ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019м. ДніпроСправа № 904/331/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бережної О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №ННР487030 від 13.10.2018.

від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область про стягнення штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 8218,50 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" про стягнення штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 8218,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем адреси вантажоодержувача в накладних №45533635, №45533668 та №45641750. За твердженням позивача, відповідно до статті 118 Статуту залізниць України викладені обставини є підставою для стягнення штрафу у розмірі 8218,50 грн.

Ухвалою Господарського суду від 31.01.2019 прийнято провадження у справі та відкрито провадження по справі, вирішено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

08.02.2019 до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, для надання фахових пояснень щодо суті позовних вимог.

15.02.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог та клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 60%.

Ухвалою господарського суду від 19.02.2019 судове засідання відкладено на 07.03.2019.

07.03.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про зменшення штрафу, за змістом якого позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року зі станції Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці Публічне акціонерне товариство "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" здійснило відправлення вагонів за накладними №45533635, №45533668 та №45641750. на станцію Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - ПАТ "Інтерпайп НТЗ".

У зазначених накладних у графі 4 "Адреса одержувача" та графі 5 "Код одержувача" зазначено "49081, Україна, м. Нижньодніпровськ" та "8157".

Після прибуття вагонів на станцію призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці виявлено, що в накладних №45533635, №45641750 адреса вантажоодержувача зазначена неправильно.

01.08.2018р та 08.08.2018р станцією призначення Нижньодніпровськ на станцію відправлення Кривий Ріг-Головний було відправлено телеграми №107 та №115 про уточнення адреси одержувача у накладних.

08.08.2018 зі станції відправлення Кривий Ріг - Головний на станцію призначення Нижньодніпровськ відправлено телеграму №107 та №115 щодо виправлення адреси одержувача.

На підставі листа ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та телеграми-відповіді №НР 344 по станції призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці у накладних №45533635. №45533668 та №45641750 зроблено виправлення адреси одержувача на вірну: з 49081 Україна м. Нижньодніпровськк на 49081, м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 21.

Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача був засвідчений актами загальної форми №4450 від 01.08.2018р. №4451 від 01.08.2018р та № 4637 від 08.08.2018.

Позивач вважає, що відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць викладені обставини є підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 8 218,50 грн, виходячи з розрахунку:

(547 х 3 х 5) = 8218,50

де 547,90 - провізна плата по накладним №45533635, №45533668 та №45641750.

3 - кількість накладних

5 - кількість провізних плат.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України № 138 від 08.06.2011), накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

Згідно з п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту залізниць України зазначено, що залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно із статтею 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

Пунктом 13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/71 від 02.02.2010 у пункті 6.2 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008 роз'яснено, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Судом встановлено, що відповідачем у накладних №45533635, №45533668 та №45641750 неправильно зазначено адресу одержувача.

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача в накладних №45533635, №45533668 та №45641750. беручи до уваги підтвердження відповідачем доводів позивача, викладених у позовній заяві та обґрунтованість причин, які слугували нарахуванню штрафу, перевіривши розрахунок штрафу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд зазначає наступне.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Крім того, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов'язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу, господарський суд не має права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу, встановлений статтями 118 та 122 Статуту, виходячи тільки з того, що, на думку суду, встановлений Статутом розмір штрафу є занадто великим

Статтями 1, 16 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 №232 транспорт є однією з найважливіших галузей суспільного виробництва і покликаний задовольняти потреби населення та суспільного виробництва в перевезеннях; підприємства транспорту зобов'язані забезпечувати безпеку життя і здоров'я громадян, безпеку експлуатації транспортних засобів, охорону навколишнього природного середовища.

Статтями 2, 11 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 №273 (зі змінами) залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв'язки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту, як частини єдиної транспортної системи країни, сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров'я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху - комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню, слід враховувати майнові інтереси відповідача та інтереси позивача, які полягають у належному виконанні покладених законодавством завдань, у тому числі забезпечення безпеки усіх учасників залізничного перевезення та їх майнових інтересів, які в силу специфіки правовідносин, були поставлені відповідачем під загрозу через свою неправомірну поведінку, оскільки відсутність відомостей, які вантажовідправник зобов'язаний зазначити у накладній, так само як і неправильне зазначення у накладній найменування, адреси, коду одержувача, що є порушенням Правил оформлення перевізних документів, призводить до затримки вагонів на станції призначення та необхідності уточнення відомостей про одержувача (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №922/1968/17).

При застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею на станції призначення або під час перевезення та на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Необхідність з'ясування наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення у даному випадку відсутня, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача, а не про стягнення збитків.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Заявляючи про зменшення розміру штрафу, відповідач посилається на правильне зазначення ним назви одержувача, значний обсяг вантажних відправлень, швидке усунення помилок у накладних і відсутність несприятливих наслідків, в тому числі збитків для третіх осіб.

Проте, як вбачається з матеріалів даної справи, доказів в обґрунтування поданого клопотання не подано.

Крім того, проаналізувавши зазначені доводи відповідача, суд дійшов висновку, що правильне зазначення назви одержувача в перевізному документі є обов'язком вантажовідправника, а великий обсяг відправлень і швидке усунення недоліків не спростовують факт неправильного зазначення коду одержувача в накладній.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафу не надав суду поважності причин неналежного виконання свого зобов'язання з заповнення повної і правильної інформації про одержувача в перевізному документі, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, ) до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (50095, Дніпропетровська область, містор Кривий Ріг, вулиця Орджонікідзе, 1, ) про стягнення штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 8218,50 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на відповідача.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (50095, Дніпропетровська область, містор Кривий Ріг, вулиця Орджонікідзе, 1, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, ) суму штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 8218,50 грн. та 1921,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 12.03.2019.

Суддя ОСОБА_2