РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2019Справа № 910/14566/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАДІ 2012" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" про стягнення 1 148 777,80 грн., за участю представників позивача - Майтак М.М., ордер серії ДП № від 10.12.2018 року, відповідача - Тернової В.О., довіреність №б/н від 30.11.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 653 777,80 грн. попередньої оплати та 495 000,00 грн. гарантійної суми за договором на виконання робіт №2810/1 від 28.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 03.12.2018 року.

28.11.2018 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд в позові відмовити з тих підстав, що жодних заборгованостей у відповідача перед позивачем не існує, а також не підлягає застосуванню п. 12.9 договору, на підставі якого позивач просить суд стягнути з виконавця 495 000,00 грн. гарантійної суми, оскільки позивач в односторонньому порядку відмовився від договору за власної ініціативи на підставі ч.2 ст. 849 ЦК України, а п. 12.9 договору передбачає відповідальність саме за розірвання договору за ініціативою виконавця або за його вини. Окрім того, умовами договору визначено, що він може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

17.12.2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

17.12.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання (№1) про витребування доказів, яке було задоволено судом.

17.12.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву на 09.01.2019 року.

08.01.2019 року від позивача до суду надійшли письмові заперечення на клопотання (№1) відповідача на витребування доказів.

09.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив.

09.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду, а також в судовому засіданні, надано клопотання (№2), у якому він просить суд витребувати у позивача відомості про правовідносини, в яких перебував ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАДІ 2012" в період з жовтня 2016 року до закінчення виконання робіт на об'єкті капітального ремонту будівлі Волноваського ліцею за адресою: АДРЕСА_1 та відомості щодо РНОКПП (ідентифікаційного номеру) ОСОБА_1

За приписами ч. 1. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, оскільки відповідачем пропущено встановлений ч. 3 ст. 80 ГПК України строк для подання клопотання (№2) про витребування доказів, суд залишив його без задоволення.

29.01.2019 року від Департаменту капітального будівництва Донецької облдержадміністрації до суду надійшли письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.02.2019 року.

25.02.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 04.03.2019 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАДІ-2012" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" (далі - виконавець) було укладено договір на виконання робіт № 2810/1 від 28.10.2016 року (далі - договір), згідно з умовами п.1.1. якого виконавець зобов'язався власними силами, з використанням власних матеріалів, технологічних та інших ресурсів виконати роботи з капітального ремонту будівлі Волноваського ліцею за адресою м. Волноваха, вул.Гвардійська,3.

Згідно п. 2.1. договору ціна договору з урахуванням ПДВ складає 16 500 000 грн.

Пунктом 3.1.1. договору підряду передбачено, що передплату, згідно додатку № 3 плану фінансування в розмірі 2 566 565,00 (два мільйони п'ятсот шістдесят шість тисяч п'ятсот шістдесят п'ять) гривень замовник перераховує виконавцю за два календарних дні до початку строку виконання робіт за договором підряду.

Відповідно до п. 4.1. договору строки виконання робіт складають згідно графіку робіт (додаток № 2 до договору) - 92 календарних дні.

Згідно п. 4.2. договору відлік строку виконання робіт розпочинається з 2 (другого) календарного дня, що настає від дня здійснення перерахування коштів на рахунок замовника від Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації та виконання замовником обов'язку, передбаченого п. 3.1.1. договору.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання відповідного акту приймання виконаних робіт сторонами, який підтверджує належне виконання зобов'язань з боку виконавця. Якщо сторони домовились про поетапне виконання робіт, може здійснюватись приймання-передача робіт за кожним етапом окремо, а після закінчення виконання робіт за договором сторонами підписується акт приймання виконаних робіт за договором.

Згідно п.6.2. договору за результатами виконання робіт виконавець складає акт приймання виконаних робіт та надає його проект для підписання замовнику, який за відсутності зауважень та заперечень підписує акт протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати його отримання.

Пунктом 10.1. договору встановлено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Згідно п. 10.2. договору строк цього договору закінчується в момент виконання сторонами прийнятих на себе обов'язків відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 10.6 договору визначено, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Пунктом 10.7 договору сторони погодили, що цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самі додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві України.

Пунктом 12.9. договору передбачено, що у разі дострокового розірвання цього договору за ініціативою виконавця або за його вини виконавець зобов'язаний сплатити замовнику гарантійну суму в якості компенсації дострокового розірвання договору в розмірі 495 000 грн.

Факт перерахування позивачем відповідачеві попередньої оплати на виконання умов договору на загальну суму 3 644 580,25 грн. підтверджується платіжними дорученнями № 61 від 22.02.2017 року на суму 607 734,48 грн. №18.01.2107 від 18.01.2017 року на суму 7 799.50 грн., № 243 від 29.12.2016 року на суму 291 274.65 грн., № 36 від 31.01.2017 року на суму 150 000,00 грн, № 153 від 04.1 1.2016 року на суму 2 566 565,00 грн. та № 77 від 02.03.2017 року на суму 21 206,62 грн., а також банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до умов п. 4.2. договору будівельні роботи за вказаним договором повинні бути виконані у строк до 06.02.2017 року.

Актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) №1 за грудень 2016 року на суму 363401,45 грн., №2 за грудень 2016 року на суму 279 895,93 грн., №3 за грудень 2016 року на суму 137 646,72 грн., №4 за грудень 2016 року на суму 86 046,79 грн., №5 за грудень 2016 року на суму 1 855 014,46 грн., №6 за лютий 2017 року на суму 861763,70 грн. мінус 587603,32 грн. вартості матеріальних ресурсів поставки замовника (позивача) = 274 160,38 грн., які містяться в матеріалах справи та підписані представниками обох сторін, підтверджується факт того, що відповідач станом на 30.05.2017 року виконав роботи відповідно до умов договору на загальну суму 2 996 165,73 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 30.05.2017 року, який підписано представниками обох сторін та який міститься в матеріалах справи.

Враховуючи останній підписаний між сторонами в червні 2017 року акт приймання виконаних будівельних робіт б/н за червень 2017 року на суму -5363,28 грн. сума авансової передплати за договором виконавцю складає 653 777,80 грн. (3 644 580,25 грн. попередньої оплати - 2 996 165,73 грн. виконаних робіт + 5363,28 грн. за актом б/н за червень 2017 року).

07.09.2018 року позивач надіслав в адресу відповідача лист вих. № 06/09-1 від 06.09.2018 року про розірвання договору на виконання робіт № 2810/1 від 28.10.2016 року шляхом односторонньої відмови від нього на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України у зв'язку з тим, що роботи за договором у строк визначений п.4.1. договору в повному обсязі не виконані та вимагав повернути невикористану суму авансової передплати в розмірі 653 777,80 грн. в термін до 20.09.2018 року.

Вищевказаний лист було отримано відповідачем 12.09.2018 року, що підтверджується квитанцією про відправку від 07.09.2018 року, описом вкладення до цінного листа № 025, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Замовник має право у буд-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Враховуючи, що відповідач у строк вказаний в п. 4.1. договору роботи в повному обсязі не виконав, позивач у відповідності до вимог ст. 849 ЦК України листом від 06.09.2018 року відмовився від договору, який було отримано відповідачем 12.09.2018 року.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з перерахування на користь відповідача попередньої оплати в сумі 3 644 580,25 грн., а відповідач, у свою чергу, не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання з виконання робіт у строк вказаний в п. 4.1. договору.

Доказів виконання робіт в повному обсязі у строк вказаний в п. 4.1. договору або доказів повернення позивачу вищевказаної суми попередньої оплати відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов'язань має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву.

Проте доводи відповідача щодо відсутності переплати за договором повністю спростовуються наявними в справі платіжними дорученнями та підписаними сторонами актами за формою КБ-2. Надані відповідачем до клопотання від 17.12.2018 року акти приймання виконаних будівельних робіт за лютий-червень 2017 року не приймаються судом до уваги, оскільки позивач заперечує виконання відповідачем вказаних в них робіт, надані акти не підписані позивачем, а відповідачем у відповідності до вимог п. 6.2. договору не надано суду належних доказів їх надання та отримання позивачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення 653 777,80 грн. попередньої оплати є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення 495 000,00 грн. гарантійної суми на підставі п. 12.9 договору слід зазначити, що позивач зазначеним вище листом № 06/09-1 від 06.09.2018 року відмовився від договору на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Пункт 12.9 договору передбачає, що у разі дострокового розірвання цього договору за ініціативою виконавця (відповідача) або за його вини виконавець зобов'язаний сплатити замовнику гарантійну суму в якості компенсації дострокового розірвання договору в розмірі 495 000 грн.

Відповідно до п. 10.6 договору визначено, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Проте, позивачем у відповідності до вимог п. 10.6 та п. 12.9 договору не надано суду додаткової угоди про дострокове розірвання цього договору за ініціативою виконавця (відповідача) або за його вини, що було б підставою для стягнення з нього 495 000 грн. гарантійної суми в якості компенсації дострокового розірвання договору.

Статею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в позові в частині стягнення 495 000,00 грн. гарантійної суми слід відмовити.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 12 516,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого позивачем надано належні та допустимі докази, а саме - договір про надання правничої допомоги № 27/18 від 03.09.2018 року, що укладений між позивачем та адвокатом Майтак Іриною Миколаївною, акт №3 виконаних робіт від 04.03.2019 року на загальну суму 12 516,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 41-В літ. А, офіс 309, код 25117789) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАДІ 2012" (84206, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Театральна, буд. 5, код 37841356) 653 777 (шістсот п'ятдесят три тисячі сімсот сімдесят сім) грн. 00 коп. попередньої оплати, 9 806 (дев'ять тисяч вісімсот шість) грн. 66 коп. судового збору та 7 121 (сім тисяч сто двадцять одна) грн. 61 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 14.03.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна