РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/13204/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "ПЛАСКЕ";

до Антимонопольного комітету України;

про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Бондар А. М., довіреність № 0118/1212-11 від 26.01.18;

Яценко В. І., довіреність № 0118/1212-43 від 16.10.18;

Баязітов Л. Р., довіреність № 0118/1212-44 від 16.10.18;

Від відповідача: Д'яков М. О., довіреність № 300-122/02-98 від 06.09.18;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Пласке" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 26.07.2018 року № 372-р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем при прийнятті рішення від 26.07.2018 року № 372-р неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, не доведено обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, неправильно застосовано норми матеріального права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 30.10.2018 року.

Через відділ діловодства суду 29.10.2018 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, у якому останній просив суд витребувати у відповідача копію аудіозапису засідання Антимонопольного комітету України від 26.07.2018 р. (в частині обговорення питання 6 порядку денного цього засідання щодо прийняття рішення по справі № 143-26.13/5-18 та прийняття Оскаржуваного Рішення від 26.07.2018 р. № 372-р), подання Департаменту порушень законодавства про захист економічної конкуренції про попередні висновки за результатами розгляду справи та інших процесуальних та службових документів, що складались Комітетом у ході розгляду справи № 143-26.13/5-18, а також матеріали справи № 143-26.13/5-18.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 та 3 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Позовна заява не містить клопотання про витребування у Комітету копії аудіозапису засідання Комітету від 26.07.2018, подання Департаменту порушень законодавства про захист економічної конкуренції про попередні висновки за результатами розгляду справи та інших процесуальних та службових документів, що складались Комітетом у ході розгляду справи № 143-26.13/5-18, а також матеріалів справи № 143-26.13/5-18.

Оскільки клопотання позивача про витребування доказів не містить жодного обґрунтування щодо пропущеного строку заявления такого клопотання, судом було залишено без задоволення клопотання позивача про витребування доказів від 29.10.2018.

У підготовчому засіданні 30.10.2018 року було оголошено перерву до 15.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 року відкладено підготовче засідання до 27.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/13204/18 до судового розгляду по суті на 24.01.2019.

У судових засіданнях 24.01.2019 та 14.02.2019 було оголошено перерву в слуханні справи по суті.

Представники позивача у судовому засіданні 28.02.2019 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.02.2019 року проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антимонопольного комітету України (надалі - Комітет) № 372-р від 26.07.2018 р. визнано, що ПрАТ «ПЛАСКЕ» вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі на вимоги державного уповноваженого Комітету від 15.09.2017 № 143-29/08-10063 та від 01.11.2017 № 143-29/08-11863 у встановлений ним строк.

За вказане порушення на ПрАТ «ПЛАСКЕ» накладено штрафи у розмірі 82 600 грн. та 82 600 грн. відповідно. Загальна сума накладеного штрафу складає 165 200 грн.

Позивач не погоджується з висновками Комітету про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, звернувся до Господарського суду м. Києва на підставі статі 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з позовом про визнання недійним рішення № 372-р від 26.07.2018 р. з підстав порушення та неправильного застосування відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 372-р від 26.07.2018 р. в межах зазначеного строку.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на таке.

У ході розгляду справи № 143-26.13/97-17, розпочатої за ознаками вчинення порушення товариством з обмеженою відповідальністю «ППЛ-33-35» законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з технічної підтримки та обслуговування інформаційної системи портового співтовариства шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, Комітетом було надіслано ПрАТ «ПЛАСКЕ» вимоги державного уповноваженого Комітету від 15.09.2017 № 143-29/08-10063 (далі - Вимога 1) та від 01.11.2017 № 143-29/08-11863 (далі - Вимога 2), у яких відповідно до статей 3, 7, 16, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» запропоновано надати Комітету відповідну інформацію та належним чином засвідчені копії документів.

У Вимозі 1 ПрАТ «ПЛАСКЕ» було запропоновано у 25-денний строк з дня отримання вимоги надати Комітету інформацію та належним чином засвідчені копії документів відповідно до пунктів цієї вимоги.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 153 Вимогу 1 ПрАТ «ПЛАСКЕ» отримало 21.09.2017.

Листом від 14.10.2017 № 7101401/01/004-002 (вх. № 8-01/10366 від 23.10.2017) позивач звернувся до Комітету з клопотанням про продовження строку надання інформації на пункт 2 Вимоги 1 строком на 60 днів у зв'язку з тим, що відповідь на запитувану інформацію потребує перевірки та відбору значного масиву документації.

Листом від 26.10.2017 № 143-29/08-11572 Комітетом було повідомлено позивача про продовження строку для надання інформації на пункт 2 Вимоги 1 на 25 календарних днів з дня отримання листа.

Листом від 24.11.2017 № 7112401/01/004-001 (вх. № 8-143/11677 від 27.11.2017) ПрАТ «ПЛАСКЕ» надало інформацію на Вимогу 1.

Антимонопольний комітет України вважає, що:

- листом від 14.10.2017 № 7101401/01/004-001 (вх. № 8-01/10365 від 23.10.2017) ПрАТ «ПЛАСКЕ» надало інформацію на Вимогу 1 в неповному обсязі, оскільки не надало відповіді на пункти 1.2, 3 та 12 Вимоги 1.

- листом від 24.11.2017 № 7112401/01/004-001 (вх. № 8-143/11677 від 27.11.2017) ПрАТ «ПЛАСКЕ» надало інформацію на Вимогу 1 в неповному обсязі, оскільки не надало відповіді на пункт 2 Вимоги 1.

Як вбачається з п. 1.2 Вимоги 1 Комітетом запитувалась інформація стосовно досвіду ПрАТ «ПЛАСКЕ» впровадження електронного документообігу, копії підтверджуючих документів та перелік контрагентів позивача у сфері впровадження електронного документообігу.

У відповідь на п. 1.2 вимоги 1 позивач повідомив, що організація приймала участь у всіх пілотних проектах, пов'язаних із спрощенням процедур міжнародної торгівлі, що проводились органами Державної фіскальної служби України. Організація була однією з перших акредитованих у ЄС, що надало можливість інтегрувати місце введення даних з території України в комп 'ютерну митну систему NCTS (Нова митна транзитна система), що забезпечує передачу інформації та документів для митних органів країн ЄС в електронному вигляді. На сьогоднішній день впровадження NCTS є пріоритетною задачею в межах політики ЄС «Східне партнерство». Організація є учасником кластеру «Цифровий транспортний коридор Балтійське - Чорне море. Організація приймала участь у впровадженні електронного документообігу та спрощенню проведення митного контролю та митного оформлення вантажів, що переміщуються через митні кордони країн-учасниць процесу перевезень контрейлерного потягу «ВІКІНГ».

Однак, підтверджуючих документів щодо досвіду впровадження електронного документообігу, позивачем надано не було.

У своєму листі від 24.11.2017 № 7112401/01/004-002 позивач надав наступні пояснення стосовно подання інформації в неповному обсязі на п 1.2 Вимоги 1: «по питанню 1.2 вимоги від 15.09.2017 № 143-29/08-10063 інформація була надана Антимонопольному комітету України у відповіді вих. № 7101401/01/004-002 від 14.10.2017 відповідно до розуміння Організацією змісту поставленого питання. Відповідно до вказаного, у зв'язку із можливістю різного тлумачення поставленого питання, Організація вбачає відсутність факту подання інформації у неповному обсязі за цим питанням.

Документи щодо досвіду впровадження електронного документообігу були надані позивачем листом від 24.11.2017 № 711241/01/004-002 у відповідь на Вимогу 2, що свідчить про їх наявність у ПрАТ «ПЛАСКЕ» та можливість їх надання на Вимогу 1 у встановлені строки.

Водночас позивач зазначає, що ним не було надано відповідь на п. 1.2 Вимоги 1 у встановлені строки через недостатню коректність поставленого питання, можливість різного його тлумачення та недостатнє розуміння Комітетом специфіки запитаної інформації, у зв'язку з чим ним було надано відповідь на п. 1.2 Вимоги 1 відповідно до свого розуміння вказаного пункту.

Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що зазначена у п. 1.2 Вимоги 1 інформація про необхідність надати до Комітету підтверджуючі документи є точною та однозначною, що нівелює можливість різного тлумачення зазначеного пункту, тому доводи позивача не спростовують висновків Комітету, що ненадання підтверджуючих документів щодо досвіду впровадження електронного документообігу ним надано не було, а отже відповідь на п. 1.2 вимоги 1 була надана позивачем в неповному обсязі.

У п. 2 Вимоги 1 відповідачем запитувалась інформація стосовно вартості робіт з дослідження, проектування, створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу профінансованих Позивачем з конкретизацією джерел походження коштів (залучені чи власні, якщо залучені - зазначити особу (суб'єкта господарювання), що їх надавала, та країну походження відповідної особи (суб'єкта господарювання). Інформацію необхідно було надати за встановленою табличною формою у вказаному пункті, оскільки листом від 05.05.2017 № 7050301/01/004-001 ПрАТ «ПЛАСКЕ» повідомило, що фінансування дослідження, проектування та створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу здійснювалось за рахунок власних коштів приватного інвестора, яким виступало ПрАТ «ПЛАСКЕ».

Позивач звернувся до Комітету з клопотанням про подовження строку надання інформації на п. 2 Вимоги 1 строком на 60 днів у зв'язку з тим, що відповідь на запитувану інформацію потребує перевірки та підбору значного масиву документації.

У листі від 24.11.2017 №7112401/01/004-001 ПрАТ «ПЛАСКЕ» зазначило, що надати інформацію у запропонованій Антимонопольним комітетом України табличній формі, є неможливим з вказаних в листі причин та відсутністю необхідних відомостей для належного заповнення такої форми.

При цьому з клопотання позивача про продовження строку для надання відповіді на п. 2 Вимоги 1, доданого до листа позивача від 14.10.2017 № 7101401/01/004-001, вбачається, що інформація, запитувана відповідачем, була наявна у позивача, але її надання потребує перевірки та підбору даних значного обсягу документів.

Разом з тим, позивач не надав інформації відповідно до запропонованої табличної форми, пояснюючи це відсутністю даних для її заповнення.

Запропонована таблична форма щодо вартості робіт з дослідження, проектування створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу профінансованих позивачем з конкретизацією джерел походження складалася відповідно до інформації, наданої ПрАТ «ПЛАСКЕ» листом від 05.05.2017 № 7050301/01/004-001.

Таким чином, Позивач мав повідомити комітет у встановлений у Вимозі 1 строк про неможливість надання такої інформації або ж надати належні пояснення щодо невідповідності раніше наданої Комітету інформації, відповідно до якої складалася запропонована таблична форма.

У п. 3 Вимоги 1 Комітетом запитувалась інформація стосовно того чи фінансував/фінансує позивач доопрацювання інформаційної системи портового співтовариства в частині програмно - апаратного комплексу, якщо так - надати інформацію за наведеною табличною формою у вказаному пункті.

Позивачем у відповідь на п. 3 Вимоги 1 було зазначено наступне: «Як вже зазначалось у листі Організації № 7050301/01/004-001 від 03.05.2017 на підставі публічної оферти ДП «Одеський морський порт» від 16.04.2012 було організовано впровадження пілотного проекту «Єдине інформаційне портове співробітництво» шляхом заснування спеціалізованого підприємства ТОВ «ППЛ 33-35» для створення програмно-апаратного комплексу, завданням якого було проводити дослідження та проектування планування портової логістики у відповідності до рекомендації ЄЕК ООН. На підтвердження цих намірів було укладено Меморандум про співробітництво № КД-17182 від 11.05.2012. Розробку, вдосконалення та підтримання програмно-апаратного комплексу здійснює ТОВ «ППЛ 33-35».

Як вбачається з відповіді позивача на п. 3 Вимоги 1, саме запитуваної Комітетом інформації стосовно того чи фінансувало/фінансує ПрАТ «ПЛАСКЕ» доопрацювання інформаційної системи портового співтовариства в частині програмно-апартного комплексу позивач не надав.

У п. 12 Вимоги 1 зазначалося, що за наявною в Комітеті інформацією в Російській Федерації зареєстрований суб'єкт господарювання з назвою схожою із назвою ПрАТ «ПЛАСКЕ» та запитувалось чи пов'язані зазначені суб'єкти господарювання відносинами контролю у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» між собою та чи має відношення голова загальних зборів акціонерів ПрАТ «ПЛАСКЕ» ОСОБА_5 до «Пласке», яке знаходиться на території Російської Федерації, якщо так - вказати яким чином та надати копії підтверджуючих документів.

ПрАТ «»ПЛАСКЕ» листом від 14.10.2017 № 7101401/01/004-001 у відповідь на п. 12 Вимоги 1 зазначив, що зміст поставленого питання не є предметом дослідження відповідності вимогам законодавства про захист економічної конкуренції порядку використання та підключення до інформаційної системи портового співтовариства, що проводиться за власною ініціативою Антимонопольного комітету.

У п. 6 Вимоги 2 Комітет пояснив позивачу, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. В межах розслідування у справі № 143-26.13/97-17 Комітетом здійснюється збір доказів для визначення наявності або відсутності порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ «ППЛ 33-35».

Водночас законодавство України не уповноважує суб'єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Така правова позиція, зокрема, викладена у постанові ВГСУ від 10.02.2009 у справі № 8/71.

Відтак, звернення до позивача з вимогою про надання інформації у зв'язку із розглядом справи жодним чином не є порушенням Конституції України чи перевищенням своїх повноважень з боку Комітету.

Отже, враховуючи вищевикладене, ПрАТ «ПЛАСКЕ» надало на Вимогу 1 інформацію в неповному обсязі у встановлений державним уповноваженим Комітету строк, оскільки ним не було надано в повному обсязі відповіді на п.п. 1.2, 2, 3, 12 Вимоги 1, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

У Вимозі 2 Комітету ПрАТ «ПЛАСКЕ» було запропоновано у 20-денний строк з дня отримання вимоги надати Комітету інформацію та належним чином засвідчені копії документів відповідно до пунктів цієї вимоги.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 2007 Вимогу 2 ПрАТ «ПЛАСКЕ» отримало 07.11.2017.

Листом від 24.11.2017 № 7112401/01/004-002 позивачем було надано інформацію на Вимогу 2 .

Антимонопольний комітет України вважає, що листом від 24.11.2017 № 7112401/01/004-002 позивачем було надано інформацію в неповному обсязі, а саме, не надано відповіді на пункти 2 та 6 Вимоги 2.

У п. 2 Вимоги 2 повторно запитувалась інформація стосовно того чи фінансував/фінансує позивач доопрацювання ІСПС (ПАК), якщо так - необхідно було надати інформацію за наведеною табличною формою у вказаному пункті, якщо ні - зазначити про це.

Позивач у відповіді на п. 2 Вимоги 2 зазначив, що не може надати інформацію за наведеною табличною формою, оскільки у нього відсутні необхідні відомості для належного її заповнення.

При цьому Позивач зазначив, що під терміном «доопрацювання ІСПС (ПАК) ним розуміється внесення змін до функціональних можливостей програмно - апаратного комплексу, а також було повідомлено, що такі дії проводяться спеціалізованим підприємством на підставі технічних завдань ДП «АМПУ» та відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451.

Разом з цим, листом від 05.05.2017 № 7050301/01/004-001 ПрАТ «ПЛАСКЕ» повідомляло Комітет, що, фінансування дослідження, проектування та створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу здійснювалось за рахунок власних коштів приватного інвестора, яким виступало ПрАТ «ПЛАСКЕ».

Враховуючи тлумачення ПрАТ «ПЛАСКЕ» п. 2 Вимоги 2, позивач володів інформацією щодо того чи фінансує він спеціалізоване підприємство при внесені ним змін до функціональних можливостей програмно-апаратного комплексу, в яких обсягах та в якому році відбувалося таке фінансування тощо.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач мав повідомити Комітет про нездійснення ним фінансування доопрацювання ІСПС (ПАК), або ж надати інформацію, якою володіє на момент отримання вимоги 2.

У п. 6 Вимоги 2 повторно запитувалась інформація щодо наявності відносин контролю між ПрАТ «ПЛАСКЕ» головою загальних зборів акціонерів ПрАТ «ПЛАСКЕ» ОСОБА_5 та суб'єктом господарювання «Пласке» на території Російської Федерації у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Позивач, у відповіді на п. 6 Вимоги 2 зазначив, що ОСОБА_5 є одним із акціонерів Товариства, який володіє контрольним пакетом акцій Товариства та пов'язаний з ним відносинами контролю у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Проте інформацію щодо наявності або відсутності відносин контролю як самого ПрАТ «ПЛАСКЕ», так і ОСОБА_5 з «Пласке», яке розташоване на території Російської Федерації, надано не було.

Заперечуючи проти подання позивач зазначав, що організація реалізувала своє законне право звернути увагу державного уповноваженого Комітету на невідповідність запитаної інформації вимогам допустимості доказів по справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Не погоджуючись із правомірністю запитуваної інформації, однак, для забезпечення належного розслідування по справі, Організацією була надана додаткова інформація з приводу поставленого питання.

Крім того, суб'єкти господарювання, які пов'язані відносинами контролю, є єдиним суб'єктом господарювання у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач володів інформацією стосовно запитуваних відносин контролю з іншим суб'єктом господарювання або ж мав звернутися до суб'єктів господарювання, фізичних осіб з якими він пов'язаний відносинами контролю щодо надання запитуваної Комітетом інформації.

Неподання суб'єктом господарювання певної інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Комітету є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу незалежно від того, чи надсилалися таким органом даному суб'єктові господарювання у подальшому інші запити з таких самих питань, але з іншими строками виконання.

Така правова позиція підтверджується, зокрема, в постанові ВГСУ від 21.02.2006 у справі № 15/172-0-2005. в постанові ВГСУ від 12.03.2013 у справі № 5011-20/3185-2012 та в постанові ВГСУ від 29.11.2016 у справі № 922/1540/16.

Отже, враховуючи зазначені обставини, ПрАТ «ПЛАСКЕ» надало на Вимогу 2 інформацію в неповному обсязі у встановлений державним уповноваженим Комітету строк, оскільки ним не було надано відповіді на п.п. 2, 6 Вимоги 2, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету є органом Комітету.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інптих фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до пункту 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є подання інформації в неповному обсязі Комітету у встановлені органами Комітету строки.

Положеннями статей 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що вимоги державного уповноваженого Комітету є обов'язковими для виконання у визначений ним строк; суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу державного уповноваженого Комітету подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Комітетом завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи органів Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб'єктів господарювання та інших осіб.

Законодавством України не передбачено спеціальної форми, а так само і порядку надсилання відповіді на запит про надання інформації. Отже, така інформація може надаватися в будь-якій не забороненій законом формі та спосіб, з огляду, водночас, на те, що заперечення органом Антимонопольного комітету України подання суб'єктом господарювання інформації потребує подання останнім належних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно належного виконання обов'язку з надання витребуваної інформації.

Такі правові позиції викладено і в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Отже, відповідач у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача відповідну інформацію, а останнє, у свою чергу, мало у встановлений Комітетом строк її подати у будь-якій не забороненій законом формі та спосіб.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення органом АМК України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб'єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

Таким чином, судом встановлено, що не надання Позивачем інформації, правомірно визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України у встановлені ним строки та застосовано до позивача санкції, передбачені статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення від 26.07.2018 № 372-р прийнято Антимонопольним комітетом України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

З огляду на наведене позовні вимоги відхиляються повністю, а судові витрати у справі покладаються на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.03.2019.

Суддя О.В. Мандриченко