УХВАЛА

м. Київ

18.03.2019Справа № 910/16503/18
За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до HC WINDPARKS UKRAINE LIMITED про звернення стягнення на заставлене майно.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Бавріна І.М. (адвокат);

від відповідача - не викликався.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, у якому Позивач просить суд у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Новоазовський» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2813/2-1 від 14.10.2011 в розмірі 13433663,66 Євро 66 євроцентів та 315998178 гривень 32 коп. звернути стягнення на заставлене майно, що є предметом застави за Договором застави корпоративних прав № 20-2820/3-1 від 14.10.2011, належне на праві власності Відповідачу, а саме: 99% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Новоазовський" шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, не нижчою за визначену згідно п. 1.3 Договору застави корпоративних прав № 20-2820/3-1 від 14.10.2011 в розмірі 1 гривня. Вимоги позову мотивовані порушенням з боку позичальника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Новоазовський», умов договору про відкриття кредитної лінії №20-2813/2-1 від 14.10.2011, та невиконанням у добровільному порядку обов'язків заставодавця по договору застави № 20-2820/3-1 від 14.10.2011.

Судом з матеріалів позовної заяви було встановлено, що відповідач, компанія HC WINDPARKS UKRAINE LIMITED, є нерезидентом (Республіка Кіпр), достовірної інформації щодо наявності на території України офіційно зареєстрованого представництва на момент порушення провадження у справі у суду немає, а тому про розгляд даної справи відповідача належить повідомляти в порядку, передбаченому ст.ст. 367, 368 ГПК України та чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

Відтак, суд встановив, що для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, необхідно вручати йому судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на англійську мову відповідно до вимог вказаної Конвенції.

З огляду на наведене, судом, при відкритті провадження за даним позовом, було ухвалою від 17.01.2019 зобов'язано позивача у строк до 18.02.2019 надати суду належним чином нотаріально завірену копію перекладу позовної заяви з додатками та ухвали суду від 17.01.2019 про відкриття провадження у справі №910/16503/18 у трьох примірниках, та зупинено провадження у справі до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість його вручення.

Разом із цим, Позивач у встановлений строк не надав витребувані судом переклади, у зв'язку із чим позбавив суд можливості звернутися із відповідним судовим дорученням про вручення судових документів відповідачу.

Враховуючи неможливість виконання судового доручення без витребуваних перекладів, суд поновив провадження у справі та запропонував позивачу надати суду письмові пояснення причин невиконання ним вимог ухвали суду від 17.01.2019.

Позивач у наданому суду поясненні заперечив проти покладення на нього обов'язку зробити переклад на англійську мову позовної заяви з додатками та ухвали суду для їх вручення Відповідачу, та зауважив, що з його точки зору вказана Конвенція дозволяє суду винести рішення, якщо з дати направлення документа сплинув строк, який суддя визначив як достатній для даної справи, і який становить щонайменше 6 місяців, та що Конвенція не обмежує, за відсутності заперечень іншої держави, надіслати документи безпосереднього особам поштою, і Уряд Кіпру нотою від 05.01.1984 проти такого не заперечив. Також Позивач зазначає, що перекладу мав право вимагати лише «Центральний орган» Республіки Кіпр у розумінні Конвенції, а не суд за відсутності такої вимоги від відповідного Центрального органу.

Відхиляючи заперечення Позивача, суд зауважує наступне.

Так, відповідно до ст. 2 ГПК України, одними з основних засад господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін, як учасників судового процесу.

Під рівністю усіх учасників судового процесу перед законом і судом, згідно ст. 7 ГПК України, щодо юридичних осіб розуміється те, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації. Під змагальністю сторін, згідно зі ст. 13 ГПК України, розуміється те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Отже, враховуючи здійснення господарського судочинства, зокрема, на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін у судовому процесі, Відповідачу, як іноземній юридичній особі, має бути забезпечена можливість бути обізнаною у встановленому законом порядку щодо пред'явленого до неї позову та захистити свої права шляхом направлення представника у судове засідання, подання відзиву на позов, пред'явлення зустрічного позову та інші права згідно встановлених ГПК України процесуальних засобів захисту проти пред'явленого позову.

Відповідач, компанія HC WINDPARKS UKRAINE LIMITED, є нерезидентом (Республіка Кіпр).

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Конвенції (http://www.hcch.net/), країна місцезнаходження Відповідача також є учасником Конвенції.

Якщо документ має бути вручений відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаної Конвенції, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної держави.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 №1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму. Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

За таких обставин, Відповідачу по справі, який є нерезидентом України, та натомість, є учасником Конвенції, для належного повідомлення його про розгляд справи, необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на англійську мову, оскільки саме це у розумінні Конвенції зможе забезпечити Відповідачу можливість бути обізнаним з пред'явленим до нього позовом у національному суді та його вимогами.

Відповідно до ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Невиконання Позивачем вимог ухвали суду про надання належним чином нотаріально завіреного перекладу позовної заяви з додатками та ухвали суду позбавляє суд можливості реалізувати засади господарського судочинства, та повідомити Відповідача про наявність відкритої щодо нього судової справи.

Щодо тверджень Позивача, то хоча Конвенція дійсно дозволяє судом направляти документи як за допомогою державного органу, так і поштою, проте не зобов'язує до таких дій, залишаючи це на вирішення національного законодавства, яке у даному випадку (ГПК України) покладає на суд обов'язок забезпечити сторонам рівні умови, у тому числі на можливість бути обізнаним з пред'явленим до певної особи позовом, що може бути найкраще реалізоване при повідомленні його зрозумілою йому мовою та у спосіб, що визначений міжнародним нормативно-правовим актом, учасником якого є держава місцезнаходження Відповідача.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи з вини Позивача доказів повідомлення Відповідача про наявність відкритої щодо нього судової справи у встановленому законом порядку (ці докази могли б бути в наявності у випадку надання Позивачем витребуваних судом перекладів, на направлення їх згідно Конвенції), суд позбавлений можливості вирішити заявлений Позивачем спір з Відповідачем, оскільки відсутня можливість у встановленому законом порядку забезпечити Відповідачу можливість реалізувати свої процесуальні права - довідатись про позов та висловити свої заперечення проти нього.

При цьому, усупереч твердженням Позивача, суд за відсутності перекладів позбавлений можливості винести рішення - переклади позову та ухвал Відповідачу не були направлені у зв'язку з їх ненаданням позивачем - тому, оскільки їх направлення не відбулось, то і не минув «з дати направлення документа» строк, який суддя визначив як достатній для даної справи, і який становить щонайменше 6 місяців.

Враховуючи наведене, суд залишає позов у даній справі без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 226, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків