ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Справа№ 911/1473/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з"явився

від відповідача: Гробовий О.С. ордер серія КС №537702 від 30.01.19

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київська

пересувна механізована колона-2"

на рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018 р.

у справі № 911/1473/18 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київська пересувна

механізована колона-2"

до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

про стягнення 116 157,06грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.11.2018 р. у справі № 911/1473/18 у задоволенні позову відмовлено

Судом першої інстанції встановлено, що 14.10.2008р. між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» (постачальник) та Акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2») (споживач) було укладено договір № 117 про постачання електричної енергії, відповідно до п. 1.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 152 кВА, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2017р. у справі № 910/1137/16, яке залишено без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017р. і Вищого господарського суду України від 15.11.2017р., відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Київобленерго» про стягнення з ПрАТ «КПМК-2» 1 243 192 грн. 14 коп. за споживання відповідачем електричної енергії та реактивних перетоків у період з вересня 2013р. по грудень 2015р.

Підставою відмови у задоволенні позовних вимог у рішеннях судів зазначено відсутність споживання електричної енергії у даний період ПрАТ «Київська пересувна механізована колона-2».

Позивач - ПрАТ «Київська пересувна механізована колона-2» посилається на те, що ним сплачувалися рахунки за період жовтень 2013 року березень 2014 року на загальну суму 116 157 грн. 06 коп. А отже, за відсутності споживання електричної енергії у зазначений період, сума сплачена ним безпідставно.

Отже за наслідком судових рішень у справі № 910/1137/16 на підставі статті 1212 ЦК України ПрАТ «КПМК-2» звернулося із позовом до ПАТ «Київобленерго» про стягнення 116 157 грн. 06 коп., коштів, які отримані відповідачем безпідставно за начебто споживання позивачем активної електроенергії в жовтні-листопаді 2013р., лютому-березні 2014р.

Господарський суд першої інстанції, погодившись із доводами позивача про безпідставність сплачених коштів, відмовив в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Суд виходив із того, що позивач мав знати з моменту зняття показів з засобів обліку, як це передбачено договором № 117 від 14.10.2008р., про кількість спожитої електричної енергії або про відсутність її споживання. Також суд зазначив, що при розгляді справи № 910/1137/16 ПрАТ «КПМК-2» посилалось на відсутність споживання електричної енергії до дня прийняття у ній рішення.

Позивач звернувся із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі № 911/1473/18.

Посилаючись на положення частини 5 статті 261 ЦК України, позивач зазначив, що початком перебігу строку позовної давності є 23.11.2017р., коли він після остаточного вирішення справи № 910/1137/16 направив ПАТ «Київобленерго» вимогу № 221 про повернення безпідставно одержаних коштів в сумі 116 157 грн. 06 коп. Відповідач вимогу не виконав, про що надав письмову відповідь від 08.12.2017р. за № 11/200/9553. Після чого він (позивач) звернувся із даним позовом до суду в межах строку позовної давності.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частин 1-5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ним в межах виконання договору № 117 від 14.10.2008р. сплачено відповідачу грошові кошти в сумі 116 157 грн. 06 коп. за спожиту активну електроенергію.

В подальшому в судовому порядку при розгляді господарської справи № 910/1137/16 судами всіх інстанцій встановлена відсутність власного споживання активної електроенергії з боку позивача за період з вересня 2013 року по грудень 2015 року, включно, а тому правова підстава для отримання відповідачем коштів за період з жовтня 2013 року до квітня 2014 року відсутня.

Крім іншого, господарські суди у справі № 910/1137/16 встановили, що пунктами 2, 4 додатку № 6 до договору передбачений перелік номерів лічильників, покази яких знімає споживач (в т.ч. облік субспоживачів у разі якщо споживач за цим договором є основним споживачем), а саме: 004798905, 1 та 50845577. Перелік номерів лічильників, покази яких знімає постачальник: 004798905, 1 та 50845577 у вигляді контролю 1 раз на три місяці. При цьому мережі основного споживача фіксуються лічильниками №№ 535742, 535743, які не передбачені умовами договору № 117 від 14.10.2008р.

Відповідно до положень частини 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Касаційний господарський суд в складі Верховного Суду в постанові від 10.04.2018р. у справі № 910/6129/17 висловив таку правову позицію: у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв'язку з договором, але не на виконання договірних умов.

Отже апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правильного правового обґрунтування позовних вимог частиною 1 статті 1212 ЦК України, оскільки відповідач не на виконання договірних умов, тобто безпідставно, отримав від позивача грошові кошти в сумі 116 157 грн. 06 коп.

Однак колегія суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно визначився з початку перебігу строку, в межах якого позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Господарський суд Київської області у даній справі дійшов висновку, що позивач мав знати про порушене право саме з моменту зняття показів із засобів обліку кількості спожитої електричної енергії або про відсутність її споживання. Крім того, при розгляді справи № 910/1137/16 позивач посилався на відсутність споживання електричної енергії у спірний період, а отже він знав щодо відсутності споживання електричної енергії до дня прийняття судового рішення Господарським судом міста Києва від 25.04.2017р.

Такі висновки суд першої інстанції зробив із аналізу ряду пунктів договору № 117 від 14.10.2008р. і додатків до нього.

Але такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам і правозастосовній практиці положень Цивільного кодексу України щодо строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Верховний Суд України в постанові від 29.10.2014р. у справі № 6-152цс14 висловив правову позицію, що формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов'язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Тобто виникнення права на позов пов'язане не з моментом порушення цивільного права суб'єкта, що його реалізує, а з моментом, коли він довідався або міг довідатись про таке порушення, зважаючи при цьому на суб'єктивні і об'єктивні чинники, такі як усвідомлення порушення його права, наявність достатнього обсягу інформації та спеціальних знань, яка б давала можливість усвідомити те, що право порушено, наявність права на захист інтересів.

Господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, зазначив, що вимоги позивача про безпідставність отримання коштів відповідачем є обґрунтованими.

Безпідставність отримання коштів встановлена і підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2017р. у справі № 910/1137/16, яке залишено без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017р. і Вищого господарського суду України від 15.11.2017р.

Отже посилання позивача, що право пред'явити вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів у нього виникло після набрання чинності рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2017р. у справі № 910/1137/16, а саме: з дня прийняття постанови Київським апеляційним господарським судом, є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу .

Позивач 23.11.2017р. направив ПАТ «Київобленерго» вимогу № 221 про повернення безпідставно одержаних коштів в сумі 116 157 грн. 06 коп. Відповідач вимогу не виконав, про що надав письмову відповідь від 08.12.2017р. за № 11/200/9553.

В наступному, 27.06.2018р., в межах строку позовної давності, Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2» звернулося із позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник довів обґрунтованість апеляційної скарги, отже рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018 року у справі № 911/1473/18 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018 року у справі № 911/1473/18 скасувати.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б) на користь Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 67-Б, ) безпідставно одержані кошти в розмірі 116 157,06 грн.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б) на користь Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 67-Б, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 762,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643,00 грн.

6. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

7. Матеріали справи № 911/1473/18 повернути до Господарського суду Київської області.

8. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець