ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4943/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №01-19 від 08.01.2019 р., адвокат;

представник позивача у судове засідання не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 року (суддя Васильєв О.Ю.) у справі № 904/4943/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління №112 « Стальконструкція» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул.Євпаторійська, буд. 49, )

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» (52500, Дніпропетровська обл., м.Синельникове, вул.Чехова, 38, )

про стягнення 282112,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

ПрАТ Спеціалізоване управління № 112 Стальконструкція (позивач) звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ Южспецконструкція (відповідач) про стягнення 282 112,25грн. ( в т.ч.: 242 526,30 грн. основна заборгованість; 36 458, 81 грн. пеня та 3 127,14 грн. 3% річних) заборгованості за договором надання послуг №13П/17 від 25.07.17р. (укладеним між сторонами).

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов договору в частині здійснення своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 по справі № 904/4943/18 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Южспецконструкція (52500, м. Синельникове Дніпропетровської області, вул. Чехова, буд.38; ) на користь позивача Приватного акціонерного товариства Спеціалізоване управління №112 Стальконструкція (87515, м. Маріуполь Донецької області, вул. Євпаторійська, 49; ): 242 526,30 грн. заборгованості за договором; 36 458, 81 грн. пені; 3 127,14 грн. 3% річних та 4 231, 69 грн. - витрат на сплату судового збору.

Рішення мотивовано тим, що в порушення прийнятних на себе зобовязань відповідач надані позивачем послуги не оплатив за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги за вищезазначеним договором у загальному розмірі 242 526,30 грн.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням Господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулось ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 року у справі № 904/4943/18 в частині стягнення 36458,81 грн. пені та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову в цій частині стягнення пені 11135, 01 грн., в частині стягнення пені в розмірі 25323,80 грн. - відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що суд першої інстанції встановив, яка сума була сплачена на виконання умов договору, але не з`ясував, в якому розмірі із загальної суми оплати було своєчасно сплачено, а скільки сплачено несвоєчасно. Зазначає, що такий механізм нарахування пені застосовується у податкових відносинах, коли пеня за несвоєчасну сплату грошових, податкових зобовязань нараховується та відображається контролюючим органом в обліковій картці платника податків в момент отримання плати від платника податків. Згідно Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за № 751/28881) нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу II Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

Вважає, що вирішуючи спір суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки не застосував закон який підлягав застосуванню в даному випадку, а саме положення ст. 3, 627 ЦК України.

Також скаржником надано контррозрахунок пені, зазначаючи при цьому, що сума не своєчасно сплачено боргу складає 63 723,40 грн. і з цієї суми слід розраховувати пеню.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи, що апеляційна скарга є безпідставною,оскільки скаржник намагається перекрутити умови договору та рішення суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 року у справі № 904/4943/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.03.2019 року.

20.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представник скаржника надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 у справі №904/4943/18 слід залишити без змін з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини та відповідні їм правовідносини.

25.07.17р. між ТОВ Южспецконструкція (замовник) та ПрАТ Спеціалізоване управління № 112 Сталь конструкція (виконавець) був укладений договір надання послуг №13П/17 від 25.07.17р (з урахуванням внесених змін додатковими угодами №1, 2, 3, а.с.21-25), відповідно до умов якого виконавець зобовязався надати замовнику послуги будівельним краном на гусеничному ходу МКГ-25БР за.№735 для виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті Будівництво комплексу машин непереривного лиття заготовок №4 на ЧАО ММК ім. Ілліча м. Маріуполь, а замовник зобовязався прийняти та оплатити послуги виконавцю відповідно до умов даного договору (п.1.1., п.1.2 договору).

Згідно п.3.4. договору оплати виконується замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на протязі 5 (пяти) банківських днів від дати підписання актів прийому-передачі наданих послуг та надання рахунків фактур за першу та другу половину поточного місяця. В п.6.3. договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми несвоєчасно сплачених послуг за кожен день прострочення. (а.с.18-20) .

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період березень-червень 2018 року були надані відповідачу послуги на загальну суму 306 250, 60 грн. (що підтверджується відповідними актами передачі-прийому наданих послуг, які підписані відповідачем без зауважень, а.с.26-31).

Однак в порушення прийнятних на себе зобовязань відповідач надані позивачем послуги не оплатив (сплачено лише 63 723, 40 грн., що підтверджується відповідною банківською випискою, а.с.38); у звязку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку та акту звірки розрахунків станом на 13.07.18р., який підписаний відповідачем без зауважень) за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги за вищезазначеним договором у загальному розмірі 242 526,30 грн. (а.с.39).

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України). Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які спростували обставини викладені позивачем у позові, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Довід ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Южспецконструкція про те, що позивач нарахував, а суд стягнув пеню всупереч домовленостям сторін та умовам п. 6.3 договору в розмірі не від суми несвоєчасно сплачених послуг, а від суми не сплачених коштів в розмірі залишку боргу 242 526, 30 грн. є необгрунтованим з наступних підстав

Регулювання договірних правовідносин між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» (далі Закон).

Так, відповідно до вказаного Закону, суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

Статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.4 Закону пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня. Сума зменшення розміру пені відноситься на результати фінансово-господарської діяльності одержувача грошових коштів, а щодо державних установ та організацій, що фінансуються за рахунок бюджету, - на зменшення їх фінансування.

Відповідно до ст. 230 ГПК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі зводяться до розмежування поняття "несвоєчасно сплачені кошти" та "сума не сплачених коштів в розмірі залишку боргу", які на думку колегії суддів є тотожними, а тому доводи апелянта відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Також безпідставним є посилання скаржника на механізм нарахування пені у податкових відносинах, оскільки податкові відносини - це врегульовані нормами податкового права фінансові правовідносини, що виникають з приводу справляння податків та інших обов'язкових платежів податкового характеру з юридичних і фізичних осіб до державного й місцевих бюджетів, а також до державних цільових фондів. Крім того, відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Отже, необґрунтованим є посилання скаржника на норми Податкового Кодексу України.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Права скаржника не порушені, відповідачем було порушено право позивача на своєчасну оплату за надані позивачем послуги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 року по справі № 904/4943/18 ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін.

10.Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 року у справі № 904/4943/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 року у справі № 904/4943/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.03.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд