ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5157/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за первісним позовом Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомстальплюс", м. Дніпро

про стягнення 1 795 779,64 грн. штрафних санкцій

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомстальплюс", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець

про стягнення заборгованості в сумі 219 039,97 грн. та зобов'язання вчинити певні дії

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1, дов. № 30/828 від 28.12.18 р., адвокат;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 590 851,85 грн. пені та 204 927,79 грн. штрафу за порушення строків поставки товару за договором № 31 від 22.01.2018 р.

Відповідач заявлені вимоги не визнав, посилаючись на невиконання Покупцем умов договору, щодо підписання акту приймання передачі товару за кількістю та якістю; щодо нездійснення огляду товару на території Постачальника, в результаті чого поставка товару в квітні, травні та червні не відбулася за відсутності повного пакету документів у Постачальника, засвідчених повноважним представником Покупця.

З огляду на вище викладене, відповідач вважає застосування штрафних санкцій, передбачених договором, не доречним та таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах справи.

До того ж, відповідач вважає, що нарахування пені на умовах, передбачених п. 11.2 договору, таким, що визначені в порушення вимог статті 611 Цивільного кодексу України, а також вказує на недотримання позивачем при здійсненні розрахунку положень статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».

АТ «Марганецький ГЗК» у відповіді на відзив не погоджується із запереченнями, викладеними у відзиві на позовну заяву та вказує про наступне.

У відповідь на лист АТ «Марганецький ГЗК» № 263 від 19.03.2018 р. щодо підтвердження до відвантаження в квітні 2018 р. спірного товару, ТОВ «Інкомстальплюс» в листі від 16.04.018 р. № 70 повідомило про неможливість відвантаження саме в квітні партії труб в кількості 42 т. та запевнило Покупця про те, що в травні буде здійснена поставка труб в кількості 86 т. (тобто, буде виконано зобов`язання за квітень та травень разом).

Зважаючи на вказане повідомлення, представники Покупця для огляду та приймання товару, постачання якого передбачалось у квітні 2018 р., на складі Постачальника не направлялись, проте, прострочення в поставці товару у вказаний період, як вказує позивач, сталося саме з вини відповідача.

На підставі листів ТОВ «Інкомстальплюс» № 81 від 11.05.2018 р., № 95 від 25.05.2018 р., Марганецький ГЗК направив на склад Постачальника своїх представників для огляду та приймання товару узгодженого в Специфікації № 1, проте, останніми було встановлено відсутність вказаного товару, про що було вказано у складеній пам`ятці акті попереднього приймання від 29.05.2018 р.

В червні 2018 р. відповідачем частково здійснено поставку товару в кількості 14,872 т. Приймання вказаної кількості товару відбулося за участю представників Марганецького ГЗК, про що зазначено в пам`ятці акті попереднього приймання товару від 26.06.2018 р. та в акті огляду та приймання по кількості і якості товару від тієї ж дати.

Вказуючи на зазначене вище, АТ «Марганецький ГЗК» звертає увагу суду на те, що листи № 57 від 26.03.2018 р., № 76 від 24.04.2018 р., № 78 від 26.04.2018 р., додані відповідачем до його відзиву, ніяким чином не пов`язані з поставкою товару труб діаметром 720х9-10 мм ст.17Г1С у квітні 2018 р. згідно Специфікації № 1 до договору № 31, так як в них погоджується поставка труб діаметром 1020 мм. Відповідно Специфікації № 2 від 12.02.2018 р. до договору № 31, що не є предметом спору.

Підсумовуючи викладене, позивач приходить до висновку про доведеність факту вини відповідача в порушенні строку поставки товару в квітні, травні та червні 2018 р., та вказує про правомірність застосованих до відповідача санкцій за порушення зобовязань за спірним договором.

17.12.2018 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомстальплюс» надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просить стягнути з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» 183 719,30 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання та 15 320,67 грн. річних за період з 01.09.2018 р. по 01.12.2018 р., 20 000,00 грн. витрат за понаднормативне зберігання товару у період з 03.09.2018 р. по 13.12.2018 р.

Крім того, ТОВ «Інкомстальплюс» просить зобовязати АТ «Марганецький ГЗК» виконати договірні обовязки з приймання трубної продукції згідно Специфікації № 2 від 22.01.2018 р. в обсязі 89,67 т. та згідно Специфікації № 1 від 22.01.2018 р. в обсязі 336,10 т. та здійснити оплату по факту завантаження продукції на складі Постачальника.

АТ «Марганецький ГЗК» проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує, вказуючи на те, що оплата товару згідно Специфікації № 1 до договору № 31 здійснюється за фактом завантаження товару в автотранспорт Постачальника після огляду та приймання такого товару Покупцем.

Зважаючи на те, що поставка труб діаметром 720х9-10 мм ст.17Г1С у квітні травні 2018 р. не відбулася, то у АТ «Марганецький ГЗК», відповідно, не виникло і зобовязання з оплати непоставленого товару, в той час як вартість частково поставленого в червні 2018 р. товару, Покупцем сплачена у повному обсязі.

Також, АТ «Марганецький ГЗК» вказує на те, що поставка труби діаметром 720х9-10 мм ст.17Г1С, постачання якої планувалося в липні, серпні, вересні, жовтні та листопаді 2018 р. теж не відбулася з вини Постачальника - ТОВ «Інкомстальплюс», з огляду на відсутність у нього товару.

Таким чином, АТ «Марганецький ГЗК» вважає, що він належним чином виконував свої зобовязання за договором, а вина ТОВ «Інкомстальплюс», щодо порушення строків поставки у спірний період згідно Специфікації № 1 до договору № 31 підтверджена матеріалами справи.

Відносно постачання товару за Специфікацією № 2 до спірного договору, відповідач за зустрічним позовом пояснює наступне: ТОВ «Інкомстальплюс» зобовязалось поставити АТ «Марганецький ГЗК» наступний товар: трубу ф 1020х9-10,5 мм ст.17Г1С, що була у вжитку або тривалого зберігання у кількості 90 тон на суму 1 601 999,64 грн. та трубу ф 1020х10,6-12 мм ст.17Г1С, що була у вжитку або тривалого зберігання у кількості 90 тон на суму 3 185 998,92 грн. в строк до 30.09.2018 р. згідно графіка, а саме: з квітня по вересень включно 2018 р. по 30 тон кожного місяця.

ТОВ «Інкомстальплюс» виконало свій обовязок з поставки товару, у квітні травні 2018 р., а АТ «Марганецький ГЗК» в свою чергу виконало зобовязання з оплати товару за фактом завантаження та приймання товару.

Відносно решти товару, поставка якого здійснена не була, АТ «Марганецький ГЗК» пояснює наступне.

Враховуючи п.5., 6 Специфікації № 1 та № 2 до спірного договору відносно оплати та приймання товару, факти не готовності Постачальника прийняти на своїх складах представників Покупця для огляду та приймання товару (при цьому останній посилається на переписку між сторонами та відсутність листів запрошення), відповідач за зустрічним позовом констатує про те, що зобовязання Покупця зі своєчасної оплати товару призначеного для поставки, згідно вказаних Специфікацій не настало у звязку з простроченням договірних обовязків Постачальника, а відтак, нарахування ТОВ «Інкомстальплюс» АТ «Марганецький ГЗК» будь-яких санкцій та відсотків є на думку останнього не законними та такими, що не підлягають задоволенню за зустрічним позовом.

До того ж, відповідач за зустрічним позовом звертає увагу суду на те, що відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну оплату, умовами договору не передбачена.

Враховуючи систематичне прострочення ТОВ «Інкомстальплюс» виконання своїх зобовязань з поставки товару за Специфікаціями № 1 та № 2 до договору, поставка обумовленого товару є для АТ «Марганецький ГЗК» не актуальною, а тому останній відмовляється від його прийняття та вважає вимоги щодо примусового зобовязання прийняття товару в кількості 336,10 тон за Специфікацією № 1 та в кількості 89,67 тон за Специфікацією № 2 такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на відсутність доказів надання послуг зі зберігання товару, вимоги щодо стягнення грошових коштів в сумі 20 000,00 грн. відповідач також вважає безпідставними.

Ухвалою від 19.11.2018 р. господарським судом відкрито провадження у справі № 904/5157/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.12.2018 р.

Зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомстальплюс» залишалась без руху з огляду на її невідповідність вимогам ст. 16, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, про що 20.12.2018 р. постановлено відповідну ухвалу.

14.01.2019 р. позивачем за зустрічним позовом усунуто недоліки зустрічної позовної заяви, у звязку з чим остання прийнята до розгляду.

15.01.2019 р. постановлено ухвалу про об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним позовом у підготовчому засіданні на 11.02.2019р.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався, про що були постановлені ухвали від 17.12.2018 р. та від 15.01.2019 р.

Ухвалою від 15.01.2019 р. строк підготовчого продовження продовжено на 30 днів до 18.02.2019 р.

У підготовчому засіданні від 11.02.2019 р. оголошувалася перерва до 18.02.2019 р., про що постановлено ухвалу.

18.02.2019 р. господарським судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду спору по суті на 12.03.2019 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 14.03.2019 р.

14.03.2019 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін за первісним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" (Постачальник) та Акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (Покупець) укладено договір поставки № 31.

Відповідно до п. 1.1. вказаного вище договору Постачальник (відповідач за первісним, позивач за зустрічним позовом) взяв на себе зобовязання передати у власність Покупцеві (позивачу за первісним, відповідачу за зустрічним позовом) товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються у Специфікаціях до договору, які є його невідємною частиною, а Покупець зобовязався прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У п. 3.1. договору сторони узгодили, що поставка товару здійснюється способом та на умовах, визначених у Специфікаціях до нього та відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 3.2. договору встановлено, що Постачальник зобовязаний передати Покупцеві разом з товаром документи, зокрема, рахунок, видаткову накладну, акт приймання-передачі товару за якістю.

У п. 3.7. договору сторонами встановлено, що датою поставки товару є: дата передачі товару Постачальником Покупцеві, яка зазначена в підписаній обома сторонами видатковій, товарно-транспортній накладній.

Згідно з п. 3.8. договору зобовязання Постачальника щодо поставки товару вважаються повністю виконаними в момент підписання сторонами акту прийому передачі товару за якістю (у випадку оплати товару за акредитивною формою: акту приймання передачі товару за кількістю та якістю).

Постачальник зобовязується поставити товар Покупцю в строки, визначені в Специфікації до цього договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт Покупця товару належної якості (п. 3.10 договору).

Дата поставки товару визначається в Специфікаціях до договору (п. 3.11. договору).

Загальна вартість товару за цим договором становить суму партій товару по всіх Специфікаціях до нього (п. 4.1. договору).

Порядок оплати та форма розрахунків, вказуються сторонами у Специфікаціях до договору (п. 4.6.).

На виконання умов договору 22.01.2018 р. узгоджено Специфікацію № 1, в якій сторони дійшли згоди про поставку товару, а саме: труби ф 720х9-10 мм ст.17Г1С, що була у вжитку або тривалого зберігання ГОСТ 20295-85, код УКТЗЕД НОМЕР_1 у кількості 350 т. за ціною 14 833,33 грн.

Загальна вартість товару за вказаною вище Специфікацією складає 6 229 998,60 грн.

У п. 4. Специфікації № 1 сторони встановили період поставки до 30.11.2018 р. згідно графіка, а саме: у квітні 2018 р. 42 т на загальну суму 747 599,83 грн. з ПДВ та щомісячно з травня по листопад включно 2018 р. по 44 т на суму 783 199,82 грн. з ПДВ.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на складі Постачальника (п. 6 Специфікації).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач за первісним позовом неналежним чином виконав зобов`язання за договором, здійснивши поставку продукції труби ф 720х9-10 мм ст.17Г1С за квітень-травень 2018 р. з пропуском встановленого строку.

За червень 2018 р. поставку товару ТОВ «Інкомстальплюс» здійснило не в повному обсязі, а саме: в кількості 14,872 т на суму 264 721,54 грн., що підтверджується видатковою накладною № 52 від 26.06.2018 р., копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 16).

Доказів виконання зобовязання щодо поставки обумовленого в Специфікації № 1 товару за спірний період квітень - червень 2018 р. у повному обсязі, відповідач на момент розгляду спору не надав.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною 2 статті 193, частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України та частини першої статті 230 Господарського кодексу України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі передбаченому договором згідно з частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

За прострочення поставки товару, сторонами в договорі передбачена відповідальність у вигляді пені, у розмірі 0,5% від суми непостаавленого недопоставленого товару за кожен день прострочення.

За прострочення понад 10 календарних днів, сторони встановили додаткову відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 10 % від суми непоставленого (недопоставленого товару) товару (п.11.2. Договору).

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення пені за загальний період прострочення з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р. в сумі 1 590 851,85 грн. підлягають задоволенню.

Як встановлено при розгляді даної справи, прострочення щодо поставки товару мало місце більше ніж 10 календарних днів, у звязку з чим позивачем правомірно нарахований штраф за спірний період, що складає загальну суму 204 927,79 грн., який і підлягає до стягнення.

Заперечення ТОВ «Інкомстальплюс» з посиланням на те, що поставка товару у спірний період не відбулася з вини позивача, який не зявивлявся для огляду товару на території Постачальника, що позбавило можливості останнього сформувати повний пакет документів, необхідних при передачі товару, вказаних у п. 2.3. договору, не заслуговують на увагу, з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували наявність товару готового для відвантаження, за спірною специфікацією.

Залучені до матеріалів справи листи № 106 від 05.07.2018 р., № 113 від 11.07.2018 р., № 121 від 31.07.2018 р., № 124 від 03.08.2018 р., № 124 від 07.08.2018 р., № 136 від 29.08.2018 р., № 139 від 07.09.2018 р. та № 147 від 24.09.2018 р. не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що вони не стосуються предмету даного спору.

Не заслуговують на увагу і заперечення ТОВ «Інкомстальплюс» відносно того, що нарахування пені на умовах, передбачених п. 11.2 договору, є такими, що визначені в порушення статті 611 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що саме така відповідальність узгоджена сторонами в договорі, а її зміст не протирічить діючому законодавству.

Крім того, слід зазначити про те, що обмеження розміру підлягаючої до стягнення пені, встановлені статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», на які посилається відповідач у відзиві на позов, стосується грошових зобовязань, в той час, як у п. 11.2 договору сторонами встановлена відповідальність у вигляду пені за порушення термінів поставки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін за зустрічним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом при розгляді первісного позову 22.01.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" (Постачальник) та Акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (Покупець) укладено договір поставки № 31.

Відповідно до п. 1.1. вказаного вище договору Постачальник (відповідач за первісним, позивач за зустрічним позовом) взяв на себе зобовязання передати у власність Покупцеві (позивачу за первісним, відповідачу за зустрічним позовом) товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються у Специфікаціях до договору, які є його невідємною частиною, а Покупець зобовязався прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

На виконання умов договору 22.01.2018 р. узгоджено Специфікацію № 1, в якій сторони дійшли згоди про поставку товару, а саме: труби ф 720х9-10 мм ст.17Г1С, що була у вжитку або тривалого зберігання ГОСТ 20295-85, код УКТЗЕД НОМЕР_1 у кількості 350 т. за ціною 14833,33 грн.

Загальна вартість товару за вказаною вище Специфікацією складає 6 229 998,60 грн.

У п. 4 Специфікації № 1 сторони встановили період поставки до 30.11.2018 р. згідно графіка, а саме: у квітні 2018 р. 42 т на загальну суму 747 599,83 грн. з ПДВ та щомісячно з травня по листопад включно 2018 р. по 44 т на суму 783 199,82 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 5 Специфікації № 1 до договору Покупець здійснює оплату товару за фактом завантаження автотранспорту Постачальника на складі Постачальника за умови прийнятності якості із складанням акту попереднього огляду продукції, затвердженого заступником голови правління з комерційних питань та акту комісійного огляду та приймання труб за кількістю та якістю спеціалістами Покупця і виконання п. 3.2. договору. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку Покупця.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на складі Постачальника (п. 6 Специфікації № 1).

19.03.2018 р. з метою узгодження дати огляду та приймання у квітні 2018 р. труб ф 720х9-10 мм ст.17Г1С згідно Специфікації № 1 до договору, АТ «Марганецький ГЗК» звернулось до ТОВ «Інкомстальплюс», надіславши на його електронну адресу листа за № 263.

