РІШЕННЯ

11 березня 2019 року Справа № 913/608/18

Провадження №16/913/608/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Ін.», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східний Портал», м.Рубіжне Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне підприємство «Будрекс-2002», м.Київ

про стягнення 237669 грн 31 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Гулевич В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

від третьої особи: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі несплачених орендних платежів за договором оренди залізничних цистерн від 15.06.2018 №RW/2018/01 в сумі 223 560,00 грн та пені у сумі 14109,31 грн за період з 06.07.2018 по 16.11.2018 (з урахуванням заяви від 18.12.2018 №б/н про зміну предмету позову).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.12.2018.

Представники сторін в судове засідання 20.12.2018 не прибули.

У звязку з відсутністю доказів отримання відповідачем ухвали від 10.12.2018, та заявою позивача про відкладення підготовчого засідання, суд відклав підготовче засідання на 28.01.2019.

У підготовче судове засідання 28.01.2019 прибув повноважний представник відповідача.

Від ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» через канцелярію суду надійшла заява від 18.12.2018 №б/н про зміну предмету позову. В обгрунтування вказаної заяви, позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2018 №01 та акту прийому-передачі від 15.06.2018 ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» придбав у ТОВ «Сіті Сервіс Дон» вагон (цистерну): 279 цистерн та 2 критих вагони, серед яких 9 (девять) вагонів, які перебувають у користуванні відповідача.

Як вказує позивач, разом з актом приймання-передачі від 15.06.2018 ТОВ «Сіті Сервіс Дон» передало оригінали та копії документів, що підтверджують право власності на вагони: договір відступлення права вимоги (цесії) від 05.03.2018, укладений ТОВ «Сіті Сервіс Дон» з ТОВ «Lykryst International», акт прийому-передачі від 30.04.2018 на виконання мирової угоди від 28.04.2016 і договору цесії від 05.03.2018, ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 16.05.2016 у цивільній справі №752/5409/16-ц, якою затверджену мирову угоду від 28.04.2016, укладену між ТОВ «Lykryst International» та ПП «Будрекс-2002» та угоду про порядок часткового погашення зобовязання від 30.04.2018, укладену між ПП «Будрекс-2002» та ТОВ «Сіті Сервіс Дон».

Позивач стверджує, що 15.06.2018 ним на адресу відповідача направлено договір оренди залізничного рухомого складу №RW/2018/01 в 2 (двох) примірниках строком дії до 31.12.2018, однак примірник договору, підписаний відповідачем на адресу позивача не надійшов. Як вказує позивач, фактично він передав відповідачу в оренду залізничні цистерни у кількості 9 (девять) вагонів, що на його думку підтверджується актом приймання-передачі вагонів від 16.06.2018 №1 та даними Головного інформаційно-обчислювального центру ПАТ «Укрзалізниця», однак відповідач кошти за користування залізничними цистернами не сплачував.

Позивач, посилаючись на ст.ст.224-226 ГК України, ст.ст. 614,623,1194 ЦК України просить позовну заяву задовольнити та стягнути з ТОВ «Східний Портал» на користь ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» збитки (упущену вигоду) у розмірі несплачених орендних платежів у сумі 223560 грн основного боргу та пеню у розмірі 14109,31 грн.

Відповідно до ч.3 ст.46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи викладене, суд прийняв заяву позивача про зміну предмету позову.

Так, предметом позову є: стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі несплачених орендних платежів у сумі 223 560,00 грн та пені у розмірі 14 109,31 грн.

Від ТОВ «Східний Портал» через канцелярію суду надійшов відзив від 15.01.2019 №б/н на заяву про зміну предмету позову.

Відповідач у відзиві вважає, що позивачем не доведено наявність реальних збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками, тобто усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Також відповідач зазначає, що позивач не надав належних доказів направлення на адресу відповідача пропозиції щодо укладення договору та її обгрунтування, не надав доказів ведення переговорів із відповідачем та доказів підписання договору.

Відповідач стверджує, що до отримання ним позовної заяви, йому не було відомо, що підприємство позивача є власником вагонів та вважає, що даний факт є спірним, оскільки в провадженні господарського суду м.Києва знаходиться справа за позовом ПП «Будрекс-2002» до ТОВ «Lykryst International», ТОВ «Сіті Сервіс Дон» та ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» №910/12414/18 про визнання недійсним правочинів, в тому числі й договору купівлі-продажу вагонів від 15.06.2018 №01, укладеного між позивачем та ТОВ «Сіті Сервіс Дон».

Також, відповідач заперечує проти розміру упущеної вигоди, так як вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказати розмір реального неодержаного доходу у вигляді упущеної вигоди та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Від приватного підприємства «Будрекс-2002» надійшла заява від 17.01.2019 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Заявник вказує, що він є дійсним власником вагонів-цистерн та ним не приймалося жодних рішень та не вчинялося жодних дій щодо передачі вагонів-цистерн у власність третім особам, в тому числі і ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» Також заявник вказує, що підприємство позивача не зареєстровано в автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів ДП «Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці» як власник вагонів.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.01.2019 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне підприємство «Будрекс-2002», строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 11.03.2019 включно та підготовче засідання відкладено на 18.02.2019.

У судове засідання 18.02.2019 представники сторін не прибули.

Від приватного підприємства «Будрекс-2002» 14.02.2019 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення від 12.02.2019 №б/н, в яких третя особа зазначає, що дійсним власником вагонів-цистерн, які передавалися в оренду позивачем, є саме ПП «Будрекс-2002».

ПП «Будрекс-2002» стверджує, що не надавало дозвіл та не приймало рішення про передачу вагонів ТОВ «Сіті Сервіс Дон» в рахунок погашення будь-якого боргу.

Таким чином, третя особа у задоволенні позову просить відмовити.

Від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 18.02.2019 №б/н про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату.

Суд задовольнив вказане клопотання відповідача.

Ухвалою господарського суду від 18.02.2019 підготовче засідання відкладено на 11.03.2019 о 12 год. 10 хв.

Представники сторін в судове засідання 11.03.2019 не прибули.

Від відповідача на адресу суду 11.03.2019 надійшли письмові пояснення від 07.03.2019 №б/н, в яких зазначає, що розділом 2 Правил експлуатації та пономерного обліку власних вантажних вагонів передбачено, що документами, підтверджуючими право власності на вантажні вагони є, зокрема, технічний паспорт на вагон форми ВУ-4М та договір з вагонобудівельним заводом на поставку нового вагона, а при перепродажу вагона - договори на перепродаж та акти передачі (прийому) послідовно від завода-виготовителя до останнього власника, або інші документи, які набрали юридичної сили і підтверджують факт придбання вагонів.

Відповідач вказує, що в автоматизованому банку даних (АБД ПВ) парку вантажних вагонів ДП «ГІОЦ Укрзалізниці» містяться відомості про ПП «Будрекс-2002» як власника вагонів, що ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» не міг на підставі Правил реєстрації та експлуатації вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та звязку України від 28.09.2004 №856 здійснити перереєстрацію вагонів, оскільки вказаний наказ втратив чинність 06.03.2015.

Відповідач зазначає, що в провадженні господарського суду м. Києва перебувають справи, зокрема, №910/12269/18 про зобовязання ПАТ «Українська залізниця» внести зміни до АБД ПВ шляхом проставлення ознаки код 05 «Зміна власника вагону, внесеного до АБД ПВ» з ПП «Будрекс-2002» на ТОВ «ОСОБА_1 Ін.», за результатами розгляду якої, судом відмовлено в задоволенні позову; та №910/12414/18 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.06.2018 №01, укладеного між ТОВ «Сіті Сервіс Дон» та позивачем у даній справі, який останній надає в обґрунтування позовних вимог у даній справі. Відповідач зазначає, що ТОВ «Східний портал» не є стороною у спорі про власність між ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» та ПП «Будрекс-2002» ,документального підтвердження про перехід права власності вагонів-цистерн від ПП «Будрекс-2002» до позивача немає.

Крім того, відповідач вказує, що він не отримував від позивача ані пропозиції укласти договір оренди вагонів-цистерн, ані сам проект договору, оскільки вважає, що станом на 15.06.2018 повноваження у керівника ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» ОСОБА_2 були відсутні.

Представник позивача не прибув в жодне судове засідання, хоча судом неодноразово було запропоновано йому бути присутнім на судових засіданнях, а тому, суд, дослідивши матеріали справи, на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України вирішив закрити підготовче провадження і перейти до розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

При вирішенні спору судом встановлено наступне.

Як стверджує позивач, між ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» (позивач, орендодавець) та ТОВ «Східний портал» (відповідач, орендар) укладено договір оренди залізничних цистерн від 15.06.2018 №RW/2018/01, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування рухомий склад-залізничні цистерни, згідно заявки орендатора, комерційно придатний та технічно справний (далі «РС»), який буде використовуватись орендарем для перевезення смоли камяновугільні та бензолу (п. 1.1. договору).

Вказаний договір наданий до матеріалів справи у копії та підписаний лише директором ТОВ «ОСОБА_1 Ін.» ОСОБА_2.

Позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою до відповідача про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 223560грн., що є не отриманими позивачем орендними платежами за користування відповідачем вагонами, а також позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну оплату орендних платежів в сумі 14109,31грн.

Відповідач проти позову заперечує і вказує, що в договірні правовідносини з позивачем з приводу оренди вагонів не вступав, договір не підписував і зазначеними у позовній заяві вагонами не користувався.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача проти позову заперечує і вказує, що право власності на вагони, за користування якими позивач намагається отримати плату, належить приватному підприємству «Будрекс-2002» (третій особі). Третя особа не укладала з відповідачем договору на користування вагонами на правах оренди чи на підставі будь-якого іншого права.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це розрахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Відшкодування збитків можливо лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка, наявність збитків, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків, вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Тобто, упущена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход.

З заяви про зміну предмету спору вбачається, що позивач визначив суму упущеної вигоди в розмірі в сумі 223 560,00 грн. При визначенні цієї суми позивач виходив з розміру несплачених відповідачем орендних платежів за користування 9 вагонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені збитки за неодержання доходів від надання відповідачеві в оренду вагонів на підставі договору оренди залізничних цистерн від 15.06.18 №.RW/2018/01.

Суд зазначає, що договір оренди залізничного рухомого складу сторонами не укладений, оскільки проект договору від 15.06.2018 №RW/2018/01, як і додатки до нього, відповідачем підписані не були. Акт прийому-передачі вагонів в оренду від 16.06.2018 №1 (а.с. 21), акт наданих послуг від 31.08.2018 №3 (а.с. 24). односторонньо підписані позивачем, як і рахунки на оплату орендної плати. Враховуючи такі обставини, відсутні підстави для твердження про існування у відповідача договірних зобовязань перед позивачем з виплати орендної плати за оренду вагонів. Отже, відсутні підстави стверджувати про вчинення відповідачем протиправної поведінки по відношенню до майна позивача при виконанні договору і обовязку сплачувати збитки на підставі ст.ст.224,225 ГК України).

Доказів фактичного використання відповідачем зазначених у позові вагонів у спірний період, як і доказів прав власності позивача на зазначені вагони, позивач не надав, у звязку з чим відсутні підстави для тверджень про понесені позивачем збитки у вигляді упущеної вигоди, адже неможливо планувати отримання доходу при неукладеному договорі і при відсутності належних документів про фактичне використання контрагентом (або іншою особою) власного майна, яке обліковується на балансі підприємства.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованим, не доведеними достатніми, належними та допустимими доказами та такими, що задоволенню не підлягають.

Стосовно доказів щодо права власності на спірні вагони суд зазначає. Технічні паспорти на вагони відсутні, фінансові та бухгалтерські документи про облік вагонів на підприємстві позивача відсутні. Позивач обґрунтовує право власності на вагони лише договором купівлі-продажу від 15.06.2018 №01, укладеним з ТОВ «Сіті Сервіс Дон», про визнання недійсним якого відкрито провадження у справі №910/12414/18 в господарському суді м. Києва.

Крім того, відповідно до листа філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Укрзалізниця» від 24.09.2018 №36/2889 станом на 20.08.2018 власником спірних вагонів є ПП «Будрекс-2002».

Наказ від 28.09.2004 №856, який позивач вказав в своїй редакції проекту договору на оренду вагонів (п.1.4), втратив чинність 06.03.2015 на підставі наказу Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17 «Про затвердження Правил експлуатації власних вантажних вагонів».

Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 14 109,31 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) не є за своєю правовою природою грошовим зобовязанням і пеня на збитки не нараховується.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на позивача повністю. Відповідачем до відзиву на заяву про зміну предмету позову додано орієнтовний розрахунок суми судових витрат від 15.01.19 (а.с.107-108), проте заяви про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу адвоката в матеріалах справи не міститься, у звязку з чим відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат даним рішенням.

Керуючись ст.ст.46, 73-79, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати при зверненні з позовом до суду покласти на позивача.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 20-денного строку з дня складення і підписання повного тексту.

Повний текст рішення складено і підписано 21.03.2019

Суддя Р. Шеліхіна