ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. Справа№ 910/9916/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання: Бендюг І.В..,

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 13.03.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 18.10.2018р. (повний текст складено 29.10.2018)

у справі № 910/9916/17 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС"

до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби, Державної казначейської служби України

про стягнення 4 424 463,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Енергетичної митниці ДФС про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб відповідача.

Позов мотивовано тим, що відповідач-1 порушив вимоги чинного митного законодавства України та допустив необґрунтоване тривале митне оформлення товару та своїми діями завдав Товариству з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" шкоду у вигляді додаткових витрат, понесених, у зв'язку зі сплатою підприємствам залізниці коштів за надані додаткові послуги; у зв'язку зі збільшенням з 01.01.2017р. ставки акцизного податку та розміру податку на додану вартість, а також витрат, понесених на придбання іноземної валюти та сплату постачальнику штрафних санкцій за несвоєчасне повернення цистерн (вагонів) з України. За твердженням позивача, відповідач-1 незаконно та з порушення встановленого чинним законодавством порядку провів взяття проб (зразків) поставленого позивачу товару, зокрема повідомив позивача про необхідність взяття проб з перевищенням строку, встановленого частиною першою статті 255 Митного кодексу України, взяття проб товару було проведено в порушення частини 2 статті 356 та частини 4 статті 558 Митного кодексу України за відсутності письмового рішення керівника відповідача, а також відповідач безпідставно (незаконно) утримував товар після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товару, проби якого було взято для проведення досліджень, до одержання результатів досліджень, не оформляючи тимчасові митні декларації.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 у справі №910/9916/17 позов задоволено повністю: присуджено до стягнення з Енергетичної митниці Державної фіскальної служби з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4424463,07 грн. шкоди.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 скасовано повністю та прийнято нове рішення. Позов задоволено. Присуджено до стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4424463,07 грн. шкоди.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про доведеність обставин неправомірної поведінки відповідача, внаслідок якої позивачу було завдано шкоду, однак дійшов висновку про те, що шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України, у зв'язку з чим залучив до участі у справі Державну казначейську службу України у якості відповідача-2.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018р. касаційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018р. скасовано; справу № 910/9916/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Верховний суд зазначив, що суди попередніх інстанції неправильно застосували до спірних правовідносин положення статті 1173 Цивільного кодексу України та не звернули увагу на те, що неправомірність рішень, дій чи бездіяльності Енергетичної митниці ДФС в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для цієї справи про відшкодування шкоди.

Так, касаційний господарський суд вказав на те, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги наведені положення статей 24, 25, 29, 30 Митного кодексу України, частин 1, 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та не з'ясували чи оскаржував позивач у встановленому законом порядку до органів вищого рівня чи до адміністративного суду дії (бездіяльність) Енергетичної митниці ДФС щодо проведених митних процедур, на неправомірність яких посилається позивач у цій господарській справі, зокрема щодо необхідності (законності) взяття проб (зразків) товарів позивача для проведення дослідження та дотримання визначеного законом порядку взяття проб, щодо законності утримання митницею товару після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товарів, щодо законності дій митниці, яка утримувала поставлений позивачу товар на території митного органу без проведення жодних митних процедур, не приймаючи жодних рішень не вчиняючи дій, направлених на митне оформлення товару, після отримання результатів досліджень.

Господарські суди попередніх інстанцій не з'ясували чи визнавались зазначені дії Енергетичної митниці ДФС протиправними органами вищого рівня, чи встановлювався факт неправомірності таких дій митниці в судовому порядку, не встановили обставин наявності чи відсутності відповідного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" в адміністративному суді з вимогами до Енергетичної митниці ДФС про визнання зазначених дій (бездіяльності) митниці протиправними. Господарські суди попередніх інстанцій не з'ясували, чи існує рішення в адміністративній справі, яке б набрало законної сили та мало б приюдиційне значення для цієї господарської справи, про задоволення таких вимог, в якому були б встановлені факти неправомірності зазначених вище дій Енергетичної митниці ДФС, на які позивач посилається у цій господарській справі.

Господарські суди попередніх інстанцій залишили поза увагою те, що визнання дій (бездіяльності) Енергетичної митниці ДФС щодо митного оформлення товару позивача не є позовними вимогами у цій справі, не є предметом спору та відповідно ці обставини не можуть бути предметом дослідження судом в межах даної справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9916/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки місцевим господарським судом неповно з'ясовано, що мають значення для справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неправильно застосував статтю 1173 Цивільного кодексу України і статтю 75 Господарського процесуального кодексу України та дійшов помилкового висновку, що протиправність рішень, дій та бездіяльності митниці має підтверджуватись рішенням адміністративного суду, яке буде мати преюдиційне значення для даної справи.

Апелянт вважає, що жодна норма закону не встановлює і не містить вимоги, що для відшкодування шкоди в порядку статті 1173 Цивільного кодексу України неправомірність рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади має (повинна) підтверджуватись рішенням суду в адміністративній справі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 заперечує проти її вимог, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Так, відповідач-1, у свою чергу, вказує на вірне застосування судом першої інстанції положень статті 1173 Цивільного кодексу України та статті 75 Господарського процесуального кодексу України та дійшов правильного висновку, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями та заподіяною шкодою. При цьому, на думку відповідача-1, неправомірність дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Енергетична митниця ДФС звертає увагу, що немає жодного рішення, яке набрало законної сили або наявності позову в адміністративному суді з позовними вимогами позивача до відповідача-1 щодо визнання дій митниці неправомірними.

Явка учасників у судове засідання

В судове засідання 13.02.2019, 13.03.2019 представник відповідача-2 не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Про розгляд справи в апеляційному господарському суді повідомлялись належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень за №№720 (вх..;09.2-04/8958/19 від 28.01.2019), 099 (вх.. №09.2-04/22861/19 від 26.02.2019)

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників позивача та відповідача-1, враховуючи строки розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача-2, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У грудні 2016 - січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Плюс» на підставі укладених з "TARONE TRADE" LLP (Великобританія) контрактів від 16.04.2015 № 150416-LPG, від 12.01.2016 № 160112-LPG, від 16.11.2016 № 161116-Petrol, від 28.05.2015 № 150528-Petrol, рахунків, накладних, імпортувало на територію України скраплений вуглеводний газ, дизельне паливо та бензин у такій кількості: 1 453,730 т (скраплений вуглеводний газ), 295,575 т (дизельне паливо) та 100,800 т (бензин).

Судом першої інстанції вставнолено, що з 15.12.2016 по 14.01.2017 на митних постах відповідача було зупинено митне оформлення товару за вказаними контрактами, а саме:

- 15.12.2016 на митному посту "Куп'янськ-енергетичний" - скраплений газ в кількості 243,850 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 12.12.2016 №116 до контакту від 16.04.2015 № 150416- LPG, комерційного інвойсу від 13.12.2016 № 1213-СІ, залізничної накладної № 22530719 з датою прибуття 14.12.2016, відомості вагонів, паспортів якості виробника від 05.12.2016 №№ 121-2-12-16, 122-2-12-16, 152-2-12-16, 153-2-12-16, 154-2-12-16, 155-2-12-16, сертифікату відповідності UA1.185.0033916-16 з терміном дії з 19.08.2016 по 18.08.2017;

- 17.12.2016 на митному посту "Куп'янськ-енергетичний" - скраплений газ в кількості 100,800 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 14.12.2016 № 51 до контакту від 14.12.2016 № 160112-LPG, комерційного інвойсу / рахунку від 15.12.2016 № 1215-СІ, залізничних накладних №№22536793, 22536787, 22536781 з датою прибуття 15.12.2016, паспортів якості виробника від 10.12.2016 №№ 18238, 18260, 18261, сертифікату відповідності UА.185.0029219-16 з терміном дії з 09.06.2016 по 08.06.2017;

- 21.12.2016 на митному посту "Полтава-енергетичний" - скраплений газ у кількості 185,680 т, поставлений (ввезений на митну територію У країни) на підставі додатку від 14.12.2016 № 117 до контракту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу / рахунку від 15.12.2016 № 1215-СІ, рахунку від 07.12.2016 № 018/ГПТ, залізничної накладної №22520936 з датою прибуття 21.12.2016, відомості вагонів, декларації на товари ЭК 10 ЭД 10006110/071216/0021734, сертифікату якості від 06.12.2016 № 424, сертифікату відповідності UA1.185.0041388-16 з терміном дії з 20.12.2016 по 30.11.2017;

