ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Справа№ 911/925/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача : не з'явився;

від відповідача: Муравський С.П. адвокат;

від АО "ЛІГА ПРАВА": не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу адвокатського об'єднання "ЛІГА ПРАВА"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.01.2019 (повний текст складено 14.01.2019)

у справі №911/925/18 (суддя Чонгова С.І.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-промислова група Югенергопромтранс"

про стягнення 50 000,00грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-промислова група Югенергопромтранс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг"

про стягнення 214 488,67грн,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" про заміну сторони правонаступником.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, адвокатське об'єднання "ЛІГА ПРАВА" 28.01.2019 подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою заяву про заміну сторони правонаступником задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки внаслідок відступлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" (позивач) права вимоги адвокатському об'єднанню "ЛІГА ПРАВА" останнє стало процесуальним правонаступником позивача у спірних правовідносинах.

11 березня 2019 року ТОВ "Енерго-промислова група Югенергопромтранс" (відповідач) подало заяву, у якій не погоджується з вимогами, які містяться у апеляційній скарзі, посилаючись на те, що 05 березня 2019 року ним добровільно повністю виконано рішення господарського суду у даній справі та перераховано позивачу присуджені до стягнення суми - 50000грн. заборгованості та 1762 грн. відшкодування судового збору.

12 березня 2019 року від АО "ЛІГА ПРАВА" (апелянт) надійшли пояснення, у яких він, посилаючись на судову практику Верховного Суду, просить задовольнити апеляційну скаргу.

12 березня 2019 року від апелянта надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його представника.

Представник позивача не повідомив про причини неявки у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду.

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, суд, на підставі ч.12 ст.270 ГПК України, ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснювати за відсутності представників позивача і апелянта.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на повну сплату боргу.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням господарського суду Київської області від 04 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили, первісний позов задоволено.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова Група "Югенергопромтранс" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" 50 000,00 грн. заборгованості, а також 1762грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Зустрічний позов задоволено.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова Група "Югенергопромтранс" 214488,67 грн. заборгованості, а також 3217,33 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

05 листопада 2019 року на примусове виконання зазначеного рішення видані відповідні накази.

10 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" подало до Господарського суду Київської області заяву про заміну сторони її правонаступником, якою просило замінити сторону позивача у справі, а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" - на правонаступника - адвокатське об'єднання "ЛІГА ПРАВА".

В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що 30 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг", первісним кредитором, та Адвокатським об'єднанням "Ліга Права", як новим кредитором, було укладено договір про відступлення права вимоги №1-30/11, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг", як боржника, щодо виконання грошового зобов'язання в розмірі 50000 грн. з оплати робітЄ, виконаних на користь боржника первісним кредитором згідно договору, актів та документів, зазначених в п. 1.2 цього договору, а також відшкодування судового збору у розмірі 1762,00грн.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів згідно договору №03/2016 від 07.10.2016, актів виконаних робіт та інших документів, а саме:

- договору №03/2016 від 07.10.2016 з додатками та додатковими угодами;

- акту прийняття виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року;

- акту прийняття-передачі виконаних робіт від 13.06.2017;

- банківських виписок;

- листів ТОВ "Поліал-Інжиніринг" до ТОВ "Енерго-промислова група "Югенергопромтранс" з доказами відправлення;

- листів ТОВ "Енерго-промислова група "Югенергопромтранс" до ТОВ "Поліал-Інжиніринг";

- рішення господарського суду Київської області по справі №911/925/18 від 04.10.2018 року.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що з моменту набрання чинності цим договором новий кредитор є кредитором щодо зобов'язань боржника перед первісним кредитором, що виникли з документів, зазначених у п. 1.2 цього договору на загальну суму 51762,00 грн, яка складається з суми боргу у розмірі 50 000,00грн та судового збору у розмірі 1762,00грн.

Відповідно до п.2.1 договору право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами в сумі 51762,00 грн.

Вказану в п.2.1 цього договору суму новий кредитор протягом 180 календарних днів з дати стягнення боргу з боржника (частково або в повному обсязі) перераховує на рахунок первісного кредитора або проводить зарахування зустрічних вимог в разі, якщо в первісного кредитора існують відповідні зобов'язання перед новим кредитором (п.2.2 договору).

По акту №1 приймання-передачі документів від 30.11.2018 первісний кредитор передав новому кредитору документи, зазначені у п.1.2 договору.

06 грудня 2018 року позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги від 30.11.2018 за вих. №1-30/11/2012.

06 грудня 2018 року новий кредитор також направив відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги від 30.11.2018 за вих. №1.

У зв'язку із викладеними обставинами позивач, на підставі статті 52 ГПК України та статей 512-514 ЦК України, просив суд змінити сторону позивача у справі на адвокатське об'єднання "Ліга Права".

Заперечуючи проти вказаної заяви, відповідач посилався на те, що рішенням суду було задоволено як первісні, так і зустрічні позовні вимоги. При цьому, судом було враховані наявні однорідні заборгованості сторін. Наказ, виданий на виконання рішення суду в частині задоволення зустрічного позову, був пред'явлений відповідачем до примусового виконання. Укладеним договором відступлення права вимоги його сторони фактично змінили стягувача і боржника на стадії виконання судового рішення, що чинним законодавством не передбачено.

Оскаржуваною ухвалою від 10 січня 2019 року суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" про заміну сторони правонаступником, посилаючись на те, що при укладенні оспорюваного договору відступлення права вимоги сторони у справі, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що відступлення права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачено. При цьому місцевий господарський суд послався на висновки, викладені у постанові Верховного суду України від 19.08.2014 у справі №3-56гс14.

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 52 ГПК України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, наведені положення статті 52 ГПК України допускають заміну учасника справи на будь-якій стадії судового процесу внаслідок зміни кредитора у зобов'язанні.

Таким чином, за приписами вказаної норми, здійснення судом процесуального правонаступництва можливе на стадії виконання судового рішення, яка є заключною стадією судового процесу.

Апеляційний господарський суд вважає хибним посилання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду України у справі №3-56гс14, оскільки у наведеній справі висновки суду стосувались інших правовідносин і судом касаційної інстанції тлумачились норми процесуального права, які на момент виникнення спірних правовідносин у даній справі втратили чинність.

Натомість, у даній справі мало місце сингулярне правонаступництво шляхом заміни сторони - кредитора у порядку статті 512 ЦК України у матеріальних правовідносинах між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова Група "Югенергопромтранс" за договором №03/2016 від 07.10.2016 шляхом укладення договору про відступлення права вимоги.

Отже, на час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" були наявні правові підстави для заміни стороні у справі її правонаступником у спірних правовідносинах.

Однак, під час розгляду апеляційної скарги, тобто, до вирішення процесуального питання про заміну стягувача правонаступником на стадії виконавчого провадження, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-промислова група Югенергопромтранс" повністю виконало зобов'язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліал-Інжиніринг" за договором та рішенням суду, сплативши 50000 грн. заборгованості та 1762 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №2912 від 05 березня 2019 року.

Таким чином, був повністю виконаний наказ господарського суду у даній справі, виданий на виконання рішення господарського суду від 4 жовтня 2018 року стосовно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-промислова група Югенергопромтранс", тобто, було виконано рішення суду в цій частині.

За таких обставин на даний час відсутні підстави для заміни сторони у справі її правонаступником.

Частиною 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а мотивувальна частина ухвали господарського суду Київської області від 10 січня 2019 року підлягає зміні відповідно до змісту даної постанови.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково, виклавши мотивувальну частину ухвали господарського суду Київської області від 10 січня 2019 року відповідно до змісту постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду в порядку, визначеному ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.03.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук