Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/147/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма" БТУ-Центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп"

про стягнення 101351,28 грн.

Процесуальні дії по справі.

Позивачем подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" 101351,28 грн., з яких: 82399,80 грн. - основний борг, 1083,61 грн. - 3 % річних, 4878,06 грн. -інфляційні, 12989,81 грн. - пеня.

Позов мотивований неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" договору поставки № 19/04/01-18Р від 19.04.2018.

Ухвалою від 14.02.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.03.2019.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки №19/04/01-18Р від 19.04.2018 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 82399,80 грн.

Відповідач свої зобов'язання за договором щодо оплати товару не виконав, внаслідок чого на момент звернення до суду у відповідача існує прострочена заборгованість в розмірі 82399,80 грн.

За порушення строків проведення розрахунків позивачем на підставі п. 6.2 договору заявлено до стягнення з відповідача 12989,81 грн. пені.

За несвоєчасне виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 4878,06 грн. інфляційних та 1083,61 грн. 3% річних.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 33).

Відповідач, в порядку ст. 165 ГПК України, письмового відзиву на позовну заяву не надав.

В судове засідання відповідач повноважного представника не направив. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідач отримав 19.02.2019 (а.с. 32).

При цьому суд зазначає, що ухвала господарського суду Житомирської області від 14.02.2019 про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Броники, вул. Весела, буд.7.

Відповідно до ч.3 ст.120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно п.1 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення вважається день вручення судового рішення під розписку.

Згідно витягу здійсненого судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.02.2019 (дата відкриття провадження у справі), місцезнаходження відповідача - ТОВ "Цефей-груп" - 11772, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Броники, вул. Весела, буд.7. (а.с. 38-41).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 14.03.2019 (день розгляду справи), місцезнаходження відповідача: 04119, м. Київ, Шевченківський район, вул Дегтярівська, будинок 25Л (а.с. 34-36)

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно п.10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Як встановлено ч.1 ст.10 даного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки на момент звернення позивача до суду та на момент відкриття провадження у справі місцезнаходження відповідача було: 11772, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Броники, вул. Весела, буд.7, суд дійшов висновку, що ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу за належною адресою. Отже відповідача належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 ГПК України, позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною ч. 2 ст. 31 ГПК України, передбачено, якщо справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

За таких обставин, оскільки на момент відкриття провадження у даній справ,і місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було: 11772, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Броники, вул. Весела, буд.7, справа підлягає вирішенню Господарським судом Житомирської області.

Оскільки судом явка учасників процесу не визнавалась обов'язковою, суд вважає за можливе вирішити спір на підставі наявних матеріалів справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-Виробнича фірма "БТУ-Центр" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 19/04/01-18Р (а.с. 22-24).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити (передати) у власність біологічні препарати (інші біопрепарати, добрива та продукцію) Торгової марки «Жива Земля»,(надалі - Товар) в кількості, в асортименті та за ціною, зазначеною у Специфікаціях на поставку Товару, які є невід'ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов'язується своєчасно прийняти Товар та оплатити його вартість в строк на умовах, визначених даним Договором.

Згідно п. 1.2 договору, товар поставляється партіями в кількості та в асортименті згідно замовлень Покупця.

За приписами п. 2.1 договору, умови, строк поставки Товару, його асортимент, кількість, вартість зазначаються у Специфікаціях, які є невід'ємними частинами до даного Договору.

Поставка Товару здійснюється партіями на умовах поставки, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року, які зазначені у Специфікаціях (Додатках) на кожну окрему партію (п. 2.2. договору).

Нормами п. 2.3 договору передбачено, що при передачі товару постачальник зобов'язаний передати всю необхідну документацію на товар, а покупець зобов'язаний прийняти товар та підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару. Датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної уповноваженим представником покупця та/або дата, зазначена в товарно-супроводжувальних документах перевізника у відповідності з умовами поставки.

Відповідно до п. 3.10 договору, право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі товару, переходять до покупця в момент підписання відповідальною особою Покупця видаткової (та/або товарно -транспортної) накладної, що є підтвердженням належного виконання постачальником умов даного договору.

Підписання представником Покупця видаткової накладної та скріплення печаткою або штампом (у разі наявності) підпису представника покупця на видатковій накладній засвідчує належне виконання постачальником умов даного договору по поставці товару та засвідчує узгодження з покупцем асортименту, кількості, якості та вартості (ціни) товару в видатковій накладній.

За умовами п.п. 4.1,4.2 договору, вартість одиниці товару та загальна вартість цієї кількості Товару визначається у підписаній сторонами специфікації, що є його невід'ємною частиною договору. Загальна сума Договору визначається підписаними Сторонами всіма Специфікаціями.

Пунктом 5.2 договору сторони погодила, що покупець проводить оплату вартості Товару на умовах та в строки, які зазначаються в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною до даного Договору.

