ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4719/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ" та Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області (суддя Кеся Н.Б., повне рішення складено 10.01.2019 року) від 28.12.2018р. у справі № 904/4719/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ", м.Дніпро

до Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м.Покров Дніпропетровська область

про стягнення 360 194,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу за поставку "Мехінізму підйому в комплекті з електродвигуном 4 кВт; 1450об/хв, М563-69, код УКТ ЗЕД 8431" в розмірі 310 000,02 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 61 864,11 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 5 554,52 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 011,08 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 5796,45 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки №Т1262/05 від 27.03.2017 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ" () суму основного боргу за поставку "Мехінізму підйому в комплекті з електродвигуном 4 кВт; 1450об/хв, М563-69, код УКТ ЗЕД 8431" в розмірі 310 000,02 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 15 287,67 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 528,77 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4 902,25 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В обгрунтування прийнятого рішення суд, посилаючись на норми діючого законодавства України та умови договору, укладеного між сторонами, прийшов до висновку, що матеріалами справи доведено факт прийому-передачі товару від позивача до відповідача у межах строків, встановлених договором. Разом з тим, суд вважає, що позивач, який дотримався умов договору щодо строків поставки, в той же час проявив необачність щодо фактичного забезпечення умов задля своєчасного отримання оплати за поставлений товар за акредитивом, суд дійшов до висновку, що на письмове звернення позивача щодо оплати товару в сумі 310 000,02 грн. після дати поставки і закінчення строку дії акредитиву, відповідач кошти не перерахував, про фактичну неможливість цього не довів, грошове зобов'язання відповідача виникло з 45 дня з моменту передачі товару і за фактом це зобов'язання не виконано. Суд прийняв до уваги, що відповідно до умов договору, Постачальник має право нарахувати Покупцеві, починаючи з 11 (одинадцятого) календарного дня прострочення, пеню в розмірі 0,5% від суми неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

Додатковим рішенням суду від 10.01.2018 року до рішення господарського суду від 28.12.2018 року у справі №904/4719/18 стягнуто з Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ" 8 457,33 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ", посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. В обгрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає наступне:

- суд необгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 38 015,26 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 025,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 011,08 грн.:

- суд неправильно витлумачив закон та застосував закон: позивач вбачає хибність висновку суду щодо доцільності застосування ч.4 ст.612 та ст.613 ЦК України щодо відносин, що виникли між сторонами даного спору;

- суд не застосував закон, який підлягав застосуванню: ст.625 та ч.1 ст.692 ЦК України;

- суд мав винести рішення про стягнення з ПТ «Покровський ГЗК» на користь позивача пеню за 184 дні (6 місяців) за період з 18.05.2018 року по 17.11.2018 року у розмірі 53 303,01 грн.

Просить скасувати частково, в частині відмови в задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти нове, яким стягнути з відповідача на його користь., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 53 303 грн. 01 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 5 554 грн. 52 коп., втрати від інфляції у розмірі 9 011 грн. 08 коп., судовий збір на суму 5 668, 03 грн. та судовий збір на суму 2 881 грн.50 коп. як витрати за подачу апеляційної скарги, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

АТ «Покровський ГЗК» у відзиві на апеляційну скаргу просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду від 28.12.2018р. скасувати повністю та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Крім того, з апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просить скасувати рішення суду від 28.12.2018 року повністю і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі йдеться про те, що він, відповідач, не міг розрахуватись за товар після закінчення строку дії акредитиву, оскільки іншої форми та порядку розрахунків специфікація не містила і через свою необачність позивач повинен був звернутись до відповідача щодо укладення додаткової угоди до договору щодо змін умов та строку оплати спірної заборгованості. Таким чином, сума 310000,02 грн. не є заборгованістю Відповідача. Отже, у зв'язку з відсутністю порушення зобов'язання Відповідачем, відсутні підстави для нарахування пені та 3% річних й відповідно для стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

ТОВ «ВК «ВРС-Інжиніринг» у своєму відзиві просило апеляційну скаргу АТ «Покровський ГЗК» залишити без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Антоніка С.Г.-доповідач, суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г., від 11.02.2019 року відкрите апеляційне провадження у справі № 904/4719/18. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, заслухавши представників сторін, що стосуються фактів, викладених в апеляційних скаргах, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ" (Постачальник) та Акціонерним товариством "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) 27.03.2017 року було укладено Договір поставки №Т1262/05, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД, за державним класифікатором продукції та послуг вказуються в Специфікаціях (Додатках) до договору (далі-Товар), які є його невід'ємною частиною, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 Договору) (а.с.16-20).

Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначеними в Специфікаціях (Додатках) до цього Договору. Умови поставки визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010 (п. 3.1 Договору).

Порядок оплати та форма розрахунків вказуються сторонами в Специфікаціях (Додатках) до цього договору (4.6 Договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами. Сторони погодили, що датою укладання Договору вважається остання дата підпису сторін Договору, якщо інше не узгоджено умовами цього Договору. Термін дії договору закінчується 31.12.2018 року, але не раніше повного виконання зобов'язань обома сторонами (п. 13.1 Договору).

11.05.2017 року між Позивачем та Відповідачем складено Специфікацію (Додаток №4 до договору №Т1266/05) , в якому зазначили Товар поставки:

1. Спіраль права Q 2000, М563-65, код УКТ ЗЕД 8431 в кількості 1 штука вартістю (без ПДВ) 2 170 000,00 грн.

2. Спіраль ліва Q 2000, М563-64, код УКТ ЗЕД 8431 в кількості 1 штука вартістю (без ПДВ) 2 170 000,00 грн.

3. Механізм підйому в комплекті з електродвигуном 4 кВт; 1450об/хв, М563-69, код УКТ ЗЕД 8431 в кількості 2 штуки вартістю (без ПДВ) 258 333,35 грн. за 1 одиницю (а.с.21-22).

Відповідно до п. 4.1 Договору та Специфікації, загальна вартість Товару становить 5 828 000,04 грн. (в т.ч. ПДВ 20% - 971 333,34 грн.).

Згідно з п.5 Специфікації, строк поставки на протязі 270 календарних днів з дати відкриття акредитиву з правом дострокової поставки.

Відповідно до п. 8 Специфікації, оплата Товару, що поставляється згідно специфікації (Додатку), здійснюється шляхом відкриття акредитива з наступними характеристиками та умовами:

8.1. Вид акредитива: подільний.

8.2. Сума акредитиву - 5 828 000,04грн. з ПДВ. Термін дії акредитива - 300 календарних днів.

8.3. Банк-емітент акредитиву - ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО"; виконуючий банк - ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", м. Дніпро; авізуючий банк - банк Постачальника, Банк-емітент акредитиву - ПАТ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК"; виконуючий банк - ПАТ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", м.Київ; авізуючий банк - банк Постачальника.

8.4. Виконання акредитивів - шляхом платежу за пред'явленням документів:

- Рахунок-фактура, виписаний Постачальником на ім'я Покупця - 1 прим. (оригінал), 1 прим. (копія)

- Акт приймання-передачі Товару за якістю та кількістю, підписаний представниками Сторін, уповноваженими відповідно до умов Договору, - 1 прим. (оригінал).

- Документ про якість Товару, виданий виробником Товару - 1 прим. (оригінал).

- Товарно-транспортна накладна - 1 прим. (оригінал).

Відповідно до п. 8.9 Специфікації (Додаток №4 до Договору), строк пред'явлення документів до банку - не раніше 45 календарних днів від дати підписання акта прийому-передачі, підписаного уповноваженими представниками Покупця (апліканта) з урахуванням їх персональної відповідальності.

29.06.2017 року ПАТ "Банк Кредит Дніпро" відкритий акредитив №600U/UAN/5658 на загальну суму 5 828 000,04грн із закінченням строку його дії 26.04.2018 року (а.с.25).

21.03.2018 року за видатковими накладними №3 та №4 позивач здійснив поставку "Механізму підйому в комплекті з електродвигуном 4 кВт; 1450об/хв, М563-69, код УКТ ЗЕД 8431" в кількості 2 штук (а.с. 28-30).

21.03.2018 року представники сторін підписали Акт приймання-передачі товару № 1 механізм підйому в комплекті з електродвигуном 4 кВт; 1450об/хв, М563-69, код УКТ ЗЕД 8431 у кількості 1 штука (а.с. 24).

27.08.2018 року позивач звернувся з листом до ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" з проханням роз'яснити причину відмови у виплаті коштів у сумі 310 000,02 грн. по акредитиву №600U/UAN/5658 від 29.06.2017 року (а.с. 26).

ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" листом № 25-3484 від 30.08.2018року на адресу позивача зазначило, що у виплаті коштів за вказаним акредитивом відмовлено у зв'язку з тим, що виявлені розходження в наданому пакеті документів та відмовою принципала (АТ "Покровський ГЗК") на прийняття документів з вказаними розходженнями згідно з листом Принципала 136/04 від 25.04.2018р. (а.с. 27)

Відповідач оплату за актом приймання-передачі товару № 1 механізм підйому в комплекті з електродвигуном 4 кВт; 1450об/хв, М563-69, код УКТ ЗЕД 8431 у кількості 1 штука в розмірі 310000,02грн. не здійснив, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Крім основної суми заборгованості позивач просив стягнути з відповідача (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 61864,11 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 5554,52 грн., інфляційні втрати у розмірі 9011,08 грн.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст..1093 ЦК України, у разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара.

У разі відкриття покритого акредитива при його відкритті бронюються грошові кошти платника на окремому рахунку в банку-емітенті або виконуючому банку.

У разі відкриття непокритого акредитива банк-емітент гарантує оплату за акредитивом при тимчасовій відсутності коштів на рахунку платника за рахунок банківського кредиту.

Статтею 1097 ЦК України встановлено, що для виконання акредитива одержувач грошових коштів подає до виконуючого банку документи, які передбачені умовами акредитива, що підтверджують виконання всіх умов акредитива.

У разі порушення хоча б однієї з цих умов виконання акредитива не провадиться.

Якщо виконуючий банк відмовляє у прийнятті документів, які за зовнішніми ознаками не відповідають умовам акредитива, він повинен негайно повідомити про це одержувача грошових коштів і банк-емітент із визначенням причин відмови.

Якщо банк-емітент, одержавши прийняті виконуючим банком документи, вважає, що вони не відповідають за зовнішніми ознаками умовам акредитива, він має право відмовитися від їх прийняття і вимагати від виконуючого банку суму, сплачену одержувачеві грошових коштів з порушенням умов акредитива.

Відповідно до ст..1098 ЦК України, акредитив закривається у разі:

1) спливу строку дії акредитива;

2) відмови одержувача грошових коштів від використання акредитива до спливу строку його дії, якщо це передбачено умовами акредитива;

3) повного або часткового відкликання акредитива платником, якщо таке відкликання передбачене умовами акредитива.

Про закриття акредитива виконуючий банк повідомляє банк-емітент.

Виконуючий банк одночасно із закриттям акредитива негайно повертає банку-емітентові невикористану суму покритого акредитива. Банк-емітент повинен зарахувати повернені суми на рахунок платника.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Колегія суддів констатує, що АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» виконало свої зобов?язання щодо оплати продукції відповідно до умов договору, відкривши акредитив.

Позивач також виконав свої зобов?язання у строк встановлений договором - 270 календарних днів з дня відкриття акредитиву.

Матеріалами справи підтверджується, що 21.03.2018 року представники сторін підписали Акт приймання-передачі товару № 1 механізм підйому в комплекті з електродвигуном 4 кВт; 1450об/хв, М563-69, код УКТ ЗЕД 8431 у кількості 1 штука (а.с. 24).

Таким чином, відповідно до вимог п.8.9 Специфікації, яким передбачено, що строк оплати за кредитивом розпочинається не раніше ніж 45 днів з моменту підписання акту прийому передачі товару, право пред'явити вимогу про оплату за акредитивом виникає у позивача не раніше 05.05.2018р.

Разом з тим, строк дії акредитиву, який відкритий ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 29.06.2017р., триває 300 календарних днів - до 26.04.2018р.

Враховуючи те, що умовами договору (п.5 Специфікації) була передбачена поставка товару на протязі 270 календарних днів з моменту відкриття акредитиву з правом дострокової поставки, позивач був обізнаний зі строком дії акредитиву та строком пред?явлення документів до банку для оплати, то колегія суддів вважає, що необачність позивача призвела до того, що при настанні строку подання документів на оплату акредитив вже був закритий, так як товар був поставлений у строк за 36 днів до закриття акредитиву, а право на подання документів на оплату виникає через 45 після поставки.

При цьому колегія суддів ще раз наголошує, що ні продавцем, ні покупцем умови договору не порушені.

Оскільки позивачем товар був поставлений, а оплата не отримана не з вини відповідача і строк оплати передбачений договором скінчився, то в даному випадку колегія вважає необхідно керуватися ч.2 ст..530 ЦК України.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься лист позивача від 30.05.2018р. в якому він просить здійснити платіж у сумі 310 000,02 грн. за поставлений товар. Однак доказів його направлення відповідачу не надано і як пояснив в судовому засіданні представник такі докази у нього відсутні.

04.10.2018 позивач листом за № 04-8 звернувся до відповідача з проханням здійснити оплату за поставлений товар, зазначивши, що на листи від 21.05.2018р. та від 30.05.2018р. відповіді не отримали (арк.с.33-34). Факт направлення підтверджується фіскальним чеком Укрпошти (а.с.34).

Ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за поставлений товар, тому висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача 310000,02грн. є законим та обгрунтованим.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було надано розрахунок пені за період з 18.05.18р. по 10.12.18р. в сумі 61864,11 грн., 3% річних за період з 07.05.2018р. по 10.12.2018р. в сумі 5554,52 грн. та інфляційних втрат за період травень 2018р. - жовтень 2018р. в сумі 9011,08 грн.

Колегія суддів погоджується з господарським судом про часткове задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 15287,67грн. за період з 22.10.2018р. по 10.12.2018р. та 3% річних в сумі 1528,77грн. за період 12.10.2018р. по 10.12.2018р., оскільки позивачем було неправильно визначено дату. Підставою для відліку строку є вимога від 04.10.2018р.

Також господарським судом правомірно встановлено, що оскільки вимогу про сплату основної заборгованості пред'явлено позивачем лише 04.10.2018р., не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 9011,08грн. за період травень 2018р.-жовтень 2018р., оскільки у позивача не виникло право на відшкодування інфляційних втрат у цей період.

Вказане вище спростовує доводи апеляційної скарги ТОВ «Виробнича компанія «ВРС-ІНЖИНІРИНГ» про те, що суд необгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 38 015,26 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 025,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 011,08 грн.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ТОВ «Виробнича компанія «ВРС-ІНЖИНІРИНГ» задоволенню не підлягає. Рішення господарського суду слід залишити без змін.

Відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги АТ «Покровський ГЗК» та колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про неможливість розрахуватись за товар після закінчення строку дії акредитиву, так як іншої форми та порядку розрахунків специфікація не містила і через свою необачність позивач повинен був звернутись до відповідача щодо укладення додаткової угоди до договору щодо змін умов та строку оплати спірної заборгованості, оскільки закінчення строку дії акредитиву не позбавляє позивача права отримати оплату за поставлений товар, а відповідача обов'язку оплатити цей товар згідно приписів ч.1 ст.692, ст.530 ЦК України.

Судові витрати за подання апеляційних скарг покласти на заявників.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-ІНЖИНІРИНГ" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018р. у справі № 904/4719/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19.03.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов