СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

20 березня 2019 року Справа № Б-39/64-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.,

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Колядинського Андрія Олеговича, м. Харків,

про забезпечення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Поліс» шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо нерухомого майна банкрута,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 (суддя Усатий В.О.), постановлену в м. Харкові о 17год 17хв, повний текст якої складений 11.02.2019,

у справі №Б-39/64-10

за заявою: Фізичної особи-підприємця Колядинського Андрія Олеговича, м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

18.03.2018 Колядинський Андрій Олегович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з заявою про забезпечення апеляційної скарги, в якій просить:

- вжити заходів забезпечення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Поліс» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №Б-39/64-10 шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо майна, яке було включено до ліквідаційної маси в процедурі банкрутства ФОП Колядинського А.О. та реалізоване за результатами відкритих торгів з продажу майна банкрута ФОП Колядинського А.О., які проводилися Товарною біржою «Правопорядок» 24.01.2011, а саме щодо наступних об'єктів нерухомості:

1) нежитлових приміщень 1-го поверху 2-1-:-2-3, в літ. "А-4", загальною площею 120,5 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно НОМЕР_7, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_8;

2) нежитлових приміщень 1-го поверху №4-1-:-4-7, 4-7а,4-8 в літ."А-16", загальною площею 153,2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно НОМЕР_10, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_9;

3) нежитлових приміщень 1-го поверху №1а, 2а, 4а, 5а, 7а, 8, 8а, 12, 15, 20, 21, 21а, ХІV,ХХVІІ, в літ. "А-1", загальною площею 393,5 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_6, спеціальний розділ НОМЕР_11;

4) нежитлових приміщень підвалу № IX, X, XI, ХІХа, 3, 5, 10, площею 279, 2 кв.м, 1-го поверху XIII, ХІІІа, площею 23,6 кв.м, антресолі №1, 1а, площею 19,7 кв.м загальною площею 322,5 кв.м, в літ."А-14", що розташовані за адресою: АДРЕСА_6, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23221724;

5) нежитлових приміщень 1-го поверху №15а, 15б, 15в, 15г, ХХІХ, в літ."А1-1", площею 291,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_6, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно НОМЕР_12;

6) нежитлових приміщень першого поверху № 26-1-26-4, в літ.«А-5», загальною площею 99,5 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 (договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений за результатами проведених відкритих торгів 24.11.2011);

- накласти заборону на вчинення будь-яких дій щодо вищезазначеного майна.

Колядинський А. О. свої вимоги з посиланням на статтю 41 Конституції України, статті 136,137 ГПК України обґрунтовує тим, що 17.01.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано іпотеку стосовна майна, яке було включно до ліквідаційної маси в процедурі банкрутства боржника, та в подальшому реалізовано та перепродано за результатами відкритих торгів, при цьому іпотекодержателем визначено ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», іпотекодавцем - Колядинського А.О. Однак, Колядинський А.О. не є власником цього майна, що, на думку заявника, свідчить про намір ТОВ «ФК «Поліс» обійти регламентовану законодавством процедуру банкрутства шляхом реєстрації за собою права власності на іпотечне майно в індивідуальному порядку поза процедурою банкрутства. Крім того, вказує на те, що ТОВ «ФК «Поліс» надіслало Колядинському А.О., а також особам, до яких перейшло право власності на дане майно внаслідок проведення публічних торгів, та особам, до яких це майно перейшло внаслідок перепродажу, вимоги про сплату заборгованості за генеральною угодою і кредитним договором з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цих вимог. Заявник вважає, що фактично майно буде втрачено внаслідок реєстрації ТОВ «ФК «Поліс» за собою права власності на іпотечне майно в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку» поза процедурою банкрутства, що призведе до порушення процедури банкрутства у відповідній частині, утруднить чи взагалі зробить неможливим повернення майна банкрута в разі визнання судом недійсними результатів аукціону.