Відповідно до п. 6.2 договору, у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов Договору покупець згідно умов договору покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару за кожен день прострочення оплати.

Пунктом 10.1 договору сторони узгодили, що договір набирає сили з моменту підписання сторонами своїх зобов'язань за договором.

19.04.2018 між сторонами підписано специфікацію № 1, яка є додатком № 1 до Договору поставки № 19/04/01-18Р від 19.04.2018 (а.с. 25).

За п. 1 даної специфікації загальна вартість товару згідно даної специфікації складає 82399,80 грн. , в т.ч. ПДВ 13733,30 грн.

Пунктом 2 специфікації визначено, що строк поставки згідно даного Додатку № 1 (Специфікації) - 26.04.2018.

У пункті 4 сторонами визначено умови оплати, а саме до 31.08.2018.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 82399,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 253 від 23.04.2018 (а.с. 26).

Відповідач свої зобов'язання за договором №19/04/01-18Р від 19.04.2018 не виконав та товару не оплатив.

За даними позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, у відповідача утворилась заборгованість за договором №19/04/01-18Р від 19.04.2018 перед позивачем в розмірі 82399,80 грн.

За несвоєчасне проведення розрахунків за поставлену продукцію за договором на підставі п. 6.2 договору позивач нарахував відповідачу за період з 07.09.2018 по 13.12.2018 пеню в розмірі 12989,81 грн.

Водночас, на підставі ст. 625 ЦК України позивачем, за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором №19/04/01-18Р від 19.04.2018 нараховано відповідачу до стягнення 1083,61 грн. 3% річних та 4878,06 грн. інфляційних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки № 19/04/01-18Р від 19.04.2018 , який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно матеріалів справи позивач на виконання умов укладеного договору № 19/04/01-18Р від 19.04.201 поставив відповідачу товар на загальну суму 82399,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 253 від 23.04.2018, яка міститься в матеріалах справи (а.с.26 ).

Факт поставки товару вказує на необхідність виконання відповідачем обов'язку щодо оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з умов договору та специфікації № 1 від 19.04.2018, за поставлений товар відповідач зобов'язаний був провести розрахунки до 31.08.2018.

Проте, відповідач, у строки визначені договором, розрахунки на отриманий товар не провів. Доказів погашення заборгованості перед позивачем матеріали справи не містять. Станом на день звернення з позовом до суду та на день вирішення спору в суді, заборгованість відповідача не змінилась та становить 82399,80 грн.

За нормами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (с. 526 ЦК України).

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 82399,80 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 12989,81 грн. пені, суд зазначає про наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч.6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з умов договору, сторонами погоджено, що у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов Договору покупець згідно умов договору покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару за кожен день прострочення оплати.

З розрахунку позивача (а.с. 10) вбачається, що пеню заявлено за період з 01.09.2018 по 07.02.2019 (за 160 днів) на суму простроченої заборгованості 82399,80 грн., яка склала 12989,81 грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що останній відповідає вимогам чинного законодавства, є обґрунтованим та арифметично вірним.

Відтак вимога про стягнення 12989,81 грн. пені підлягає задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення 1083, 61 грн. 3% річних та 4878,06 грн. інфляційних, суд зазначає про наступне.

Приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с.10), 3 % річних нараховано за аналогічні періоди та на суму простроченої заборгованості, що й нарахована пеня, які склали 1083,61 грн.

Перевіривши вказаний розрахунок 3 % річних, суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним та правомірним.

Враховуючи вищевикладене, вимога про стягнення з відповідача 3 % річних є обґрунтованою, заявленою у відповідності до норм чинного законодавства та підлягає задоволенню в сумі 1083,61 грн.

В частині вимог про стягнення з відповідача 4878,06 грн. інфляційних нарахувань судом встановлено, що останні заявлені за період з вересня 2018 року по грудень 2018 року на суму простроченої заборгованості 82399,80 грн., які становлять 4878,06 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних суд встановив, що позивачем розрахунок здійснено арифметично вірно, вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 4878,06 грн.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 101351,28 грн., з яких: 82399,80 грн. - основний борг, 12989,81 грн. - пеня, 1083,61 грн. - 3 % річних та 4878,06 грн. - інфляційні.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача .

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" (04119, м.Київ, Шевченківський район, вул. Дегтярівська, буд. 25Л, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "БТУ-Центр" (24321, Вінницька область, м.Ладижин, вул. Промислова,14, )

- 82399,80 грн. основного боргу;

- 12989,81 грн. пені;

- 1083,61 грн. 3% річних;

- 4878,06 грн. інфляційних;

- 1921,00 грн. судового збору

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.03.19

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід)

4- відповідачу (04119, м. Київ, Шевченківський район, вул Дегтярівська, будинок 25Л) (рек з пов.)