ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Справа №903/539/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. , суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання - Соколовській О.В.

За участю прнедставників сторін:

позивача - Іщик В.А. (посвідчення №407 від 07.05.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Самойліч Наталії Володимирівни на рішення господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі №903/539/18 (суддя Кравчук А.М., повний текст рішення складено 01.10.2018 р.)

за позовом Луцької міської ради

до підприємця Самойліч Наталії Володимирівни

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі №903/539/18 позов задоволено повністю. Визнано укладеним договір №07 від 13.02.2018 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста між Луцькою міською радою та ФОП Самойліч Н.В. в редакції позивача.

Суд першої інстанції, дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо визнання договору укладеним за обставин відповідності його умов приписам чинного законодавства. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок звернутись до органу місцевого самоврядування з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту законом покладено саме на замовника такого будівництва. Ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об'єкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобов'язань та вимог, які прямо передбачені законом та встановленим органом місцевого самоврядування порядком.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач Самойліч Наталія Володимирівна звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі № 903/539/18 та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що висновки викладені в рішенні суду першої інстанції, в наслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, не відповідають обставинам справи а тому оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що документи надані позивачем в обгрунтування зобов'язання для відповідача щодо пайової участі у розвитку інфраструктури міста Луцьк, свідчать про наявність спору між позивачем та фізичною особою Самойліч Н.В., при цьому остання в поданих документах не володіє статусом суб'єкта підприємницької діяльності.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 р. по справі №903/539/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Самойліч Наталії Володимирівни на рішення господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі №903/539/18 та призначено її до розгляду на 04.02.2019 року.

10.01.2019 року від Луцької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якомупросить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі №903/539/18.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 р. по справі №903/539/18 розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.03.2019 року.

04.03.2019 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення з приводу подання позивачем додаткових доказів, в яких зазначає, що надання доджатквих доказів, а саме копії зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, що суперечить вимогам ст. 269 ГПК України..

04.03.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Інформаційної довідки №158146610 від 01.03.2019 року.

В судове засідання 04.01.2019 року з'явився представник позивача. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив належним чином уповноваженого представника в судове засідання. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні від 04.03.2019 року представник позивача апеляційну скаргу заперечив, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, заслухавши в судових засіданнях 04.02.2019 року та 04.03.2019 року представників позивача та відповідача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Самойліч Наталії Володимирівни підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Згідно ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, визначені ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Луцької міської ради №23/8 від 26.04.2017 року затверджено Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Луцька у новій редакції (а.с. 47 - 56).

Згідно п.1.4 Положення усі замовники, які мають намір щодо забудови земельної ділянки у м.Луцьку (одержують дозвільні документи на проектування та будівництво, здійснюють замовлення проектно-кошторисної документації, які закінчили будівництво, будують, проводять реконструкцію, реконструкції з добудовою чи надбудовою) зобов'язані взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених п. 1.5 даного положення.

Замовник для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька звертається в Центр надання адміністративних послуг у м.Луцьку і до заяви додає відповідні документи (п. 2.5 Положення).

Також, судом першої інстанції встановлено, що 10.05.2017 року начальником управління містобудування та архітектури Луцької міської ради підписано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Вахтангова, 2-б у м.Луцьку, де забудовником є Самойліч Н.В.

У додаткових умовах визначено, що відповідно до п. 2.7 рішення Луцької міської ради від 29.10.2014 року №65/4 "Про затвердження Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Луцька" у новій редакції" укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до початку будівельних робіт.

Місцевим судом встановлено, що 02.06.2017 року відповідач подала декларацію про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція офісних приміщень з гаражем під офісні приміщення та складські приміщення на вул. Вахтангова, 2-б у м.Луцьку", яка зареєстрована відділом ДАБК Луцької міської ради 02.10.2017 року №ВЛ26 (а.с. 14 - 19).

У заяві Ф-02/ІК-74/12/01 від 06.02.2018 року Самойліч Н.В. просила вирішити питання пайової участі у створенні інфраструктури міста Луцька при будівництві (реконcтрукції) об'єкта "Реконструкція офісних приміщень з гаражем під офісні приміщення та складські приміщення на вул. Вахтангова, 2-б у м.Луцьку". В разі необхідності сплати пайових внесків просить надати проект відповідного договору з розрахунком (а.с. 32).