20.03.2019 ТОВ «ФК «Поліс» подано клопотання, у якому воно просить розглянути заяву ОСОБА_2 про забезпечення апеляційної скарги шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо нерухомого майна банкрута, яке включено до ліквідаційної маси та реалізовано за результатами відкритих торгів, у судовому засіданні з викликом сторін; надати ТОВ «ФК «Поліс» можливість надати власні пояснення та докази та взяти участь у судовому засіданні щодо розгляду заяви; надати можливість ознайомитись з заявою ОСОБА_2

Відповідно до статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши заяву Колядинського А.О. про забезпечення апеляційної скарги та докази на підтвердження її вимог, дійшов висновку, що даний випадок не є винятковим, а наданих пояснень та доказів достатньо для розгляду цієї заяви, у зв'язку з чим дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Поліс» в частині розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення апеляційної скарги у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши матеріали справи та доводи заяви Колядинського А. О. про забезпечення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Поліс», колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.06.2010 порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Колядинського А.О. (т.1,а.с.1-4).

18.04.2016 ліквідатором подано заяву на дії учасників ліквідаційної процедури, у якій він просив:

- визнати дії ліквідатора ОСОБА_3 та інших учасників ліквідаційної процедури щодо продажу майна неправомірними;

- визнати недійсними результати відкритих торгів з продажу майна банкрута ФОП Колядинського А.О., який проводився Товарною біржею "Правопорядок" від 24.01.2011;

- визнати недійсними протоколи відкритих торгів 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011;

- визнати недійсними договори купівлі - продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011, а саме:

- договір купівлі - продажу від 03.09.2011 нежитлових приміщень 1-го поверху № 26-1-26-4, в ЛІТ.А-5, загальною площею 99,5 кв.м, у будинку АДРЕСА_9. Покупець: ОСОБА_4, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1;

- договір купівлі - продажу від 04.02.2011 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 4-1-:-4-8, в літ."А-16", загальною площею 153,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5, які є предметом застави ПАТ "ВТБ Банк". Покупець: ОСОБА_5, Код НОМЕР_2, АДРЕСА_8;

- договір купівлі - продажу від 04.02.2011 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, в літ. "А-4", загальною площею 120,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4, які є предметом застави ПАТ "ВТБ Банк". Покупець: ОСОБА_6, код НОМЕР_3, АДРЕСА_2;

- договір купівлі - продажу від 04.02.2011 на нежитлові приміщення 1-го поверху №1а, 2а, 4а, 5а, 7а, 8, 8а, 12, 15, 20, 21, 21а, ХІV.ХХVІІ, в літ. "А-1", загальною площею 393,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_6, які є предметом застави ПАТ "ВТБ Банк". Покупець: ОСОБА_7, код НОМЕР_4, АДРЕСА_10;

- договір купівлі - продажу від 04.02.2011 на нежитлові приміщення підвалу № IX, X, XI, ХІХа, 3, 5, 10, площею 279, 2 кв.м, 1-го поверху XIII, ХІІІа, площею 23,6 кв.м, антресолі №1, 1 а, площею 19,7 кв.м. в літ."А-14", загальною площею 322,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_6, які є предметом застави ПАТ "ВТБ Банк". Покупець: ОСОБА_8, код НОМЕР_5, АДРЕСА_11;

- договір купівлі - продажу від 04.02.2011 на нежитлові приміщення 1-го поверху №15а, 15б, 15в, 15г, ХХІХ, в літ."А-1", загальною площею 291,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_6, які є предметом застави ПАТ "ВТБ Банк". Покупець: ОСОБА_9, код НОМЕР_6, АДРЕСА_3;

- застосувати до сторін вказаних договорів купівлі - продажу правові наслідки недійсності правочинів згідно зі ст.216 ЦК України (т. 29, а.с.72-77).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2017, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у даній справі, відмовлено ліквідатору в задоволенні скарги на дії учасників ліквідаційної процедури (з урахуванням уточнень) (т.34, 79-86, т.35,а.с.126-136).

Постановою Верховного Суду від 15.05.2018 у цій справі касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" задоволено частково; ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №Б-39/64-10, в частині відмови у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, який проводився Товарною біржою "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колядинського А.О. (оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011), та відмови у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_4; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_5; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_6; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_7; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_8; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_9, скасовано; справу №Б-39/64-10 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області; в іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №Б-39/64-10 залишено без змін (т.37, а.с. 132-155).

28.01.2019 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Сорокіним М.І. подані доповнення до скарги ліквідатора (в частині визнання недійсним результатів аукціону від 24.01.2011 та договорів купівлі-продажу, укладених за їх результатами), у яких він просив:

-визнати недійсними результати аукціону від 24.01.2011, який проводився Товарною біржою "Правопорядок", з продажу майна ФОП Колядинського А.О.

- визнати недійсними договори купівлі-продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011, а саме:

- договір купівлі-продажу від 03.09.2011 нежитлових приміщень 1-го поверху № 26-1-26-4, в літ. "А-5", загальною площею 99,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_14, покупець: ОСОБА_4;

- договір купівлі-продажу від 04.02.2011 нежитлових приміщень 1-го поверху № № 4-1-:-4-8, в літ. "А-16", загальною площею 153,2 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_12, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за №287, покупець: ОСОБА_5;

- договір купівлі-продажу від 04.02.2011 нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-3, в літ. "А-4", загальною площею 120,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_13, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за №270; покупець: ОСОБА_6;

- договір купівлі-продажу від 04.02.2011 нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 1а, 2а, 4а, 5а, 7а, 8, 8а, 12, 15, 20, 21, 21а, ХІV.ХХVІІ, в літ. "А-1", загальною площею 393,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_15; покупець: ОСОБА_7;

- договір купівлі-продажу від 04.02.2011 нежитлових приміщень підвалу № IX, X, XI, ХІХа, 3, 5, 10, площею 279, 2 кв.м, 1-го поверху XIII, ХІІІа, площею 23,6 кв.м, антресолі № № 1, 1 а, площею 19,7 кв.м в літ."А-14", загальною площею 322,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_15; покупець: ОСОБА_8;

- договір купівлі-продажу від 04.02.2011 нежитлових приміщень 1-го поверху № № 15а, 15б, 15в, 15г, ХХІХ в літ."А-1", загальною площею 291,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_15; покупець: ОСОБА_9 (т.38б, а.с.61-67).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 відмовлено ТОВ «Приватофіс» в задоволенні клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів (вх.№3234 від 05.02.2019); відмовлено ліквідатору та ТОВ «ФК «Поліс» у задоволенні клопотань про визнання причин пропущення строку позовної давності поважними; відмовлено ліквідатору в задоволенні скарги (вх. №12936 від 18.04.2016) з урахуванням уточнень (вх. №42217 від 09.12.2016) та доповнень (вх. №2311 від 28.01.2019) (т.38б, а.с.137-157).

ТОВ «ФК «Поліс» та ліквідатор боржника ФОП Колядинського А.О. арбітражний керуючий Сорокін М.І. із вказаною ухвалою не погодилися та звернулися до Східного апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №Б-39/64-10 та прийняти нове рішення, яким визнати недійсними результати аукціону від 24.01.2011, який проводився ТБ "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колядинського А.О.; визнати недійсними договори купівлі-продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів від 24.01.2011.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 у цій справі відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ТОВ «ФК «Поліс» та ліквідатора боржника арбітражного керуючого Сорокіна М.І. і призначено справу до розгляду.

18.03.2018 Колядинський Андрій Олегович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з заявою про забезпечення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про забезпечення позову, а також докази на підтвердження вимог заявника, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Поліс» з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 2 статті 136 ГПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість скарги ліквідатора. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів, боржника та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника, ліквідатора, інших осіб) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (учасникам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов. Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №911/3871/17.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем (кредитором) вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду від 15.05.2018 у цій справі скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №Б-39/64-10 в частині відмови у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, який проводився Товарною біржою "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колядинського А.О. (оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011), та відмови у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_4; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_5; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_6; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_7; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_8; договір купівлі-продажу від 04.02.2011, укладений з ОСОБА_9.), скасовано; справу №Б-39/64-10 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області (т.37, а.с. 132-155).

При цьому, суд касаційної інстанції залишив без змін ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №Б-39/64-10 в іншій частині, зокрема, щодо застосування до сторін вказаних договорів купівлі - продажу правових наслідків недійсності правочинів, визначених статтею 216 ЦК України.

Таким чином, предметом розгляду скарги ліквідатора є вимоги про визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011, які за своїм змістом по суті є позовом у межах провадження у справі про банкрутство, оскільки за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення всіх спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю.

Позовом у процесуальному сенсі - є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. При цьому предметом спору є об'єкт спірних правовідносин, тобто те благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Предметом позову (заяви) ліквідатора у даній справі є визнання недійсними результатів аукціону та договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Зі змісту заяви ліквідатора вбачається, що вона подана саме з метою забезпечення реалізації прав кредиторів та задоволення їх вимог.