- 26.12.2016 на митному посту "Полтава-енергетичний" - скраплений газ у кількості 196,700 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 15.12.2016 № 119 до контакту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу / рахунку від 19.12.2016 № 1219-СІ, дорожніх відомостей (залізничних накладних) №№ 22557654, 22557649,22557645, 22557638,22557630,22557627 з датою прибуття 23.12.2016, рахунку від 14.12.2016 № 12/2016/45, паспортів якості виробника від 14.12.2016 №№ 18443,18442, 18441, 18440, 18439, 18438, сертифікату відповідності UA1.185.0029219-16 з терміном дії з 09.06.2016 по 08.06.2017;

- 04.01.2017 на митному посту "Полтава-енергетичний" - скраплений газ у кількості 105,850 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 22.12.2016 № 53 до контакту від 14.12.2016 № 160112-LPG, комерційного інвойсу від 26.12.2016 № 1226-СІ, залізничних накладних №№22595210, 22595205, 22595314, декларації на товари ЭК 10 ЭД 10006110/211216/0022988, рахунку від 21.12.2016 № 12/2016/81, паспортів якості виробника від 21.12.2016 №№ 18847, 18848, 18849, декларації на товари № 14315/120117/0000236, дорожньої відомості №21233636 з відомістю вагонів, сертифікату відповідності UA1.185.0029219-16 з терміном дії з 09.06.2016 до 08.06.2017;

- 04.01.2017 на митному посту "Київ-енергетичний" - скраплений газ у кількості 205,700 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 26.12.2016 № 121 до контакту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу/рахунку від 27.12.2016 № 1227-СІ, залізничної накладної № 22620973 з датою прибуття 03.01.2017, відомості вагонів, інвойсу від 26.12.2016 № 250610/89, паспортів якості виробника від 25.12.2016 №№ 1188, 1189, сертифікату відповідності UA1.185.0033768-16 з терміном дії з 17.08.2016 до 14.08.2017;

- 06.01.2017 на митному посту "Київ-енергетичний" - скраплений газ у кількості 207,000 т поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 26.12.2016 № 120 до контакту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу/рахунку від 26.12.2016 № 1226-СІ, залізничної накладної № 22620908 з датою прибуття 05.01.2017, відомості вагонів, інвойсу від 26.12.2016 №250610/88, паспортів якості виробника від 25.12.2016 №№ 1188, 1187, сертифікату відповідності UA1.185.0033768-16 з терміном дії з 17.08.2016 до 14.08.2017;

- 15.01.2017 на митному посту "Київ-енергетичний" - дизельне паливо у кількості 295,575 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку № 2 до контакту від 16.11.2016 № 161116-Petrol, комерційного інвойсу від 12.01.2017 № 0112-СІР, залізничної накладної № 21158853 з датою прибуття 14.01.2017, відомості вагонів, декларації на товари ЭК 10 ЭД 07228/120117/0000265, паспорту якості виробника від 10.01.2017 № 42, рахунку від 12.01.2017 № 50, сертифікату відповідності UA1.185.0040520-16 з терміном дії з 07.12.2016 до 04.03.2017;

- 14.01.2017 на митному посту "Коростень-енергетичний" - бензин у кількості 105,800 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 12.01.2017 № 96 до контракту від 28.05.2015 № 150528-Petrol, комерційного інвойсу/рахунку від 12.01.2017 № 0112-СІР, залізничної накладної № 21233636 з датою прибуття 13.01.2017, паспорту якості виробника від 11.01.2017 № 52, рахунку-фактури від 12.01.2017 № 3076-2/01, декларації на товари № ЭК 10 ЭД 14315/120117/0000236, сертифікату відповідності UA1.145.0000547-17 з терміном дії з 20.01.2017 до 19.01.2018.

Як підтверджено матеріалами справи, для митного оформлення вказаного товару позивачем були подані такі митні декларації: IM 40 ДЕ 903060000/2016 на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 243,850 т, якій в подальшому було присвоєно № 903060000/2016/013280; IM 40 ДЕ 903060000/2016 на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 100,800 т, якій було присвоєно № 903060000/2016/013350; IM 40 ДЕ на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 185,680 т, якій було присвоєно № 903080000/2016/002589; IM 40 ДЕ на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 196,700 т, якій було присвоєно № 903080000/2016/002628; IM 40 ДЕ на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 105,850 т, якій було присвоєно № 903080000/2017/000004; IM 40 ТН на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 205,700 т, якій було присвоєно № 903010000/2017/000042; IM 40 ТН на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 207,000 т, якій було присвоєно № 903010000/2017/000093; IM 40 ДЕ 903010001/2017/ на вантаж - паливо дизельне у кількості 295,575 т, якій було присвоєно № 903010001/2017/000167; IM 40 ДЕ 903020001/2017 на вантаж - бензин у кількості 105,800 т, якій було присвоєно № 903020001/2017/000787.

Після подачі вказаних митних декларацій, Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Плюс» отримало повідомлення (17.12.2016 о 13:39:48; 18.12.2016 о 13:07:31; 22.12.2016 о 09:17:23; 26.12.2016 о 17:56:39; 04.01.2017 о 14:57:12; 04.01.2017 о 14:08:29; 06.01.2017 о 12:37:37; 15.01.2017 о 10:48:56; 14.01.2017 о 14:06:25) від митних постів "Куп'янськ-енергетичний", "Полтава-енергетичний", "Київ-енергетичний" та "Коростень-енергетичний" відповідача про необхідність проведення митних процедур № 905-3 "Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД", та № 201-1 "Проведення ідентифікаційного митного огляду - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу", сформованих (згідно з повідомленнями) за результатами проведення контролю із застосуванням АСАУР (Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками).

Проби поставленого позивачу товару посадовими особами митних постів було взято 23.12.2016, 28.12.2016, 10.01.2017, 11.01.2017, 16.01.2017 та 17.01.2017.

Після взяття посадовими особами Митниці проб (зразків) товару для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД, позивач подав відповідачу тимчасові митні декларації IM 40 ТН (звернувся до митних постів для оформлення тимчасових митних декларацій 23.12.2016, 24.12.2016, 28.12.2016, 11.01.2017, 16.01.2017, 17.01.2017) для здійснення випуску поставленого Товариству товару до одержання результатів досліджень (аналізів, експертиз).

У свою чергу, Енергетична митниця ДФС повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Плюс», що завершення митного оформлення товару буде проведено після експертних досліджень на предмет наявності отруйних/сильнодіючих речовин, і що дозвіл на випуск товару не може бути наданий, через те, що згідно з листа ГУ БКОЗ СБУ від 22.12.2016 № 14/4/1-26330 наявна інформація щодо можливого вмісту в складі товару отруйних/сильнодіючих речовин.

Після завершення проведення експертних досліджень позивача було ознайомлено з висновками Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України, а саме:

- 18.01.2017 - з висновком від 17.01.2017 № 182 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 243,850 т;

- 18.01.2017 - з висновками: від 17.01.2017 № 180 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 100,800 т; від 17.01.2017 № 177 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 185,68 т; від 17.01.2017 № 183 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 196,700 т;

- 21.01.2017 - з висновками: від 20.01.2017 № 136 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 205,700 т; від 20.01.2017 № 135 за результатами проведених досліджень митних проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 207,000 т;

- 03.02.2017 - з висновком від 02.02.2017 № 184 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (бензину) від партії у кількості 105,800 т;

- 07.02.2017 - з висновком від 07.02.2017 № 135 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (дизельного палива) від партії у кількості 295,575 т;

- 09.02.2017 - з висновком від 09.02.2017 № 150 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 105,850 т.

Як вбачається з матеріалів справи, не зважаючи на отримання висновків проведених досліджень, якими було спростовано припущення щодо наявності у товарі позивача отруйних/сильнодіючих речовин, відповідач не завершив митне оформлення товару та майже протягом місяця продовжував утримувати (не випускати у вільний обіг) поставлений Товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Плюс» товар на території митного органу, не приймаючи при цьому будь-яких рішень щодо митного оформлення товару чи відмови у митному оформленні товарів, не проводячи при цьому жодних додаткових митних формальностей чи процедур.

Матеріалами справи підтверджено, що митне оформлення поставленого позивачу товару (7 партій скрапленого газу, партії дизельного палива та партії бензину) відповідач завершив, а поставлений позивачу товар був випущений у вільний обіг, лише починаючи з 20.02.2017 по 22.02.2017.

Спір у даній справі виник з приводу того, що на думку позивача, в результаті незаконних дій, рішень та бездіяльності Енергетичної митниці ДФС Товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Плюс» було завдано майнову шкоду на суму 4424463,07 грн. Порушення Енергетичною митницею ДФС чинного законодавства України, яка завдало шкоди позивачу, полягає в наступному:

- відповідачем було повідомлено Товариство про необхідність взяття проб з перевищенням строку встановленого частиною першою статті 255 Митного кодексу України;

- взяття проб (зразків) товару було проведено відповідачем за відсутності письмового рішення керівника Митниці;

- відповідач безпідставно (незаконно) утримував товар після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товару, проби якого було взято для проведення досліджень, до одержання результатів досліджень, не оформляючи тимчасові митні декларації;

- Митниця безпідставно утримувала поставлений позивачу товар на території митного органу, не проводячи жодних митних процедур, не приймаючи жодних рішень і дій, направлених на митне оформлення товару, після отримання результатів досліджень.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначені в статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 30 Митного кодексу України посадові особи та інші працівники органів доходів і зборів, які прийняли неправомірні рішення, вчинили неправомірні дії або допустили бездіяльність, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб, несуть кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та іншу відповідальність відповідно до закону.

Шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю органів доходів і зборів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов'язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

Таким чином спеціальною нормою (статтею 30 Митного кодексу України) також передбачено відшкодування збитків, заподіяних органами митної служби громадянам чи юридичним особам під час виконання ними своїх повноважень

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку органу Державної митної служби України) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому, слід зазначити, що неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу митної служби України та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Неправомірність рішень, дій чи бездіяльності Енергетичної митниці ДФС в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України має підтверджуватися відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для даної справи про відшкодування шкоди.

Відповідно до частин 1, 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення суб'єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За Конституцією України систему органів державної влади складають орган законодавчої влади, органи виконавчої влади та органи судової влади.

Згідно з пунктом 34-1 статті 4 Митного кодексу України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Енергетичну митницю ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби № 96 від 01.09.2014, Енергетична митниця Державної фіскальної служби є територіальним органом Державної фіскальної служби, який підпорядковується Державній фіскальній службі. Енергетична митниця ДФС є органом доходів і зборів. Основним завданням митниці є: забезпечення реалізації політики у сфері державної митної справи та боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства, здійснення в межах своїх повноважень контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів за результатами митного контролю та митного оформлення.

Частинами 1, 2 статті 24 Митного кодексу України передбачено право кожної особи на оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо особа вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є:

1) рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні;

2) дії - вчинки посадових осіб та інших працівників органів доходів і зборів, пов'язані з виконанням ними обов'язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України;

3) бездіяльність - невиконання органами доходів і зборів, їх посадовими особами та іншими працівниками обов'язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.

Таким чином, Енергетична митниця ДФС, як орган доходів і зборів, є суб'єктом владних повноважень, будь-які рішення, дії чи бездіяльність якого можуть бути оскаржені саме до адміністративного суду.

Положеннями статей 25, 29 Митного кодексу України передбачено право особи, яка вважає, що рішеннями, діями або бездіяльністю органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників порушено її права, свободи чи інтереси, оскаржити ці рішення, дії або бездіяльність як до посадових осіб та органів вищого рівня, так і безпосередньо до суду.

Відповідно до статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок, викладених у постанові Верховного суду від 19.06.2018р. №910/9916/17, та приписів ст. 316 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції правильно встановлено, що матеріали справи не містять доказів визнання дій (бездіяльності) Енергетичної митниці ДФС щодо митного оформлення товару позивача протиправними в судовому порядку.

Крім того, під час розгляду справи представник позивача зазначив про відсутність у провадженні адміністративних судів позовів щодо оскарження дій Енергетичної митниці ДФС, вчинених під час митного оформлення спірного товару позивача.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем не доведено наявності усіх елементів цивільного правопорушення, у розумінні норм ст.ст. 1166, 1173 Цивільного кодексу України, необхідних для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди, а саме: відсутні докази, які підтверджують протиправність поведінки відповідача-1 під час митного оформлення спірного товару позивача, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить.

При цьому, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог є необґрунтованими, оскільки не спростовують правильність висновків місцевого господарського суду, викладених з врахуванням позиції Верховного Суду у даній справі.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9916/17 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9916/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9916/17 залишити без змін.

Матеріали справи №910/9916/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 22.03.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

М.Г. Чорногуз