УХВАЛА

18 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/2127/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду у складі Антоніка С.Г. - головуючого, Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 17 грудня 2018 року та рішення Господарського суду Запорізької області у складі Мірошниченка М.В. від 13 вересня 2016 року

за позовом Комунального підприємства "Дніпрорудненські теплові мережі"

до Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин"

про стягнення суми 340 604, 85 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Завод будівельно-опоряджувальних машин" (25 січня 2019 року) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17 грудня 2018 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року у даній справі.

За наслідкам перевірки матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Суду від 11 лютого 2019 року подану скаргу залишено без руху з наданням скаржникові строку на усунення виявлених недоліків, а саме для зазначення обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі № 908/2127/16.

11 березня 2019 року Суду передано "уточнюючу касаційну скаргу" Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" у якій, на думку скаржника, ним обгрунтовано підстави касаційного оскарження.

Однак, розглянувши вказану "уточнюючу касаційну скаргу" Суд констатує, що скаржник знову вдається до описування обставин спору, зазначає про те, що судами не розглянуто деякі його доводи та докази, і наприкінці цитує положення статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, Суд повторює скаржнику, що відповідно до положень частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника по суті зводяться до висловлення незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями і є спробою спрямувати Суд до необхідності надання власної оцінки встановленим обставинам справи, тобто скаржник просить Суд втрутитися у фактичну складову судових рішень, ухвалених щодо нього судами попередніх інстанцій.

Крім цього, аналіз текстів оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що усі доводи про які зазначає скаржник у тексті касаційної скарги були оцінені судами, інша річ, що заявник не погоджується з такою оцінкою та висновками судів.

Під виглядом касаційної скарги (з урахуванням поданих уточнень) скаржником завуальовано скаргу апеляційну, адже доводи, що наведені у ній не стосуються питань права та правозастосування, хоча і містять декілька формальних посилань на правові норми.

Суд дійшов висновку, що скаржник, не враховуючи вимог частини 2 статті 287, пункту 5 частини 2 статті 290, статті 300 Господарського процесуального кодексу України та принципу res judicata, просто намагається домогтися прийняття іншого рішення у справі.

Таким чином, Суд вважає, що скаржником не наведено належних обґрунтувань, що давали б Суду підстави для відкриття касаційного провадження у даній справі, а тому вимоги ухвали Суду від 11 лютого 2019 року залишилися не виконаними.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За приписами частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, керуючись статтями 174, 234, 292, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17 грудня 2018 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року у справі № 908/2127/16 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.