Отже, Колядинський А.О. (банкрут) має довести на підставі належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статті 73 ГПК України наявність зв'язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом вимог ліквідатора та обґрунтувати яким чином заходи забезпечення позову забезпечать реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь ліквідатора.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 16, статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Реституція як спосіб захисту цивільного права, визначена частиною 1 статті 216 ЦК України, застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Також, Цивільним Кодексом України передбачено засади захисту права власності.

Зокрема, статтею 387 ЦК України встановлено, що власнику надано право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, а відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

Як зазначено вище, предметом заяви ліквідатора є визнання недійсними результатів аукціону та договорів купівлі-продажу, укладених за їх результатами, а отже наслідком розгляду вимог ліквідатора за будь-яких умов не буде повернення майна до ліквідаційної маси, навіть за умови задоволення вимог ліквідатора, оскільки в частині вимог ліквідатора про застосування наслідків недійсності правочинів у задоволенні позову відмовлено та в цій частині судове рішення набрало законної сили.

За таких обставин, накладення арешту на майно, що було предметом спірних правочинів, не сприятиме виконанню рішення навіть за умови задоволення вимог ліквідатора.

При цьому матеріали справи, наявні у суду апеляційної інстанції, не містять доказів звернення боржника з вимогами до власників майна про витребування його на користь заявника. Отже, матеріали справи не містять доказів звернення ліквідатора саме з майновими вимогами щодо майна, визначеного у спірних договорах. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом заявлених (позовних) вимог у даній справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову не утруднить виконання судового рішення у разі задоволення заяви ліквідатора та апеляційної скарги ТОВ"ФК "Поліс" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, а отже вимоги Колядинського А.О. не є співвідносними та адекватними із заявленими ліквідатором вимогами (предметом спору).

Доводи Колядинського А.О. про намір ТОВ «ФК «Поліс» обійти регламентовану законодавством процедуру банкрутства шляхом реєстрації за собою права власності на іпотечне майно в індивідуальному порядку поза процедурою банкрутства спростовуються тим, що саме ТОВ «ФК «Поліс» звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019, якою відмовлено ліквідатору боржника у задоволенні скарги, та прийняти нове рішення, яким визнати недійсними результати аукціону та спірні договори купівлі-продажу.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що Колядинський А.О. не зазначив в чому полягає імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів до забезпечення позову, а саме лише посилання на неможливість повернення майна до ліквідаційної маси не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки предметом розгляду є лише визнання недійсними правочинів без вимоги щодо повернення майна до ліквідаційної маси.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність обставин, з якими заявник пов'язує необхідність накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо майна, яке є предметом спірних правочинів, підлягає обґрунтуванню та доведенню на загальних підставах, визначених ГПК України.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 ГПК України).

Однак, всупереч положенням Господарського процесуального кодексу України Колядинський А.О. у заяві про забезпечення позову не обґрунтував яким чином їх невжиття унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення вимог ліквідатора, як і не обґрунтував яким чином порушуються його права як банкрута, оскільки майно було продано в процедурі банкрутства на відкритих торгах 24.01.2011 та на даний час банкрут не є власником майна, отже дії кредитора - ТОВ «ФК «Поліс» не порушують права фізичної особи Колядинського А.О.

Саме лише посилання Колядинського А.О. в заяві про забезпечення на потенційну неможливість повернення майна до ліквідаційної маси з підстав реєстрації майна, яке є предметом оскаржуваних правочинів, за кредитором ТОВ "ФК "Поліс" не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення апеляційної скарги ТОВ "ФК "Поліс".

Згідно із частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Колядинським А.О. не надано будь-яких доказів на підтвердження ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення або неможливості поновлення його порушеного права чи інтересу у разі невжиття заходів забезпечення позову, а отже доводи Колядинського А.О. про забезпечення позову є необґрунтованими.

За таких обставин, у задоволенні заяви Колядинського А.О. про забезпечення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Поліс» слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Колядинського А.О. про забезпечення позову від 15.03.2019 (вх. №2801) відмовити.

Ухвала складена та підписана 20.03.2019.

Ухвала набирає законної сили після її підписання. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна