ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Справа № 925/196/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - представник не з'явився,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи - підприємця Поїхало Олександра Миколайовича,

м. Київ

до комунального підприємства теплових мереж Черкаського району,

с. Червона Слобода, Черкаська область

про стягнення 271 436 грн. 73 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернувся з позовом фізична особа - підприємець Поїхало Олександр Миколайович до комунального підприємства теплових мереж Черкаського району про стягнення 205 000 грн. 00 коп. заборгованості по договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги №03101/1 від 03 жовтня 2016 року, 53 361 грн. 66 коп. інфляційних втрат та 13 075 грн. 07 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання позивача про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на 10 год. 40 хв. 21 березня 2019 року.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач у визначені законом строки відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують заперечення по суті позовних вимог, про дату, час та місце проведення судового засідання сторони повідомлені належним чином, та оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 03 жовтня 2016 року між фізичною особою - підприємцем Поїхало Олександром Миколайовичем (позикодавець) та комунальним підприємством теплових мереж Черкаського району (позичальник) було укладено договір про надання безвідсоткової фінансової допомоги за №031016/1.

Відповідно до п. 1.1., п. 2.1. вищезазначеного договору позикодавець зобов'язався надати позичальнику безвідсоткову зворотну допомогу у сумі 200 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, протягом дії цього договору.

За своєю правовою природою вищезазначений договір є договором позики, а тому відносини сторін регулюються параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На виконання умов договору від 03 жовтня 2016 року позивачем було перераховано відповідачу 200 000 грн. 00 коп. фінансової допомоги, що підтверджується копією платіжного доручення №29 від 03 жовтня 2016 року.

В подальшому позивачем 12 жовтня 2016 року було перераховано відповідачу додатково 5 000 грн. 00 коп. фінансової допомоги, що підтверджується копією платіжного доручення №30 від 12 жовтня 2016 року.

В призначенні платежу вказано: згідно договору про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 03 жовтня 2016 року.

Пунктом 4.1. договору визначено, що остаточною датою повернення безвідсоткової зворотної допомоги вважається 31 грудня 2016 року.

Однак відповідач обов'язок щодо повернення зворотної фінансової допомоги не виконав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище строк виконання відповідачем зобов'язання по договору встановлено - 31 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту повернення фінансової допомоги на підставі умов договору від 03 жовтня 2016 року.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином кошти в розмірі 205 000 грн. 00 коп. фінансової допомоги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем було заявлено до стягнення 53 361 грн. 66 коп. боргу, що виник внаслідок інфляції, а також 13 075 грн. 07 коп. - 3 % річних нарахованих за період з 01 січня 2017 року по 15 лютого 2019 року на суму боргу фінансової допомоги.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат та 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3." встановлено, що розмір інфляційних втрат та 3% річних нараховано вірно, а тому заявлені до стягнення суми підлягають стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства теплових мереж Черкаського району, вул. Пономаренка, 2, с. Червона Слобода, Черкаська область, ідентифікаційний код 21375394, р/р 2 в Укргазбанк, АБ МФО 320478 на користь фізичної особи - підприємця Поїхало Олександра Миколайовича, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Про Кредит Банк" м. Київ, МФО 320984 - 205 000 грн. 00 коп. фінансової допомоги, 53 361 грн. 66 коп. інфляційних втрат, 13 075 грн. 07 коп. 3% річних та 4 071 грн. 55 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 21 березня 2019 року.

Суддя А.В.Васянович