ТОВ «Інкомстальплюс» в листі від 16.04.018 р. № 70 повідомило про неможливість відвантаження у квітні 2018 р. партії труб в кількості 42 т., у зв`язку з чим, як повідомив відповідач, представники Покупця (АТ «Марганецький ГЗК») на склад Постачальника не направлялись.

На підставі листів ТОВ «Інкомстальплюс» № 81 від 11.05.2018 р., № 95 від 25.05.2018 р., АТ «Марганецький ГЗК» направив на склад Постачальника своїх представників для огляду та приймання товару узгодженого в Специфікації № 1, поставка якого планувалась у травні 2018 р.

Проте, в момент огляду товару представниками АТ «Марганецький ГЗК» було встановлено відсутність в наявності у Постачальника труб ф 720х9-10 мм ст.17Г1С, про що позивачем було вказано у складеній пам`ятці акті попереднього приймання від 29.05.2018 р. (а.с. 157-158).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що за відсутності товару, ТОВ «Інкомстальплюс» не здійснило постачення труб ф 720х9-10 мм ст.17Г1С згідно Специфікації № 1 у квітні та травні 2018 р.

07.06.2018 р. АТ «Марганецький ГЗК» отримало від ТОВ «Інкомстальплюс» листа за № 99, в якому останнє повідомляло про готовність відвантаження товару у період з 20-25.06.2018 р. та просило додатково повідомити про готовність приймання товару 22.06.2018 р.

У відповідь на вказаний лист відповідач за зустрічним позовом надіслав 19.06.2018 р. ТОВ «Інкомстальплюс» листа за № 867 про підтвердження готовності приймання товару згідно Специфікації № 1 до договору на 22.06.2018 р., проте, 20.06.2018 р. отримав листа про готовність Постачальником відвантажити Покупцю труби ф 720х9-10 мм ст.17Г1С 26.06.2018 р.

Таким чином, 26.06.2018 р. відповідачем частково здійснено поставку товару в кількості 14,872 т., приймання якого відбулося за участю представників Марганецького ГЗК, про що зазначено в пам`ятці акті попереднього приймання товару від 26.06.2018 р. та в акті огляду та приймання по кількості і якості товару від тієї ж дати (а.с. 162-163).

04.07.2018 р. AT «Марганецький ГЗК» надіслало на адресу ТОВ «Інкомстальплюс" листа за № 957 з проханням допоставити в липні 2018 р. залишок труби 0720x9-10 мм ст 17Г1СУ, поставка якої планувалася згідно Специфікації № 1 в червні 2018 р.

05.07.2018 р. AT «Марганецький ГЗК» отримало від Постачальника листа № 106 про підтвердження поставки ним в червні не повного обсягу товару згідно Специфікації № 1, а також повідомлення про те, що труби 0720x9-10 мм ст 17Г1СУ в липні 2018р. поставлятися не будуть та просив розглянути можливість збільшення їх вартості.

В подальшому, листом за № 113 від 11.07.2018 р. Постачальник повідомив АТ «Марганецький ГЗК» про відсутність можливості поставляти товар згідно Специфікації № 1 за вказаною в ній ціною.

31.07.2018р. AT «Марганецький ГЗК» отримало листа за № 121, в якому останнього було повідомлено про готовність здійснити поставку труб в кількості 80 т. в серпні 2018 р.

У відповідь на вказані листи, AT «Марганецький ГЗК» повідомило Постачальника про те, що сторонами договору, нова, запропонована ТОВ «Інкомстальплюс» ціна не узгоджена, а тому приймати товар Покупець буде лише за ціною, що вказана у Специфікації № 1.

З огляду на не можливість поставки товару у липні 2018 р. за ціною згідно Специфікації № 1, АТ «Марганецький ГЗК своїх представників для огляду товару на склад Постачальника не направляло.

03.08.2018 р. в листі за № 124 ТОВ «Інкомстальплюс» вказало про можливість здійснення поставки товару, лише у випадку відводу Покупцем претензії № 30/485 від 23.07.2018 р., виставленої до Постачальника за прострочення поставки товару відповідно договору № 31.

07.08.2018 р. AT «Марганецький ГЗК» у відповідь на вказаний вище лист направило ТОВ "Інкомстальплюс" листа за № 1115 з проханням про повідомлення дати готовності прийняття представників Покупця для огляду товару згідно Специфікації № 1 до договору № 31 на складі ТОВ "Інкомстальплюс".

29.08.2018 р. АТ «Марганецький ГЗК» отримало лист від позивача № 136, в якому повідомлялось про готовність прийняти представників Покупця на складі Постачальника для огляду товару згідно Специфікації № 1 до Договору № 31 на 03.09.2018 р.

03.09.2018 р. в момент огляду товару представниками АТ «Марганецький ГЗК» було встановлено відсутність труб, які б відповідали вимогам Специфікації № 1 до договору № 31 на складі Постачальника.

Як вказує відповідач, що не спростовано позивачем, у період з жовтня по листопад 2018 р. запрошень для огляду та приймання товару згідно Специфікації № 1 від ТОВ «Інкомстальплюс» договору № 31 АТ «Марганецький ГЗК» не надходило.

З огляду на вказані обставини та враховуючи те, що оплата товару згідно Специфікації № 1 до спірного договору здійснюється за фактом завантаження товару в автотранспорт Постачальника після огляду та приймання такого товару Покупцем, зобовязання АТ «Марганецький ГЗК» з оплати недопоставленого товару у червні 2018 р. та непоставленого товару у квітні-травні та липні-листопаді 2018 р., - не виникло.

12.02.2018 р. AT "Марганецький ГЗК" та ТОВ "Інкомстальплюс" узгоджено Специфікацію № 2 до договору № 31, в якій сторони дійшли згоди про поставку товару, а саме: труби ф 1020x9-10.5 мм ст.17Г1С, що була у вжитку або тривалого зберігання довжина не менше 10 м (допускається труба від L=6 м., але не більше ніж 15% від загальної кількості) в кількості 90 т. на суму 1 601 999,64 грн. та труби ф 1020x10,6-12 мм ст.17Г1С, що була у вжитку або тривалого зберігання довжина не менше 10 м (допускається труба від L=6 м але не більше ніж: 15% від загальної кількості) в кількості 90 т. на суму 1 583999,28 грн., що в загальній кількості складає 180 т. та становить загальну суму 3 185 998,92 грн.

Згідно з п. 4 Специфікації № 2 період поставки вказаного вище товару - до 30.09.2018 р. згідно графіка, а саме: щомісячно з квітня по вересень включно 2018 р. по 30 т.

Згідно з п. 5 Специфікації № 2 до договору Покупець здійснює оплату товару за фактом завантаження автотранспорту Постачальника на складі Постачальника за умови прийнятності якості із складанням акту попереднього огляду продукції, затвердженого заступником голови правління з комерційних питань та акту комісійного огляду та приймання труб за кількістю та якістю спеціалістами Покупця і виконання п.3.2. договору. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку Покупця.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на складі Постачальника (п. 6 Специфікації № 2).

Так, 19.02.2018 р. на адресу AT «Марганецький ГЗК» від ТОВ "Інкомстальплюс" надійшов лист за № 33, в якому повідомлялось про готовність дострокової поставки труби 1020x9-12 мм ст 17Г1СУ 26.02.2018 р., яка планувалась у квітні 2018 р.

Як свідчать матеріали справи, позивач за зустрічним позовом здійснив дострокову поставку труби 1020x6-12 мм ст.17Г1С в кількості 21.844 т. на загальну 384 454,22 грн., що підтверджується видатковою накладною № 20 від 26.02.2018р. (а.с. 111).

24.04.2018 р. від ТОВ «Інкомстальплюс» отримано листа за № 76, в якому повідомлялось про призначення відвантаження товару АТ «Марганецький ГЗК» в кількості 30 т. на 26.04.2018 р.

ТОВ «Інкомстальплюс» здійснило поставку труби 1020x10,5 мм ст. 17Г1СУ в загальній кількості 30,082 т. на загальну 520 418,72 грн., що підтверджується видатковою накладною № 32, № 33 від 26.04.2018 р.(а.с. 105, 108).

10.05.2018 р. Постачальник здійснив поставку труби 1020x10,5 мм ст. 17Г1СУ, згідно Специфікації № 2 в кількості 20,322 т на суму 361 731,52 грн., що підтверджується видатковою накладною № 42 від 10.05.2018р. (а.с. 102).

29.05.2018 р. ТОВ «Інкомстальплюс» здійснило поставку товару в кількості 18,082 т. на суму 321 859,52 гри., що підтверджується видатковою накладною № 47 від 29.05.2018 р. (а.с. 99).

За фактом завантаження товару в транспорт Постачальника на його ж складі АТ «Марганецький ГЗК» здійснило оплату поставленого товару у квітні-травні 2018 р., що підтверджується платіжними дорученнями № 53219 від 26.02.2018р., № 3463 від 27.04.2018р., № 16 від 10.05.2018 р., № 226 від 29.05.2018 р.

Таким чином, враховуючи перехідний залишок товару з травня 2018 р. в кількості 30,33 т, до поставки товару в червні 2018 р. (з урахуванням толерансу 30,33 т), позивач за зустрічним позовом своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобовязання з поставки товару згідно Специфікації № 2 до договору № 31, а АТ «Марганецький ГЗК» в свою чергу здійснило його оплату.

Як вказує відповідач, більше запрошень для огляду та приймання товару з повідомленням про його наявність від ТОВ "Інкомстальплюс" для виконання поставки за липень-вересень 2018 р. на адресу AT «Марганецький ГЗК» не надходило.

Таким чином, враховуючи те, що оплата товару згідно Специфікації № 2 до Договору № 31 здійснюється за фактом завантаження товару в автотранспорт Постачальника після огляду та приймання такого товару Покупцем, зобов'язання у AT «Марганецький ГЗК» з оплати непоставленого товару за період з липня по вересень 2018р. в кількості 30 т в кожному місяці, не виникло.

Вказані вище обставини спростовують посилання позивача за зустрічним позовом на неналежне виконання АТ «Марганецький ГЗК» свого зобовязання в частині прийняття товару та здійснення його оплати.

Відповідно до частини четвертої статті 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Статтею 613 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Крім того, слід зазначити про те, що частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором, або актом цивільного законодавства (ч. 2.ст. 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, у тому числі - пені, повинен вчиняться у письмовій формі.

Укладенний сторонами договір не містить відповідальності за несвоєчасну оплату товару.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог щодо стягнення пені та відсотків.

Не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення 20 000 грн., що складають суму понаднормативного зберігання товару, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б свідчили про наявність у позивача трубної продукції згідно Специфікації № 2 до договору № 31 в кількості 89,67 т. та Специфікації № 1 в кількості 336,10 т., останнім надано не було.

Як не було надано і доказів, які б свідчили про передачу такої продукції, в зазначений кількості на відповідальне зберігання, та оплату послуг за таке зберігання.

Посилання позивача на договір відповідального зберігання № 2ВЗ/2017 від 16.01.2017 р., укладений між ТОВ «Інкомстальплюс» та ТОВ НВФ «Композит», копія якого залучена до матеріалів справи, таким доказом бути не може.

Не є належними доказами і рахунки та акти виконаних робіт, відповідно до яких надавались послуги за відповідальне зберігання, з огляду на те, що вказані документи не стосуються спірної продукції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що Позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявності підстав для задоволення його вимог, як щодо стягнення 20 000 грн., що складають суму понаднормативного зберігання товару, так і вимоги щодо зобов`язання АТ «Марганецький ГЗК» виконати договірні обов`язки з приймання товару трубної продукції згідно Специфікації № 2 до договору № 31 в обсязі 89,67 т. та згідно Специфікації № 1 в обсязі 336,10 т., та відповідно здійснення оплати по факту завантаження.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Керуючись статтями 526, 546, 549, 610, 611, 612, 613, 712 статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

За первісним позовом:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" (49106, м. Дніпро, проспект Героїв, буд. 33, прим. 5, ) на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62, ) 1 590 851,85 грн. (один мільйон п'ятсот дев'яносто тисяч вісімсот п'ятдесят одну гривню 51 коп.) пені, 204 927,79 грн. (двісті чотири тисячі дев'ятсот двадцять сім гривень 79 коп.) штрафу, 26 936,69 грн. (двадцять шість тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень 69 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

За зустрічним позовом:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про стягнення заборгованості в сумі 219 039,97 грн. та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 22.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_2