РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/10244/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/10244/18

за позовом приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна

страхова компанія АСКА";

до 1) Департаменту патрульної служби Міністерства внутрішній справ України;

2) Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача-2 - ОСОБА_1;

про відшкодування шкоди на суму 135 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: Осипенко С.В., довіреність № 3 від 24.01.2018р.

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про стягнення 135 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно Договору страхування транспортного засобу № 3339615 від 05.09.2015р., внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. позовну заяву приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" до Департаменту патрульної поліції про стягнення 135 000,00 грн. залишено без руху.

15.08.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10244/18; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.09.2018р. через загальний відділ господарського суду надійшов відзив на позовну заяву з доказами, в якому відповідач зазначає, що Департамент патрульної поліції є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки водій ОСОБА_1. станом на дату ДТП, у вчиненні якої його визнано винним, проходив службу в Управлінні патрульної служби Міністерства внутрішніх справи у м. Києві, а автомобіль "Toyota Prius", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебував у користуванні Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справи у м. Києві на підставі договору позички № 10 від 02.12.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018р. постановлено: здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі № 910/10244/18 на 01.11.2018р.

До початку попереднього засідання 01.11.2018р. від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Присутній у підготовчому засіданні представник позивача просив задовольнити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем та визнати належним відповідачем у справі - Департамент патрульної служби МВС України, оскільки на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, 14.08.2015р., автомобіль марки "Toyota Prius", державний реєстраційний номер 11 317, перебував у володінні Департаменту патрульної служби МВС України, що підтверджується наказом № 32 від 03.07.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2018р. відкладено підготовче засідання у справі № 910/10244/18 на 22.11.2018р. Замінено неналежного відповідача по справі - Департамент патрульної поліції, належним відповідачем - Департамент патрульної служби МВС України.

09.11.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від позивача заява про долучення документів до матеріалів справи.

Представники сторін в судове засідання 22.11.2018р. не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, залученими до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2018р. закрито підготовче провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.12.2018р.

В судове засіданні 06.12.2018р. з'явився представник відповідача та подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, оскільки вважає відсутніми правові підстави для стягнення майнової шкоди з Департаменту патрульної служби МВС України, завданої в результаті ДТП, яка сталася з вини працівника Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018р. здійснено перехід зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого провадження, у зв`язку з необхідністю встановлення належного відповідача у справі. Підготовче засідання у справі №910/10244/18 відкладено на 17.01.2019р.

17.01.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві та проведення судового засідання без участі представника позивача.

Клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача обґрунтоване тим, що на момент ДТП водій - ОСОБА_1., вина якого встановлена постановою Солом'янського районного суду м. Києва, проходив службу в Управлінні патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві.

Представник відповідача в підготовчому засіданні 17.01.2019р. повідомив про неможливість надати суду витребувані докази передачі автомобіля марки "Toyota Prius", д.н. НОМЕР_2 у користування Управлінню патрульної служби МВС України, проте надав докази направлення на адресу позивача копії відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019р. підготовче засідання у справі № 910/10244/18 відкладено на 07.02.2019р. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача-2 - ОСОБА_1

31.01.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява, до якої долучено докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача-2 та третьої особи.

Присутній у підготовчому засіданні 07.02.2019р. представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечив.

Представники позивача, відповідача-2 та третьої особи в засідання суду не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2018р. закрито підготовче провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.02.2018р.

21.02.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшов відзив, відповідно до якого вважає, що відшкодування заявленої шкоди підлягає відшкодуванню за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів.

27.02.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Присутній у судовому засіданні 28.02.2019р. представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечив.

Представники позивача, відповідача-2 та третьої особи в засідання суду не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.02.2019р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З постанови Солом'янського районного суду Харківської області від 05.11.2015р. у справі № 760/18521/15-п, вбачається, що 14.08.2015р. о 08 год. 20 хв. на регульованому перехресті вулиці Народного Ополчення та вулиці Смілянської в місті Києві, ОСОБА_1., керуючи автомобілем марки «Тойота Пріус», державний номер НОМЕР_2, під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофору, не надав дорогу автомобілю марки "Шевроле", державний номер НОМЕР_1, та допустив з ним зіткнення, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.

Даною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пошкоджений автомобіль марки "Шевроле", державний номер НОМЕР_1 застрахований у позивача на підставі Договору страхування транспортного засобу № 3339615 від 25.12.2014р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Внаслідок вказаної ДТП власнику пошкодженого автомобілю марки "Шевроле", державний номер НОМЕР_1, завдано шкоду, визначену на підставі звіту про оцінку матеріальної шкоди №31С/08/15 від 28.08.2015р.

Позивачем було складено страховий акт № 1941/10 від 25.09.2015р., згідно якого подію визнано страховою та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 185 000 грн.

Кошти в розмірі 185 000 грн. були перераховані позивачем згідно платіжних доручень № 16983 від 07.10.2015р., №16700 від 01.10.2015р., №16735 від 02.10.2015р., №16573 від 29.09.2015р., № 16531 від 28.09.2015р., № 16646 від 30.09.2015р., № 16815 від 05.10.2015р., №17097 від 09.10.2015р. на рахунок ТОВ "Метинвест-Ресурс".

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

При цьому, на підставі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Україна» відшкодувало позивачу витрати відповідно до ліміту відповідальності за шкоду майну, визначеного полісом АІ/7090242, в розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 135 000 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч.1 статті 1172 ЦК України).

Судом встановлено, що автомобіль марки "Toyota Prius", державний реєстраційний номер 11 317, на момент ДТП перебував у власності Департаменту патрульної служби Міністерства внутрішній справ України, що підтверджується наказом № 32 від 03.07.2015р.

Разом з тим, на момент ДТП автомобіль марки "Toyota Prius", державний реєстраційний номер 11 317, перебував у користуванні Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві, що відповідачами не спростовано та не заперечується.

Також судом встановлено, що на момент ДТП винна особа ОСОБА_1. проходив службу в Управлінні патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві та під час ДТП виконував свої трудові обов'язки, що відповідачами не заперечується.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 1172 та 1187 Цивільного кодексу України, саме відповідач-2 є особою, що відшкодовує завдану шкоду.

Викладеним спростовується твердження відповідача-2, викладені у відзиві.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" підлягають задоволенню в частині стягнення 135 000,00 грн. з Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві.

Разом з тим, суд відмовляє в частині позовних вимог до Департаменту патрульної служби Міністерства внутрішній справ України з огляду на встановлені вище обставини справи.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Києві (03151, м. Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 9, ідентифікаційний номер 39856296) на користь приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 97-А, ідентифікаційний номер 13490997) суму відшкодування в розмірі 135 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2025,00 грн.

3. В частині позовних вимог до Департаменту патрульної служби Міністерства внутрішній справ України відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.03.2019р.

Суддя А.І. Привалов