РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2019Справа № 910/13929/18

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І. О., розглянув у відкритому судовому засідання за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570)

до відповідача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" (03150, місто Київ, Голосіївський район, вулиця Ямська, будинок 41; ідентифікаційний код 25642277)

відповідача 2. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1)

про стягнення 604 034,57 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 27.02.2019,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" та ОСОБА_1 про стягнення 604 034,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1, як боржником, та відповідачем 2, поручителем, зобов'язань з повернення кредитних коштів, отриманих відповідачем 1 за договором банківського обслуговування б/н від 12.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.11.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13929/18 для розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 підготовче судове засідання відкладено на 10.01.2019, а також запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо того, хто є поручителем за договором поруки №25642277_1 від 02.09.2014, а саме: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 чи громадянин ОСОБА_1; а також щодо моменту виникнення у відповідача заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом та комісії за користування кредитом на підставі договору банківського обслуговування б/н від 12.12.2013, зазначивши відповідні дати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 11.02.2019 включно, зобов'язано позивача надати додаткові письмові пояснення та відкладено розгляд справи на 06.02.2019.

05.02.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/13929/18 до судового розгляду по суті на 27.02.2019.

У судове засідання 27.02.2019 з'явився позивач та відповідачі представників не направили, про причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частин 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення позивача та відповідачів про дату, час та місце розгляду справи, ухвала від 13.11.2018 Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі, а також ухвали від 26.11.2018 та 10.01.2019, 06.02.2019 були направлені судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адреси місцезнаходження та адреси для листування позивача та адресу місцезнаходження відповідача 1, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату відкриття провадження у справі, а також адресу відповідача 2, яка наявна в матеріалах справи.

Про фактичне вручення позивачу процесуальних документів по справі № 910/13929/18 свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень № 727, № 762, № 439, № 760, № 779.

Проте, поштові конверти з ухвалами Господарського суду міста Києва, що направлені відповідачам було повернуто до суду з відмітками відділення поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання". При цьому, як вбачається з офіційного сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", вказана поштова кореспонденція не була вручена одержувачам під час доставки.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідачів, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Крім того, за змістом відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачем 1 по справі (ідентифікаційний код 32727466) після відкриття провадження у справі було здійснено зміну місцезнаходження, що враховано судом при подальшому розгляді справи.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами Господарського суду міста Києва справі №910/13929/18 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018, не подали до суду відзивів на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" (клієнт, відповідач 1) про відкриття банківського рахунку в Акціонерному товаристві Комерційний банк "Приватбанк" (банк) було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_4.

Згідно зазначеної заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг(далі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № НОМЕР_3 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта(системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтею 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 1054 Цивільного кодексу України вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем 1 склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3.18.1.16 умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизованої кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

За змістом статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до пункту 3.18.1.1. умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надасться на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Згідно з пунктом 3.18.1.3. умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.8. умов передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Пункт 3.18.1.6. умов зазначає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Позивачем належним чином виконувалися зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 1 000 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку, яка додана позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до розділу Умов 3.18.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної лавки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. (пункт 3.18.4.1.1 Правил).

Відповідно до пункту 3.18.4.1.2. правил при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (36 % річних - в редакції Умов та правил надання банківських послуг зі змінами від 10.06.2014).

Згідно з пунктом 3.18.4.1.3. Правил у разі непогашення кредиту, впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (56 % річних - в редакції Умов та правил надання банківських послуг зі змінами від 10.06.2014). У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (подвійної облікової ставки НБУ - в редакції Умов та правил надання банківських послуг зі змінами від 10.06.2014). Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. (пункт 3.18.4.1.4. Правил).

Відповідно до пункту 3.18.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до пунктів 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. (пункт 3.18.1.8. Умов).

У зв'язку з тим, що відповідачем було прострочено повернення кредитних коштів та допущені порушення з обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку станом на 26.07.2018 у останнього наявна наступна заборгованість: 604 034,57 грн. - заборгованість за кредитом; 121 659,36 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6 040,34 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Враховуючи наведене, позивач у своїй позовній заяві просив суд стягнути заборгованість за користування кредитом в розмірі 604 034,57 грн, у зв'язку з неналежним виконанням клієнтом своїх зобов'язань за договором про № б/н від 12.12.2013.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу 1 кредит, що підтверджується випискою по рахунку, яка додана позивачем до матеріалів справи. В свою чергу, відповідачем 1 не у повному обсязі було погашено тіло кредиту у зв'язку з чим станом на момент подання позову його заборгованість становить 604 034,57 грн.

Водночас, частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до частини 2 статті 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Так, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 25642277_1 від 02.09.2014.

При цьому, судом враховано письмові пояснення позивача про те, що в преамбулі договору поруки чітко зазначено, та також вбачається зі змісту правочину, що даний договір укладений саме з фізичною особою ОСОБА_1, адже зі сторони поручителя за змістом правочину не фігурує обов'язкові реквізити фізичної особи-підприємця (свідоцтво про реєстрацію ФОП, взяття на облік в контролюючі органи та інше), а відображено паспортні дані, рік народження, місце проживання, що притаманне саме фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю. За таких обставин, приставка в реквізитах "ФОП" - є технічна помилка.

Умовами договору поруки № 25642277_1 від 02.09.2014 встановлено наступне.

Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" зобов'язань за угодами-приєднаннями до:

- розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 1) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно пункту 3.2.1.4.1.1. Угоди 1 - 0% (нуль) річних,

- за період користування кредитом згідно пункту 3.2.1.4.1.2. Угоди 1 - 36% (тридцять шість) річних,

- за період користування кредитом згідно пункту 3.2.1.4.1.3. Угоди 1 - 56% (п'ятдесят шість) річних,

б) комісійної винагороди згідно пункту 3.2.1.1.17. Угоди 1 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувала на кінець банківського дня за попередній місяць.

г) кредиту в розмірі 250 000,00 (двісті п'ятдесят тисяч) грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов'язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

До розділу 3.2.2. "Кредит за послугою Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 2) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно з пункту 3.2.2.2 "Угоди 2" - 36% річних:

- за період користування кредитом у разі прострочки згідно з пункту 3.2.2.2 "Угоди 2" - 56% річних:

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені в "Угоді 2".

в) кредиту в розмірі 120 000,00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов'язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за Угодою 2 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань за "Угодою 1" та "Угодою 2" в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. (пункт 1.2. договору поруки).

Поручитель з умовами "Угоди 1", "Угоди 2" ознайомлений. (пункт 1.3. договору поруки).

За змістом пункту 1.5. договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за "Угодою 1" і/або "Угодою 2", боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.12.2013 в розмірі 604 034,57 грн належним чином доведений, документально підтверджений, позичальником та поручителем не спростований, та враховуючи, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 2, укладено договір поруки № 25642277_1 від 02.09.2014, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачами не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" та ОСОБА_1 про стягнення 604 034,57 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" (03150, місто Київ, Голосіївський район, вулиця Ямська, будинок 41; ідентифікаційний код 25642277) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) заборгованість в розмірі 604 034,57 грн (шістсот чотири тисячі тридцять чотири гривні 57 копійок).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес К І Т" (03150, місто Київ, Голосіївський район, вулиця Ямська, будинок 41; ідентифікаційний код 25642277) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 4 530,26 грн (чотири тисячі п'ятсот тридцять гривень 26 копійок) судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 4 530,26 грн (чотири тисячі п'ятсот тридцять гривень 26 копійок) судового збору.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12.03.2019.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