ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 911/3719/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос» - Ярошенка Д.В.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018

у складі колегії суддів: Зубець Л.П. (головуючий), Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

у справі за позовом ОСОБА_7

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос»

про стягнення 97 344, 18 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розгляд справи відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VІ, чинній з 19.01.2013; далі - Закон про банкрутство).

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами

1. На підставі рішення зборів учасників ТОВ «Чубинецький колос», оформленого протоколом зборів учасників ТОВ «Чубинецький колос» від 02.03.2012 № 4, виключено ОСОБА_7 зі складу учасників товариства у зв'язку з його виходом зі складу учасників товариства на підставі відповідно поданої заяви.

2. У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Чубинецький колос» обов'язку по виплаті вартості частки у майні товариства ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чубинецький колос» про стягнення відповідних коштів.

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 24.12.2015, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.05.2016 у справі № 911/847/15, частково задоволено позов ОСОБА_7, стягнуто з ТОВ «Чубинецький колос» на користь позивача 1 880 200 грн вартості частки у майні ТОВ «Чубинецький колос».

4. Враховуючи, що присуджену до стягнення з ТОВ «Чубинецький колос» на користь ОСОБА_7 суму - 1 880 200 грн вартості частки майна ТОВ «Чубинецький Колос» - не виплачено ОСОБА_7, то останнім на підставі частини другої статті 625 ЦК України нараховано інфляційні втрати та 3% річних та пред'явлено до суду позов про стягнення відповідних коштів з відповідача.

5. Зокрема, позивачем було заявлено до Господарського суду Київської області позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 661 465 грн інфляційних втрат та 169 529 грн - 3 % річних, нарахованих за період з 19.07.2013 по 20.07.2016 на невиплачену відповідачем позивачу вартість частки майна товариства у розмірі 1 880 220 грн.

6. Рішенням Господарського суду Київської області від 10.10.2016 у справі № 911/2346/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016, позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Чубинецький Колос» на користь ОСОБА_7 інфляційних втрат в сумі 1 539 062, 03 грн та 3% річних в сумі 169 036, 30 грн за період з 19.07.2013 по 20.07.2016.

Подання позовної заяви

7. 17.11.2016 ОСОБА_7 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ «Чубинецький колос» про стягнення 97 344, 18 грн, з яких: 17 772 грн - 3% річних та 79 572, 18 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу з виплати вартості частки майна позивача у статутному капіталі ТОВ «Чубинецький колос» за період з 21.07.2016 по 16.11.2016.

8. Позовні вимоги мотивовано подальшим нездійсненням відповідачем виплати вартості частки майна позивача у статутному капіталі товариства.

Розгляд справи судами

9. Рішенням Господарського суду Київської області від 04.09.2018 у задоволенні позову відмовлено.

10. Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.10.2016, зокрема, порушено провадження у справі № 911/3191/16 про банкрутство ТОВ «Чубинецький колос», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, визнано кредиторські вимоги ОСОБА_7 в сумі 1 917 341, 44 грн, в т.ч. і за рішенням суду у справі № 911/847/15.

При цьому, постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2017 у справі № 911/3191/16 про банкрутство ТОВ «Чубинецький колос» постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та ухвалу господарського суду Київської області від 25.04.2017 у справі № 911/3191/16 скасовано, провадження у справі про банкрутство ТОВ «Чубинецький колос» припинено на підставі пункту 7 частини першої статті 83 Закону про банкрутство, оскільки кредиторські вимоги єдиного кредитора - ОСОБА_7 - погашені третьою особою.

Оскільки ОСОБА_7 не звернуся у передбачений законом строк із заявою про визнання його грошових вимог в частині стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 21.07.2016 по 17.10.2016, до ТОВ «Чубинецький колос» у справі про банкрутство, провадження в якій надалі було припинено з підстав, передбачених частиною сьомою статті 83 Закону про банкрутство, то як наслідок вказані вимоги вважаються погашеними. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 21.07.2016 по 17.10.2016, задоволенню не підлягає. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги ж позивача про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 18.10.2016 по 16.11.2016, задоволенню не підлягають, оскільки станом на момент подання позову про стягнення вказаних сум діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого, в силу статті 19 Закону про банкрутство, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми.

11. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2018 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 13 716, 21 грн та інфляційних втрат в сумі 79 572, 18 грн та прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги у наведеній частині задоволено. У решті рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2018 залишено без змін. Резолютивну частину рішення викладено у такій редакції: «Позовні вимоги ОСОБА_7 до ТОВ «Чубинецький колос» задовольнити частково. Стягнути з ТОВ «Чубинецький колос» на користь ОСОБА_7 3% річних в сумі 13 716, 21 грн та інфляційних втрат в сумі 79 572, 18 грн, а також 1 399, 34 грн судового збору. У решті позовних вимог відмовити».

12. Апеляційним судом констатовано, що вимоги позивача щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період з 21.07.2016 по 17.10.2016 не є конкурсними, оскільки не були заявлені в межах розгляду справи про банкрутство № 911/3191/16. Відповідно вони підлягали би погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі у випадку продовження процедур банкрутства боржника. Крім того, вказані вимоги позивача не були і безспірними, оскільки будь-яких судових рішень за цими вимогами не приймалось. А оскільки провадження у справі № 911/3191/16 про банкрутство відповідача було припинено у зв'язку з погашенням боргу боржника третіми особами, а отже, боржника не було визнано банкрутом у розумінні вимог Закону про банкрутство і такий статус ним не набувався внаслідок припинення провадження у справі № 911/3191/16, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування норм спеціального закону про банкрутство до правовідносин щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період з 21.07.2016 по 17.10.2016. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 21.07.2016 по 17.10.2016 є обґрунтованими, оскільки зобов'язання щодо їх сплати внаслідок несплати присудженого боргу за рішенням суду у справі № 911/847/15 не є припиненим в розумінні вимог цивільного законодавства, яке підлягає застосуванню до правовідносин сторін у даний період.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. 14.12.2018 ТОВ «Чубинецький колос» подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 904/2261/18 та залишити в силі рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2018.

Посилання зроблені на неправильне застосування положень статі 625 ЦК України та статей 1, 7, 23, 83 Закону про банкрутство та невідповідність висновків суду апеляційної інстанції правовій позиції щодо застосування цих норм права, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 911/2346/16.

14. До Верховного Суду представником ОСОБА_7, адвокатом Мочинським А.Р., подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника, яке надійшло до суду після судового засідання, у зв'язку з чим доводи клопотання не розглядалися колегією суддів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

15. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

16. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги ТОВ «Чубинецький колос» у даній справі з огляду на наступне.

17. Суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові зазначив, що оскільки провадження у справі № 911/3191/16 про банкрутство відповідача було припинено у зв'язку з погашенням боргу боржника третіми особами, а отже, боржника не було визнано банкрутом у розумінні вимог Закону про банкрутство і такий статус ним не набувався внаслідок припинення провадження у справі № 911/3191/16, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування норм спеціального закону про банкрутство до правовідносин щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період з 21.07.2016 по 17.10.2016. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 21.07.2016 по 17.10.2016 є обґрунтованими, оскільки зобов'язання щодо їх сплати внаслідок несплати присудженого боргу за рішенням суду у справі № 911/847/15 не є припиненим в розумінні вимог цивільного законодавства, яке підлягає застосуванню до правовідносин сторін у даний період.

18. Судова колегія не погоджується з цим висновком суду апеляційної інстанції у зв'язку з таким.

19. Як встановлено судами, 18.10.2016 ухвалою Господарського суду Київської області порушено провадження у справі № 911/3191/16 про банкрутство ТОВ «Чубинецький колос», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, визнано кредиторські вимоги ОСОБА_7 в сумі 1 917 341, 44 грн, в т.ч. і за рішенням суду у справі № 911/847/15. При цьому колегія суддів звертає увагу на той факт, що справу про банкрутство було порушено саме за заявою ОСОБА_7

20. 17.11.2016 ОСОБА_7 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ «Чубинецький колос» про стягнення 97 344, 18 грн, з яких: 17 772 грн - 3% річних та 79 572, 18 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу з виплати вартості частки майна позивача у статутному капіталі ТОВ «Чубинецький колос» за період з 21.07.2016 по 16.11.2016.

21. Таким чином, на момент подачі позову у цій справі ОСОБА_7 було достеменно відомо про порушення справи про банкрутство ТОВ «Чубинецький колос».

22. Згідно з положеннями статті 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство (частина перша цієї статті).

При цьому відповідно до частини другої статті 23 Закону про банкрутство кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

23. У цій справі ОСОБА_7 є кредитором, за заявою якого порушено провадження у справі, та він мав відповідно право заявити додаткові грошові вимоги до боржника в частині стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 21.07.2016 по 17.10.2016.

Аналіз положень Закону про банкрутство свідчить, що такі вимоги у разі їх заявлення є конкурсними, оскільки існували до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Чубинецький колос» та виникли з 21.07.2016 по 17.10.2016 (аналогічна правова позиція щодо вимог кредитора викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 911/2346/16).

Однак, не заявивши додаткові грошові вимоги у справі про банкрутство, яку в подальшому було припинено у зв'язку з погашенням третьою особою кредиторських вимог, ОСОБА_7 не міг розраховувати на стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 21.07.2016 по 17.10.2016 (до дня порушення провадження у справі про банкрутство), оскільки в результаті припинення провадження у справі про банкрутство усі грошові зобов'язання боржника перед кредиторами є припиненими.

24. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано не задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 21.07.2016 по 17.10.2016.

25. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 18.10.2016 по 16.11.2016 (тобто період після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача), то суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки станом на момент подання позову про стягнення вказаних сум діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого, в силу статті 19 Закону про банкрутство, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Враховуючи викладене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про задоволення касаційної скарги і скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

В. Висновки про правильне застосування норм права

27. Не заявивши додаткові грошові вимоги у справі про банкрутство, яку в подальшому було припинено у зв'язку з погашенням третьою особою кредиторських вимог, ОСОБА_7 не міг розраховувати на стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних за невиконання грошового зобов'язання, нарахованих за період з 21.07.2016 по 17.10.2016 (до дня порушення провадження у справі про банкрутство), оскільки в результаті припинення провадження у справі про банкрутство усі грошові зобов'язання боржника перед кредиторами є припиненими.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 18.10.2016 по 16.11.2016 (тобто період після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача), оскільки станом на момент подання позову про стягнення вказаних сум діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого, в силу статті 19 Закону про банкрутство, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос» задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 911/3719/16 скасувати, рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2018 залишити у силі.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк