ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

11 березня 2019 року Справа № 915/1758/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участю секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1),

до відповідача: Міської лікарні № 4 (54001, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція безпеки "Альфа-Щит", (54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, 69),

про: визнання дій незаконними та зобов'язання усунути перешкоди в користуванні майном шляхом скасування вимоги,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Терещенко М.Г., ордер МК№034577 від 25.02.19

Іванова Н.М., ордер МК№118681 від 30.10.18

від відповідача: Іванцов І.А., довіреність №7 від 22.02.19

від третьої особи: не з'явився, -

встановив:

12 грудня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 11.12.2018 (вх. № 16734/18) до відповідача - міської лікарні № 4, в якій просить суд:

1) визнати дії посадових осіб міської лікарні № 4 міста Миколаєва, які полягають у виданні вимоги про заборону проникнення та перебування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на територію міської лікарні №4 - незаконними;

2) зобов'язати посадових осіб міської лікарні № 4 усунути перешкоди у користуванні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 належній йому на праві власності нежитловій будівлі бюро ритуальних послуг загальною площею 86,3 кв.м., що складається з нежитлової будівлі літ. Б5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом скасування вимоги посадових осіб міської лікарні № 4 міста Миколаєва про заборону проникнення та перебування на території міської лікарні № 4.

Ухвалою суду від 17.12.2018 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.01.2019 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 31.01.2019 о 10 год. 50 хв., встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті.

Ухвалою суду від 31.01.2019 задоволено клопотання відповідача за вих. №92 від 30.01.2019, підготовче засідання відкладено на 25 лютого 2019 року об 11.30 год. з повідомленням учасників справи, поновлено відповідачеві процесуальний строк для подання відзиву, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 25.02.2019 задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку підготовчого провадження, продовжено підготовче провадження у справі на 30 днів, задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 11 березня 2019 року о 10.00 год., відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

06.03.2019 представником відповідача подано до господарського суду відзив від 06.03.2019, а також заяву від 06.03.2019 про поновлення відповідачеві процесуального строку на подачу відзиву у справі, з доказами надіслання копії відзиву та копії заяви з доданими до них документами позивачеві.

В обгрунтування причин пропуску процесуального строку на подання відзиву представник відповідача посилається на те, що юрист лікарні в період з 21.01.2019 по 22.02.2019 проходила переддипломну практику та не мала змоги вчасно підготувати та надати відзив. З представником, який бере участь у судових засіданнях, лікарнею укладено договір на надання правових послуг лише 22.02.2019, тобто безпосередньо перед днем, з урахуванням вихідних, на який було призначено розгляд справи.

Відзивом від 06.03.2019 відповідач позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити в позові в повному обсязі.

07.03.2019 від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №915/1758/18 до набрання законної сили рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/1558/19. До клопотання представником відповідача додано: ухвалу про відкриття провадження від 06.03.2019 у справі №487/1585/19 та копію позовної заяви Першого заступника прокурора Миколаївської області №05/2-196 вих.19 від 27.02.2019.

Клопотання обґрунтовано посиланням на норми п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України та мотивовано тим, що ухвалою від 06.03.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва відкрито провадження у справі №487/1585/19 за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - міська лікарня №4 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 02.12.2011 на майно по АДРЕСА_3. У разі задоволення позову у справі №487/1585/19, на думку відповідача, будуть відсутні підстави та предмет спору у даній справі.

11.03.2019 представником позивача до господарського суду подано клопотання про зловживання процесуальними правами, а саме: позивач просить суд визнати зловживанням процесуальними правами подання відповідачем неодноразових клопотань про відкладення підготовчого засідання на іншу дату та поновлення процесуального строку на подання відзиву з завідомо неправдивих обставин, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи. Зазначене клопотання позивача мотивовано тим, що на адвокатський запит від 27.02.2019 міською лікарнею №4 повідомлено листом за вих. №65, що штатний юрист ОСОБА_5 проходила переддипломну практику з 21.01.2019 по 22.01.2019 за місцем основної роботи - у міській лікарні №4. На адвокатський запит від 05.03.2019 Миколаївським інститутом права Національного університету «Одеська юридична академія» повідомлено, що ОСОБА_5 є студенткою 1 курсу магістратури заочної форми навчання, в січня-лютому 2019 року навчання в інституті не проводились у зв'язку з канікулярним періодом.

Присутні у судовому засіданні представники учасників справи висловились щодо розгляду заяв та клопотань у хронологічному порядку по мірі надходження до суду.

Судом постановлено, спочатку вирішити по суті клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі, оскільки його вирішення може мати наслідком зупинення провадження у справі, а отже зміну обставин справи, пов'язаних з винесенням рішення в іншій справі, у зв'язку з чим, серед іншого, виникне об'єктивна необхідність в повторному здійсненні ряду дій, визначених, зокрема, ст. ст. 80, 182 ГПК України, в тому числі, встановленні нових строків для подання заяв по суті справи або нових доказів.

У судовому засіданні представником відповідача підтримано клопотання від 07.03.2019 про зупинення провадження у справі з підстав, викладених у клопотанні.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Іванова Н.М. зазначає, що представником позивача не отримано та не досліджено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та доданих до нього доказів, що унеможливлює надання висновків щодо його обґрунтованості.

У судовому засіданні надано можливість представнику позивача ознайомитись із клопотанням відповідача про зупинення провадження у справі.

Після ознайомлення з зазначеним клопотанням представником позивача - адвокатом Івановою Н.М. заявлено усне клопотання про долучення до матеріалів справи скриншоту з сайту: court.gov.ua від 11.03.2019 час 8:46, з якого вбачається, що у справі №487/1585/19 станом на дату та час скриншота призначено склад суду, інформації щодо ухвал у справі на сайті немає, отже наявні сумніви.

