сторони погодили, що при прийманні товару покупець зобов'язаний поставити у видатковій (товарно-транспортній) накладній Акті приймання-передачі продукції та Акті приймання-передачі тари: підпис; прізвище, ім'я, по-батькові відповідальної особи, що прийняла товар; штамп або печатку підприємства.

За умовами пукнтів 8.1, 8.2, 8.5. 8.8. Договору, вся тара є зворотною та підлягає поверненню постачальнику. Заставна вартість зворотної тари підлягає оплаті покупцем в порядку, передбаченому даним Договором. Заставна вартість одного ящика за згодою сторін становить 120,00 грн.

При поставці товару транспортом постачальника на склад покупця або при отриманні товару покупцем на складі постачальника представник постачальника здає товар в зворотній тарі та приймає порожню тару по кількості та якості, згідно з актами приймання-передачі тари в присутності представника покупця.

Постачальник здійснює поставку за даним Договором виключно за умови оплати покупцем заставної вартості тари відповідно до п. 8.1. даного Договору. Заставна вартість зворотної тари не входить до ціни товару та окремо визначається у видаткових (товарно-транспортних) накладних. Кількість зворотної тари, що оплачується покупцем, визначається на підставі планів продажу на місяць.

Покупець зобов'язаний обов'язково повернути піддони поліетиленові жовті фірмові водію постачальника після розвантаження товару.

У пункті 8.12 Договору сторони погодили, що для повернення коштів, сплачених в якості заставної вартості тари, покупець після повернення всієї кількості зворотної тари надає постачальнику письмову вимогу довільної форми, де вказує реквізити та підстави для повернення коштів. Постачальник повертає покупцю заставну вартість тари з вирахуванням зносу тари (20% заставної вартості) протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання сторонами акта звірки, підтверджуючого факт повернення заставної тари т а за умови отримання постачальником такої письмової вимоги від покупця, передбаченої даним пунктом.

Згідно з п. 8.13 Договору сторони щоквартально (до 23 числа місяця, наступного за звітним періодом) оформляють Акт звірки по зворотній тарі. За результатами взаєморозрахунків по тарі постачальник оформляє акт звірки по зворотній тарі та передає або направляє його покупцю. Покупець зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів розглянути його та поставити: підпис; прізвище, ім'я та по-батькові уповноваженого представника покупця; печатку підприємства.

У випадку виявлення розбіжностей, для оформлення акта звірки по тарі покупець направляє свого представника до постачальника. У разі, якщо протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання акта звірки по зворотній тарі покупець не передасть або не направить його постачальнику, акт буде вважатися визнаним та узгодженим покупцем.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (11.1 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов даного договору, ТОВ «Міт трейд компані» 02.04.2018 сплачено відповідачу на підставі рахунку № 55 від 30.03.2018 заставну вартість тари у розмірі 36 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою та після отримання від відповідача тари з продукцією, позивачем повернуто відповідачу тару, однак відповідач заставну вартість тари не повернув, в зв'язку з чим, позивачем направлено відповідачу Лист повідомлення № 1 від 10.10.2018 про повернення грошових коштів у розмірі 36 476,66 грн. за Договором № 22/2018/КАМ/М, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення, в зв'язку з чим, 18.12.2018 позивач направив відповідачу досудову вимогу № 3 від 18.12.2018 щодо погашення заборгованості за договором поставки №22/2018/КАМ/М.

Втім, відповідач отриману вимогу також залишив без задоволення і відповіді, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж норми унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 685 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар у тарі та (або) в упаковці, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу або не випливає із суті зобов'язання. Обов'язок передання товару у тарі та (або) в упаковці не поширюється на товари, які за своїм характером не потребують застосування тари та (або) упакування.

За умовами п.п. 8.1, 8.2, 8.5. 8.8. Договору, вся тара є зворотною та підлягає поверненню постачальнику. Заставна вартість зворотної тари підлягає оплаті покупцем в порядку, передбаченому даним Договором. Заставна вартість одного ящика за згодою сторін становить 120,00 грн.

При поставці товару транспортом постачальника на склад покупця або при отриманні товару покупцем на складі постачальника представник постачальника здає товар в зворотній тарі та приймає порожню тару по кількості та якості, згідно з актами приймання-передачі тари в присутності представника покупця.

Постачальник здійснює поставку за даним Договором виключно за умови оплати покупцем заставної вартості тари відповідно до п. 8.1. даного Договору. Заставна вартість зворотної тари не входить до ціни товару та окремо визначається у видаткових (товарно-транспортних) накладних. Кількість зворотної тари, що оплачується покупцем, визначається на підставі планів продажу на місяць.

Покупець зобов'язаний обов'язково повернути піддони поліетиленові жовті фірмові водію постачальника після розвантаження товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов даного договору, ТОВ «Міт трейд компані» 02.04.2018 сплачено відповідачу на підставі рахунку № 55 від 30.03.2018 заставну вартість тари у розмірі 36 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою.

Відповідачем поставлено позивачу передбачений умовами Договору товар у тарі - ящик жовтий фірмовий, що підтверджується Актом приймання-передачі тари № КА-00084947/Т від 25.04.2018, Актом приймання-передачі тари № КА-00086079/Т від 02.05.2018, Актом приймання-передачі тари № КА-00087649/Т від 11.05.2018, Актом приймання-передачі тари № КА-00088214/Т від 14.05.2018, Актом приймання-передачі тари № КА-00088880/Т від 17.05.2018, Актом приймання-передачі тари № КА-00089656/Т від 22.05.2018, Актом приймання-передачі тари № КА-00089541/Т від 22.05.2018 та Актом приймання-передачі тари № КА-00090117/Т від 24.05.2018, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками товариств.

При цьому, як свідчать перелічені вище Акти приймання передачі, позивачем на виконання умов п. 8.2 Договору, безпосередньо після розвантаження товару під час його поставки повернуто позивачеві порожню тару у відповідній кількості та якості.

Про виконання позивачем своїх зобов'язань за договором поставки № 22/2018/КАМ/М свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даного договору, в частині повернення тари.

У пункті 8.12 Договору сторони погодили, що для повернення коштів, сплачених в якості заставної вартості тари, покупець після повернення всієї кількості зворотної тари надає постачальнику письмову вимогу довільної форми, де вказує реквізити та підстави для повернення коштів. Постачальник повертає покупцю заставну вартість тари з вирахуванням зносу тари (20% заставної вартості) протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання сторонами акта звірки, підтверджуючого факт повернення заставної тари та за умови отримання постачальником такої письмової вимоги від покупця, передбаченої даним пунктом.

Отже, з огляду на умови Договору, які визначені сторонами в пунктах 8.1, 8.2, 8.5, 8.8, 8.12, виконання обов'язку відповідача з повернення заставної вартості тари поставлено в залежність від виконання позивачем свого обов'язку яке полягає в поверненні тари та направленні на адресу відповідача письмової вимоги про повернення грошових коштів.

26.11.2018 позивачем направлено на адресу відповідача Лист повідомлення № 1 від 10.10.2018 про повернення грошових коштів у розмірі 36 476,66 грн. за Договором № 22/2018/КАМ/М, у якому вказано реквізити для перерахування коштів. До вказаного листа позивачем доданий Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2018 - 10.10.2018. Направлення листа підтверджується фіскальним чеком від 26.11.2018 та описом вкладення у цінний лист.

Водночас, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором щодо повернення заставної вартості тари з вирахуванням зносу тари (20% заставної вартості) протягом 10 робочих днів після підписання акта звірки не здійснив, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі заставної вартості тари.

18.12.2018 позивач направив відповідачу досудову вимогу № 3 від 18.12.2018 щодо погашення заборгованості за договором поставки №22/2018/КАМ/М.

Отже, дії, від виконання яких залежав обов'язок відповідача повернути позивачеві грошові кошти, сплачені як заставну вартість тари, вчинено позивачем.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Водночас, як встановлено судом, відповідачем в рахунок повернення заставної вартості тари було сплачено позивачу 28 800,00 грн. після відкриття провадження у справі - 08.02.2019, що підтверджується платіжним дорученням № та не заперечується сторонами.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Таким чином, провадження у справі № 910/496/19 в частині стягнення заставної вартості тари в розмірі 28 800 грн. підлягає закриттю.

Разом з тим, зважаючи на положення п. 8.12 Договору, якими встановлено повернення продавцем покупцю заставної вартості тари з вирахуванням зносу тари (20% заставної вартості), суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої до стягнення заставної вартості тари в розмірі 7200,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення заставної вартості тари в розмірі 28 800,00 грн. та про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заставної вартості тари в розмірі 7200,00 грн., з покладенням судового збору в цій частині на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Міт трейд компані» в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Агромакс» в особі філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» про стягнення 7 200,00 грн. відмовити.

2. Провадження у справі № 910/496/19 в частині стягнення 28 800,00 грн. закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 18.03.2019.

Суддя О.А. Грєхова