Заява Самойліч Н.В. на адресу департаменту "Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку" Луцької міської ради надійшла 06.02.2018 року, що підтверджується відтиском відповідного штампу департаменту.

Згідно із ч.ч. 5, 8, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Згідно п.п. 2.2-2.4 Положення розмір пайової участі інфраструктури міста Луцька визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації в Центра надання адміністративних послуг м.Луцька звернення про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Після отримання проекту договору (2 примірники) в Центрі надання адміністративних послуг м.Луцька замовник забезпечує їх підписання протягом двох робочих днів, після чого 1 примірник повертає до Центру надання адміністративних послуг м.Луцька.

Виходячи з приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту є обов'язковою для замовника будівництва у відповідному населеному пункті, що обумовлює право відповідного органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов'язку щодо пайової участі.

Таким чином, обов'язок звернутись до органу місцевого самоврядування з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту законом покладено саме на замовника такого будівництва. Ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об'єкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобов'язань та вимог, які прямо передбачені законом та встановленим органом місцевого самоврядування порядком.

Судом першої інстанції встановлено, що проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька №7 від 13.02.2018 року разом з розрахунком розміру пайової участі Самойліч Н.В. отримала 19.02.2018 року, що підтверджується описом видачі документів №П 12557.

В порушення п. 2.4 Положення відповідач протягом 2-х робочих днів (по 21.02.2018 року) договір не підписала, один примірник договору не повернула.

Листом №12.4-2/196 від 25.04.2018 року Управління капітального будівництва Луцької міської ради повідомило громадянку Самойліч Н.В. про необхідність повернення другого примірника спірного договору, сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста (а.с. 27 - 28).

Вказаний лист повернутий відправнику об'єктом поштового зв'язку "Укрпошта" з позначкою " за закінченням терміну зберігання".

Самойліч Н.В. у заяві від 10.05.2018 року просила розірвати договір №7 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька у зв'язку з відсутністю коштів на оплату пайової участі (а.с. 30).

Заява відповідача отримана департаментом "Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку" Луцької міської ради 11.05.2018 року, що підтверджується відтиском відповідного штампу департаменту.

У листі №С-1663-270 від 30.05.2018 року заступник міського голови повідомив громадянку Самойліч Н.В., що розірвати спірний договір у зв'язку з відсутністю коштів не є можливим, про необхідність сплати коштів пайової участі згідно договору протягом 10-ти днів (а.с. 31).

Відповідно до ч.9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Заява відповідача про вирішення питання пайової участі у створенні інфраструктури міста Луцька зареєстрована департаментом "Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку" 06.02.2018 року.

Граничний строк для укладення спірного договору - по 27.02.2018 року.

Проект договору відповідач отримала 19.02.2018 року, у встановлений строк - протягом 2-х робочих днів, не повернула.

У зв'язку з чим, спірний договір відповідач зобов'язана була підписати не пізніше 21.02.2018 року, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про визнання договору у редакції проекту отриманого відповідачем, укладеним з 21.02.2018 року відповідає законодавству, обгрунтована позивачем та підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, про визнання укладеним з 21.02.2018 року між Луцькою міською радою та підприємцем Савмоліч Н.В. договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста №07 від 13.02.2018 року у редакції позивача, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Необхідною підставою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідного переддоговірного спору між сторонами. При цьому, суди повинні виходити з вимог законодавства, яке є чинним на момент виникнення переддоговірного спору та його вирішення в судовому порядку.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Загальний порядок укладання господарських договорів визначений у статті 181 Господарського кодексу України. У свою чергу, порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється статтями 187 Господарського та 649 Цивільного кодексів України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов. При цьому, можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов'язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Згідно з ч.3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Самойліч Наталія Володимирівна (місце проживання АДРЕСА_2), зареєстрована як фізична особа-підприємець з 25.04.2007 року, вид діяльності - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до містобудівних умов та обмежень земельної ділянки за адресою м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2б., від 10.05.2017 року №40-25-17(м), Самойліч Наталія Володимирівна є замовником об'єкта будівництва - реконструкція офісних приміщень з гаражем під офісні та складські приміщення (а.с.19 - 21).

02.06.2017 року громадянка Самойліч Наталія Володимирівна подала до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкція офісних приміщень з гаражем під офісні приміщення та складські приміщення на вул. Вахтангова, 2б у м. Луцьку. (а.с. 14 - 18).

В подальшому Луцькою міською радою на адресу Самойліч Н.В. було направлено проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька №07 від 13.02.2018 року разом з розрахунком розміру пайової участі Самойліч Н.В.

25.04.2018 року Луцькою міською радою на адресу фізичної особи Самойліч Н.В. було направлено лист №12.4-2/196 про сплату коштів пайової участі та повернення другого примірника Договору про пайову участь у розвитку інфрастркктури міста (а.с. 27 - 28).

Також, з матеріалів справи вбачається, що фізична особа Самойліч Н.В. у заяві від 10.05.2018 року просила розірвати договір №07 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька у зв'язку з відсутністю коштів на оплату пайової участі (а.с. 30).

У листі №С-1663-270 від 30.05.2018 року заступник міського голови повідомив фізичну особу Самойліч Н.В., що розірвати спірний договір у зв'язку з відсутністю коштів не є можливим та про необхідність сплати коштів пайової участі згідно договору протягом 10-ти днів (а.с. 31).

З вище викладеного вбачається, що відносини щодо пайової участі у розвитку інфраструктури міста Луцька між Луцькою міською радою та Самойліч Н.В., зі сторони Самойліч Н.В. виникли як з фізичною особою, а не як з фізичною особою-підприємцем.

Однак, у позовній заяві, а також у проекті договору про пайову участь з розрахунку до нього Луцькою міською радою визначено Самойліч Н.В. як фізичну особу-підприємця.

Колегія суддів вважає, що наявність у Самойліч Н.В. статусу підприємця не є підставою для застосування такого статусу господарюючого суб'єкта до усіх правовідносин за її участі, оскільки з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Вахтангова, будинок 2б., вбачається, що Самойліч Наталія Володимирівна є власником нерухосого майна та земельної ділянки, що знаходяться за адресою м. Луцьк, вул. Вахтангова, будинок 2б, як фізична особа, а не як фізична особа-підприємець.

Тобто, з вище викладеного вбачається, що будівництво та оформлення відповідних дозвільних документів на нерухоме майно Самойліч Н.В. здійснювалося без статусу підприємця.

Суд першої інстанції задовольняючи позов Луцької міської ради та визнаючи договір №07 від 13.02.2018 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Луцька укладеним між Луцькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Самойліч Наталією Володимирівною вище наведені обставини не врахував.

Посилання апелянта на те, що спір у даній справі не належить до юрисдикції господарського суду, а тому відповідно до вимог ст. ст. 20, 231 ГПК України провадження у справі підлягає закриттю, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при зверненні з позовом до суду у даній справі Луцька міська рада, визначила відповідачем саме фізичну особу-підприємця Самойліч Н.В. отже, вказаний позивачем правовий статус відповідача узгоджується з вимогами ст.4 ГПК України.

Таким чином, суб'єктний склад сторін спірних взаємовідносин відповідає приписам ГПК України, тому спір між сторонами в даній справі підлягає розгляду по суті господарським судом.

Колегія суддів також враховує, що позивач наполягає на розгляді справи саме господарським судом, оскільки як у позовній заяві так і у відзиві на апеляційну скаргу стверджує про участь у спірних правовідносинах Самойліч Н.В. у статусі саме фізичної особи-підприємця.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п.1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Тобто, якщо в ході розгляду даної справи суд першої інстанції дійде висновку про відсутність порушення прав позивача фізичною особою - підприємцем Самойліч Н.В. у задоволенні даного позову має бути відмовлено.

Враховуючи, що Луцькою міською радою не доведено належними та допустимими в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України доказами, що Фізична особа-підприємець Самойліч Натадія Володимирівна, є особою, щодо якої законом встановлено її обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інфраструктури міста Луцька, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позову.

Заперечення позивача викладені ним у відзиві на апеляційну скаргу не спростовують вище наведених висновків суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом не повно та не об'єктивно з'ясовано обставини справи, не надано належну оцінку долученим до матеріалів справи доказам, в зв'язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Самойліч Наталії Володимирівни підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі №903/539/18 - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Самойліч Наталії Володимирівни на рішення господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі №903/539/18 задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 19.09.2018 р. по справі №903/539/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Луцької міської ради (м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19., ) на користь фізичної особи-підприємця Самойліч Наталії Володимирівни АДРЕСА_2., ідентифікаційний код НОМЕР_1) 1 762 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

5. Справу №903/539/18 повернути до господарського суду Волинської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "11" березня 2019 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Савченко Г.І.