номер провадження справи 35/137/17-28/105/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.03.2019 Справа № 908/1879/17
Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Рикун А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу
про зобовязання виконати умови Договору № 41 від 06.12.2012р. "Про закупівлю послуг з виконання науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт за державні кошти"
Представники сторін:
від позивача: не з'явився;
від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 04.06.2018.
На розгляді в Господарському суді Запорізької області перебуває справа №908/1879/17 за позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до державного підприємства "Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро "Прогрес" імені академіка ОСОБА_1 про зобовязання виконати умови Договору № 41 від 06.12.2012 "Про закупівлю послуг з виконання науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт за державні кошти".
Постановою Верховного Суду від 28.08.2018 у справі №908/1879/17, відповідно до якої справу передано на новий розгляд, визначено, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не дослідили відповідність інформації, наведеної у технічному звіті №114/2016-ТРДД-Е, предмету договору. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій неналежно дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, зокрема, щодо належного виконання відповідачем пункту 6.3.3 договору.
Враховуючи завдання, визначені для господарського суду першої інстанції в постанові Верховного Суду щодо дослідження інформації, суд в ухвалі від 21.12.2018 зазначив, що у нього відсутні необхідні знання у сфері розробки турбореактивного двоконтурного двигуна для перспективних модифікацій літаків, а саме щодо встановлення відповідності технічного звіту №114/2016-ТРДД-Е предмету договору про закупівлі послуг з виконання науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт за державні кошти №41 від 06.12.2012.
На вирішення експертам були поставлені наступні питання:
- чи відповідає інформація, наведена у технічному звіті №114/2016-ТРДД-Е предмету договору №41 про закупівлю послуг з виконання науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт за державні кошти від 06.12.2012?;
- чи відповідає інформація, наведена у технічних звітах №80-01/2013-ТРДД-Е, №80-01/2014-ТРДД-Е, №80-01/2015-ТРДД-Е, інформації, наведеної у технічному звіті №114/2016-ТРДД-Е?
13 лютого 2019 із супровідним листом №1212-19 від 01.02.2019 матеріали справи були повернуті Господарському суду Запорізької області із зазначенням, що ухвала залишена без виконання у звязку з відсутністю фахівців в галузі проектування розробки турбореактивних двоконтурних двигунів (ТРДД) для перспективних модифікацій літаків.
У звязку з поверненням матеріалів справи без виконання судової експертизи, ухвалою суду від 14.02.2019 поновлено провадження у справі №908/1879/17; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 18.03.2019; підготовче засідання призначено на 27.02.2019.
В судовому засіданні 27.02.2019 в порядку ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 14.03.2019.
Ухвалою суду від 11.03.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
12.03.2019 на електрону адресу суду від позивача надійшло клопотання про визнання причини неявки у судове засідання представника Мінекономрозвитку поважною, про відкладання розгляду справи та надання можливості оформити відрядження представнику Мінекономрозвитку; завчасно повідомити позивача ухвалою про дату, час та місце наступного засідання.
- Чи відповідає інформація, наведена у технічному звіті №114/2016ТРДД-Е.ДП предмету договору №41 від 06.12.2012 про виконання науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт?
- Чи є інформація, наведена у технічних звітах №80-01/2013-ТРДД-Е, №80-01/2014-ТРДД-Е, №80-01/2015-ТРДД-Е тотожною інформації, наведеної у технічному звіті №114/2016ТРДД-Е?
Розгляд справи 14.03.2019 відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у звязку з відсутністю у суду такої технічної можливості.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки зазначив у клопотанні від 12.03.2019 №2431-05/80.
Представник відповідача клопотання представника позивача про відкладення судового засідання залишив на розсуд суду.
Судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача, враховуючи положення ст. ст. 177, 202 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України визначені строки підготовчого провадження, а саме протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів.
Як вже зазначалося судом, ухвалою від 14.02.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 18.03.2019. З огляду на викладене відсутні процесуальні можливості для відкладання підготовчого засідання.
Представник відповідача в судовому засіданні 14.03.2019 підтримав пояснення від 11.03.2019, просив суд доручити проведення судової експертизи експертам Державної наукової установи Українському інституту науково-технічної експертизи та інформації та поставити запропоновані відповідачем питання.
Заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи предмет позовних вимог, рекомендації (вказівки) Верховного Суду, що викладені в постанові від 28.08.2018 у справі №908/1879/17, відсутність у суду спеціальних знань в досліджуваних питаннях та повідомлення експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, суд дійшов висновку про необхідність призначення комплексної судової експертизи у справі, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи; необхідності спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, виключають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визначених судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (ч. 3 ст. 99 ГПК України).
За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України (ст. 9 Закону України "Про судову експертизу").
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4 ст. 99 ГПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 99 ГПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Враховуючи недосягнення сторонами взаємної згоди щодо обраної експертної установи, суд самостійно визначає таку установу та доручає проведення комплексної судової експертизи експертам Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.
Обираючи експертну установу, суд виходив з того, що Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважений здійснювати судово-експертну діяльність у сфері інтелектуальної власності. Центр є державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність та повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету. Зона територіального обслуговування поширюється на всю територію України. Метою діяльності Центру є задоволення потреб органів дізнання, досудового слідства, судових органів, інших державних органів та надання державних послуг юридичним та фізичним особам із забезпечення їх незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою з питань інтелектуальної власності, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.
Враховуючи ч. ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України, постанову Верховного Суду від 28.08.2018 та предмет спору суд самостійно визначив питання, з яких має бути проведена експертиза.
З огляду на викладене суд відмовляє у задоволенні клопотань сторін щодо визначення категорії експертизи та кола питань, які були запропоновані сторонами для вирішення експертом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справ у випадках призначення судом експертизи.
Частиною 1 статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціалістів, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 4 ст. 127 ГПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов'язані ці витрати з розглядом справи.
З урахуванням згоди позивача понести витрати по проведенню судової експертизи, суд на підставі ст. 129 ГПК України поклав ці витрати на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.
Керуючись ст. ст. 42, 74, 80, 99, 100, 127, 129, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. На вирішення експертам поставити наступні питання:
- чи відповідає інформація, зазначена у Технічному звіті №114/2016ТРДД-Е інформації наведеній у Технічному завданні на дослідно-конструкторську роботу, що є додатком №1 до договору від 06.12.2012 №41 про закупівлю послуг з виконання науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт за державні кошти?;
- чи є інформація, що викладена у технічних звітах №80-01/2013-ТРДД-Е, №80-01/2014-ТРДД-Е, №80-01/2015-ТРДД-Е тотожною (аналогічною) інформації, наведеній у Технічному звіті №114/2016-ТРДД-Е?
3. Зобовязати сторони забезпечити експерта, на його вимогу, всіма необхідними для проведення експертизи документами.
4. Витрати по проведенню судової інтелектуальної експертизи покласти на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та зобовязати сплатити рахунок на оплату проведення даної експертизи протягом пяти банківських днів після його отримання.
5. Попередити судового експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, який безпосередньо проводитиме судову експертизу про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.
6. Провадження у справі №908/1879/17 зупинити до отримання судом результатів комплексної судової експертизи.
7. Матеріали справи №908/1879/17 надіслати Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності
8. Висновок та дві його копії (для сторін) комплексної судової експертизи направити до Господарського суду Запорізької області разом із матеріалами господарської справи №908/1879/17.
Відповідно до ст. 235, п. 12 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 ухвала суду набрала законної сили 14.03.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.
Суддя О.В. Федорова