Представник позивача - адвокат Терещенко М.Г. вважає клопотання відповідача необґрунтованим та спрямованим на затягування розгляду даної справи посилаючись на наступне: сплинули строки позовної давності щодо визнання свідоцтва про право власності недійсним; за суттю позовних вимог справи не пов'язані, навпаки позов прокурора у справі №487/1585/19 підтверджує право власності позивача; у позовній заяві у справі №487/1585/19 прокурором не доведено бездіяльності 5 юридичних осіб на підтвердження підстав звернення прокурора в інтересах міської лікарні №4; клопотання про зупинення провадження у справі №915/1758/18 має заявляти прокурор з огляду на існування справи у Заводському районному суді м. Миколаєва та захист прокуратурою інтересів міської лікарні №4 у справі №487/1585/19 як третьої особи без самостійних вимог. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача та визнати його таким, що спрямоване на затягування судового процесу.

Представник відповідача заперечує проти доводів представника позивача посилаючись на те, що відповідача не позбавлено права на звернення до суду з відповідним клопотанням, підтримує клопотання в повному обсязі.

На підставі ст. 233 ГПК України, у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-202 ГПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання.

За змістом статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною 2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд: 1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з'ясовує наявність підстав для відводів; 2) з'ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; 3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; 4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об'єднання справ і роз'єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; 5) може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; 6) з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; 7) з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; 8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; 9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи; 11) направляє судові доручення; 12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; 13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення; 14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення; 15) встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; 16) з'ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; 17) вирішує питання про колегіальний розгляд справи; 18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; 19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У судовому засіданні судом оглянуто оригінал ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 у справі №487/1585/19.

Судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 у справі №487/1585/19 відкрито провадження у справі за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - міська лікарня №4, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на майно.

Згідно п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати:

а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Отже, незалежно від того, чи є зупинення провадження у справі обов'язком, або правом господарського суду, таке процесуальне рішення може бути визнане обґрунтованим лише за тієї умови, що без здійснення тих дій, у зв'язку з якими зупиняється провадження, подальший розгляд господарської справи є неможливим.

Відповідно до п.3.16 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Так, пов'язаність справ полягає у тому, що у справі №487/1585/19 предметом позову є визнання недійсним свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 02.12.2011 на майно по АДРЕСА_3, про усунення перешкод користування яким позивач просить суд у даній справі.

Отже, подальший розгляд даної справи є неможливим до вирішення спору у справі №487/1585/19, предметом позову у якій є законність самого права позивача, на захист якого ним подано позов в цій справі.

При цьому, господарський суд не може на підставі зібраних в цій справі доказів встановити дотримання зацікавленими сторонами вимог Закону при оформленні свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 02.12.2011 на майно по АДРЕСА_3, та не має таких повноважень враховуючи заборону об'єднання в одному провадженні вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, встановленого статтею 21 ГПК України.

Твердження представників позивача цих висновків не спростовують. Ознаки зловживання позивачем своїми процесуальними правами в цій частині відсутні, оскільки, по-перше, підстави для заявлення клопотання про зупинення провадження в цій справі є такими, що не залежать від волі позивача, по-друге, це клопотання позивачем заявлено вперше та в розумний термін з моменту постановлення Заводським районним судом міста Миколаєва ухвали у справі № 487/1585/19. Підстав сумніватись в достовірності відомостей, що містяться в цій ухвалі у суду немає, враховуючи, що в судовому засіданні було досліджено її оригінал. Цей доказ не міг бути поданий відповідачем до 06.03.2019, представники відповідача ознайомились з ним у судовому засіданні, а отже він приймається судом як такий, що поданий з дотриманням положень ч.ч. 8, 9 ст. 80 ГПК України. Відсутні і підстави вважати позивача або його представника такими, що не мають в цій справі повної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує "процесуальну" справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції) (dйc.)). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Так, ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження.

Бажання економити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (Niderцst-Huber v. Switzerland (Нідерьост-Хубер проти Швейцарії), § 30).

В той же час обґрунтованість тривалості проваджень повинна бути оцінена з урахування наступних критеріїв, заснованих практикою Суду: складність справи, внесок заявника і відповідних органів влади, а також предмет спору (Comingersoll S.A. v. Portugal [GC] (Комінгерсоль проти Португалії) [ВП]; Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43; Sьrmeli v. Germany [GC] (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 128).

Складність справи стосується як фактичної, так і правової сторони (Katte Katte Klitsche de la Grange v. Italy (Катте Клітше де ла Грандж проти Італії), § 55; Papachelas v. Greece [GC] (Папахелас проти Греції) [ВП] § 39). Вона може стосуватись, наприклад, втручання декількох сторін у справу (H. v. the United Kingdom (Х. проти Сполученого Королівства), § 72), або різноманітних доказів, що мають бути досліджені (Humen v. Poland [GC] (Гумен проти Польщі) [ВП], § 63). Складність національних проваджень маже виправдати їх тривалість (Tierce v. San Marino (Тьєрс проти Сан-Марино), § 31).

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов'язків упродовж відповідного терміну (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного розгляду справи та недопущення порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №487/1585/19, яка розглядається Заводським районним судом м. Миколаєва.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.5 ч.1 ст.227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 177-185, 196, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання міської лікарні №4 від 07.03.2019 про зупинення провадження у справі - задовольнити.

2. Провадження у справі №915/1758/18 зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №487/1585/19 за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міська лікарня №4 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на майно, яка розглядається Заводським районним судом міста Миколаєва.

3. Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 14.03.2019.

Суддя В.О.Ржепецький