ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"18" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/692/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши матеріали позовної заяви вх. № 708 від 15.03.2019 року
про стягнення 1176380,96 грн.
з підстав порушення умов договору
В С Т А Н О В И В :
При цьому, Позивачем вказано, що місцем виконання Договору, неналежне виконання якого є підставою позову є територія Одеської області, тому на підставі ч. 1, 5 ст. 29 ГПК України, даний спір може бути розглянутий Господарським судом Одеської області.
Проте, на думку суду, така позиція Позивача щодо визначення територіальної підсудності спору є хибною, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Господарського процесуального кодексу України позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно ч. 5 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.
Дослідивши копію договору реалізації відпрацьованого металобрухту від 08.06.2018 року № 21-П-ЮЖФ-18, укладеного між сторонами по справі, судом встановлено, що цим договором не визначено місце його виконання.
Так, п. 2.2. та 2.6. Договору, на які посилається позивач, вказано місцезнаходження товару та порядок його вивезення Покупцем (відповідач), тобто „порядок поставки Товару, а не місце виконання Договору.
Крім того, в розумінні ч.5 ст.29 ГПК України, під виконанням договору слід розуміти його повне виконання обома сторонами у певному місці, а виходячи з банківських реквізитів відповідача, зазначених у договорі, виконання договору в частині оплати за поставлений товар могло здійснюватись через ПАТ „СБЕРБАНК в м. Херсон.
Крім того, сам договір реалізації відпрацьованого металобрухту від 08.06.2018 року № 21-П-ЮЖФ-18, тобто купівлі-продажу, за своєю правовою природою, не є Договором, який через його особливість можна виконати тільки в певному місці, зокрема на території Одеської області.
Відповідно ч. 1, 3 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.
За таких обставин, справу слід передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Херсонської області.
Керуючись ст. 27, п.п. 1 ч.1, ст.31, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набрала законної сили 18.03.2019р.

та може бути оскаржена в порядку ст. 253-259 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин