ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року м.Дніпро Справа № 5009/5094/12

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін у судове засідання не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", м. Київ на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 року (повний текст складено 19.01.2018 року, суддя Кричмаржевський В.А. ) у справі№5009/5094/12

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліот"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

До господарського суду 19.09.2017р. надійшли звіти ліквідатора про оплату послуг на суму - 59.716,01грн. та відшкодування витрат в ліквідаційній процедурі на суму - 3.983,84грн., клопотання про їх затвердження та відшкодування за рахунок кредиторів пропорційно визнаним вимогам до боржника, також ліквідатор просить видати накази про стягнення з кредиторів зазначених сум, які складаються з витрат в ліквідаційній процедурі та оплати послуг ліквідатора.

Також 19.09.2017р. до суду з клопотанням про затвердження звіту про оплату послуг ліквідатора звернулась Назаренко Л.С., яка виконувала обов'язки ліквідатора банкрута у період з 08.04.2014р. по 28.06.2016р. на суму - 67.224,56 грн., до клопотання додано звіт про нарахування та оплату послуг ліквідатора.

Судом встановлено, що ліквідатором до реєстру вимог кредиторів включені:

1/ Запорізька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Запорізькій області з вимогами до боржника в розмірі 78.364 грн., з яких - 61.080 грн. з третьою чергою задоволення та 17.284 грн. - з шостою чергою;

2/ Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області з вимогами до боржника в розмірі - 167.547,48 грн., з яких - 4.766,31 грн. з четвертою чергою задоволення та 162.781,17 грн. - з шостою чергою;

3/ Приватне підприємство «Дельта Консалтінг» з вимогами до боржника в розмірі 189.000 грн. з четвертою чергою задоволення;

4/ Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» з вимогами до боржника в розмірі 46.903,20 грн. з шостою чергою задоволення;

5/ Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» з вимогами до боржника в розмірі - 445.620,64 грн. з яких 4.545,74 грн. з першою чергою задоволення та 441.074,9 грн. з шостою чергою;

6/ Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» з вимогами до боржника в розмірі 231.358,92 грн., з яких - 11.988,13 грн. з першою чергою задоволення та 219.370,79 грн. з шостою чергою.

Окремо до реєстру вимог кредиторів ліквідатором внесені вимоги кредиторів, забезпечені заставою майна боржника:

1. ПАТ «Вектор Банк» на суму - 649.353,86 грн., з яких погашено - 10.249,41 грн.

2. ПАТ «Банк «Форум» на суму 581.038,54 грн., з яких погашено - 8.970,69 грн.

3. ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» на суму - 1.174.014,24 грн., з яких погашено - 136.828,23 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 у справі №5009/5094/12 (суддя Кричмаржевський В.А.) затверджено звіти ліквідатора ТОВ "Аліот" - арбітражного керуючого Пилипенко М.М. про оплату послуг за період з 29.06.2016 по 17.07.2017 у розмірі - 59716,01 грн. та витрати арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі за період з 29.06.2016 по 22.09.2017 у розмірі - 5093,25 грн.; розподілено між кредиторами пропорційно до визнаних вимог кожного витрати ліквідатора в ліквідаційній процедурі в розмірі - 5093,25 грн. та оплату послуг в розмірі 59716,01 грн.; стягнуто на користь арбітражного керуючого Пилипенко М.М. з кредиторів у справі №5009/5094/12 пропорційно до визнаних вимог грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Аліот" та витрати ліквідатора в ліквідаційній процедурі; затверджено звіт ліквідатора у справі, ліквідаційній баланс, реєстр вимог кредиторів; банкрута - ТОВ "Аліот" ліквідовано; провадження у справі припинено.

Ухвала мотивована тим, що ліквідатором вжито вичерпних заходів щодо пошуку майна боржника і матеріалами справи встановлено його відсутність.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 (колегія суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, Геза Т.Д., Склярук О.І.) ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 у справі №29/5009/6080/11 - скасовано. Справу №5009/5094/12 направлено до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду на стадії ліквідаційної процедури.

Постановою КГС 4.10.2018 р. ( т.7 а.с.109) справу №5009/5094/12 направлено на новий апеляційний розгляд.

Провадження у даній справі про банкрутство ТОВ "Аліот" здійснюється на підставі ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ст. 5 Закону про банкрутство в зазначеній редакції, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України,

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» вважає, що ухвала від 16.01.2018 р прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права України і є такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Звіти про оплату послуг та витрати були розглянуті кредиторами на зборах кредиторів, що відображено в протоколі №2 від 21.12.2017 року, але присутні кредитори заперечили проти відшкодування оплати послуг за їх рахунок, затвердили лише звіт про відшкодування витрат арбітражного керуючого на суму 5 093,25 грн за рахунок коштів кредиторів. При цьому, кредитор ПАТ «Банк Форум» не був присутнім на зборах і не надавав згоди на відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів.

Законодавцем чітко встановлено джерело оплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого: за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок сформованого кредиторами фонду.

Відповідно до матеріалів справи рішення про формування відповідного фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не приймалося, та з такою заявою арбітражний керуючий не звертався. Тобто арбітражний керуючий, виконуючи функції, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не вжив заходів щодо оплати власної праці кредиторами в добровільному порядку, як це передбачає Закон.

Наявність у арбітражного керуючого права на отримання грошової винагороди за час виконання повноважень у справі про банкрутство, встановлених Законом про банкрутство, не передбачає наявність обов'язку кредиторів у справі здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого, оскільки вичерпний перелік джерел оплати послуг арбітражного керуючого зазначений в етапі 3-1 Закону про банкрутство.

Примусове стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого у спосіб, не передбачений чинним в Україні законодавством, пропорційно з кредиторів, які звернулися до суду за захистом порушеного банкрутом права, завдає останнім не передбачених додаткових матеріальних збитків та фактично таке стягнення призведе до порушення публічного порядку у суспільстві, порушення права власності кредиторів на належні їм матеріальні засоби, в тому числі кошти.

Вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» були включені до реєстру вимог кредиторів, зокрема:

- вимоги в розмірі 46 903,20 грн. з шостою чергою задоволення;

- вимоги, забезпечені заставою майна боржника, в сумі 581 038,54 грн.

Згідно з договором застави №82/07-08 від 29.05.2008 року ТОВ «Аліот» передало в заставу виробниче обладнання:

- форматний кругло пильний станок ALTENDORF F 45 з цифровими індикаторами DIGIT, заводський №06-02-075, інв.. №107;

- кромкооблицювальний станок BRANDT KTD 720 ОРТІМАТ, заводський №0-260-06- 3926, інв. №109;

- станок з ЧПУ для заточування дискових пилок KUCHARCZYK TYP 3000, заводський №02/2006, інв. №106;

- навантажувач Doosan-Daewoo G30E-3, інв. №110.

Але в процедурі ліквідації ліквідатором були реалізовані лише станок з ЧПУ для заточування дискових пилок KUCHARCZYK TYP 3000 та кромкооблицювальний станок BRANDT KTD 720 ОРТІМАТ. Для розшуку іншого заставного майна Банкрута ліквідатором не було вжито необхідних заходів.

В той же час, ліквідатором Банкрута не вжито жодних дій щодо захисту прав кредитора - ПАТ «БАНК ФОРУМ», та не вчинено жодних дій щодо виявлення та розшуку отриманих Банкрутом грошових коштів, підстав та шляхів їх витрачання, аналізу господарської діяльності боржника та правомірності укладених ним угод на предмет доведення боржника до банкрутства, службових злочинів його керівництвом.

Ліквідатором не здійснено аналізу договорів та інших правочинів, які укладались Банкрутом з метою визначення їх законності та відсутності договорів або інших правочинів, які спрямовані на відчуження рухомого та нерухомого майна Банкрута до порушення справи про банкрутство.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 року у справі №5009/5094/12 та передати справу до господарського суду Запорізької області на новий розгляд.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Пилипенко М.М., погоджуючись , зокрема, з висновками суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центральний апеляційний господарський суду у від 09.01.2019 року у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", м. Київ на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 року у справі №5009/5094/12 провадження та призначено до розгляду у судовому засідання на 13.02.2019 року.

13.02.2019 року розгляд справи відкладено на 13.03.2019 року.

13.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Представники сторін не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 року у справі№5009/5094/12 слід залишити без змін з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені обставини та відповідні їм правовідносини.

Ліквідатором здійснено публікацію повідомлення про визнання боржника банкрутом в газеті Голос України № 30 від 14.02.2013р.

Протягом визначеного законом строку до ліквідатора надійшли заяви з грошовими вимогами до банкрута, які ліквідатором розглянуті, визнані та включені до реєстру.

Розглянувши наданий звіт ліквідатора та матеріали ліквідаційної процедури, судом встановлено, що ліквідатором вжито всіх встановлених Законом про банкрутство заходів по здійсненню та завершенню ліквідаційної процедури. Згідно з матеріалами справи та документами, що підтверджують проведену ліквідаційну процедуру, зокрема, інформаційними довідками органів Державної інспекції сільського господарства України, Держгеокадастру України, Департаменту льотної придатності, Державної служби України з питань праці, Державної служби України з безпеки на транспорті, Департаменту з питань цивільного захисту населення рухоме та нерухоме майно (земельні ділянки, технологічні транспортні засоби, повітряні судна, сільгосптехніка, сховища та протирадіаційні укриття) за боржником не зареєстровано, грошові кошти відсутні, розрахункові рахунки закрито.

Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України від 26.07.2016р. за ТОВ «Аліот» зареєстровано транспортний засіб Оutlandеr з державним номером - АР0312АО. Проведеною ліквідатором інвентаризацією майна боржника встановлено фактичну відсутність автомобіля. Вжиті ліквідатором заходи по розшуку автотранспорту, позитивних результатів не надали, автомобіль, було викрадено, особи, які скоїли злочин не встановлені, досудове розслідування зупинено.

В результаті проведеної інвентаризації було виявлено заставне майно (4 гаражні бокси та 4 одиниці технологічного устаткування), яке реалізовано відповідно до вимог розділу IV Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону України № 4212-VI від 22.12.2011р., кошти від продажу спрямовані на погашення вимог заставних кредиторів.

Також ліквідатором подано на затвердження суду звіт про оплату послуг та відшкодування витрат в ліквідаційній процедурі, які просить стягнути з кредиторів пропорційно їх вимог до боржника, оскільки майно, за рахунок якого можливо було ліквідатором компенсувати свої витрати та передбачену законом винагороду, відсутнє.

Звіти про оплату послуг та витрати було розглянуті кредиторами на зборах кредиторів, що відображено в протоколі № 2 від 21.12.2017р.

Відповідно до представленого протоколу присутні кредитори заперечили проти відшкодування оплати послуг за їх рахунок, затвердили лише звіт про відшкодування витрат арбітражного керуючого Пилипенко М.М. на суму - 5.093,25грн. за рахунок коштів кредиторів.

На підтвердження понесених витрат в ліквідаційній процедурі ліквідатором представлено звіт про витрати на загальну суму 5.093,25 грн., які підтверджені відповідними платіжними документами (квитками, фіскальними чеками, квитанціями тощо), долученими в матеріали справи. Ухвалою суду від 06.01.2017р. було затверджено оплату послуг ліквідатора Пилипенко М.М. у розмірі двох мінімальних заробітних плат на місяць за весь час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ "Аліот", код з ЄДР-30457205, м.Запоріжжя, оплату вирішено здійснювати за рахунок коштів, отриманих від продажу майна банкрута, ухвала сторонами не оскаржувалась.

Поданими розрахунками ліквідатор підтвердила правильність нарахування оплати послуг відповідно до визначеного судом розміру та ставок мінімальної заробітної плати у відповідні періоди.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 32 Закону про банкрутство після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, законодавством передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури, та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом, та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком усіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Іншого майна, крім реалізованого, за банкрутом не зареєстровано, що підтверджено матеріалами звіту ліквідатора.

Зазначені у звіті запити та отримані відповіді досліджені в судовому засіданні і долучені до матеріалів справи.

Проведеною ліквідатором роботою встановлено, що іншого майна банкрута, за рахунок якого можливо було б в повному обсязі погасити кредиторську заборгованість, відсутнє, що підтверджено матеріалами ліквідаційної процедури.

У ліквідаційному балансі підприємства-банкрута відображено про відсутність майнових активів.

Згідно зі статтею 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Відповідно до частини 14 статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 12 статті 3-1 Закону про банкрутство оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Законом про банкрутство встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні двох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Відповідно до частини 13 статті 3-1 Закону кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

У відповідності до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, з урахуванням приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в рамках даної справи, та фактично понесених витрат.

Судом встановлено, що кредиторами у цій справі не створювався фонд для оплати послуг та відшкодування витрат ліквідатора, виробничої діяльності боржник не здійснював та не було виявлено активів, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату послуг ліквідатора та відшкодування його витрат, а тому оплата послуг ліквідатора та відшкодування понесених витрат повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Згідно з частиною 4 статті 16 Закону про банкрутство кількість голосів на комітеті кредиторів визначається пропорційно кількості грошових вимог кредиторів, кратній тисячі гривень.

За приписами частини 1 статті 31 Закону про банкрутство, яка встановлює черговість задоволення вимог кредиторів, у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та ліквідаційної комісії, в тому числі витрати на оплату праці арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до частини 3 статті 31 Закону про банкрутство у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд вважав за можливе застосувати такий принцип пропорційності і до розподілу між кредиторами витрат, пов'язаних з проведенням ліквідаційної процедури та витрат по оплаті послуг ліквідатора.

Пунктом 6 частини 1 статті 40 Закону про банкрутство передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому статтею 32 цього Закону.

Відповідно до пункту 6 статті 31 Закону про банкрутство вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

На виконання вимог ст. 31 Закону про банкрутство звіт про оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора судом затверджений. Фактична сума кредитором не оскаржується.

Витрати на оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора не є грошовим зобов'язанням боржника у розумінні абз. 7 ст. 1 Закону про банкрутство. Вказані суми відповідно до ст. 44 ГПК України входять до складу судових витрат, пов'язаних із розглядом справи про банкрутство, тому підлягають оплаті в повному обсязі не залежно від наявності у боржника майна.

Кредитор на протязі усього строку ліквідаційної процедури, яка, не зважаючи на імперативні приписи ч. 2 ст. 22 Закону про банкрутство, тривала п'ять років, в судове засідання не з'являвся, постійно отримував звіти про хід ліквідаційної процедури та не оскаржував дії (бездіяльність) ліквідатора, не заперечував проти викладених в звіті доводів.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Отже, з урахуванням приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в рамках даної справи, та фактично понесених витрат.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта в частині безпідставності стягнення грошової винагороди з кредиторів пропорційно сумі вимог кожного кредитора є необгрунтованими.

Також колегія суддів вважає, що арбітражним керуючим ліквідатором вчинено всі необхідні дії щодо виявлення майнових активів банкрута.

Згідно зі статтею 32 Закону про банкрутство після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації-); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Чинним законодавством передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури, та перелік додатків, які подаються суду разом із звітом ліквідатора, та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком усіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

До матеріалів справи були надані всі документи, що підтверджують проведену ліквідаційну процедуру, у тому числі відповіді державних органів: Державної інспекції сільського господарства України, Держгеокадастру України, Департаменту льотної придатності, Державної служби України з питань праці, Державної служби України з безпеки на транспорті, Департаменту з питань цивільного захисту населення, довідки про рухоме та нерухоме майно (земельні ділянки, транспортні засоби, технологічні транспортні засоби, повітряні судна, сільгосптехніка, сховища та протирадіаційні укриття), які свідчать що майно за боржником не зареєстровано, грошові кошти відсутні, розрахункові рахунки закрито.

В результаті проведеної інвентаризації було виявлено заставне майно (4 гаражні бокси та 4 одиниці технологічного устаткування), які було реалізовано відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кошти від продажу спрямовані на погашення вимог заставних кредиторів, про що надані відповідні докази.

Іншого майна, крім реалізованого, за банкрутом не зареєстровано та в результаті проведених інвентаризацій не виявлено, що підтверджено матеріалами звіту ліквідатора. Звернення до колишнього керівництва та правоохоронних органів бажаних результатів не дали.

Проведеною ліквідатором роботою встановлено, що іншого майна банкрута, за рахунок якого можливо було б в повному обсязі погасити кредиторську заборгованість, відсутнє, що підтверджено матеріалами ліквідаційної процедури.

У ліквідаційному балансі підприємства-банкрута було відображено про відсутність майнових активів.

Цей факт апеляційною скаргою не спростований.

Щодо нездійснення аналізу договорів та інших правочинів, до суду та до кредиторів направлялась інформація, що ліквідаторам не передавалась бухгалтерська та інша документація. З метою отримання документації було здійснено звернення до правоохоронних органів, однак правоохоронними органами було надано висновок про відсутність у діях колишнього керівництва ознак злочину та подальша перевірка була припинена, про що господарський суд Запорізької області та ПАТ «Банк Форум» було повідомлено проміжним звітом арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ «Аліот» вих. №02-02/алт/01 від 03.01.2018 року.

Апеляційна скарга не містить жодних посилань на порушення норм матеріального та процесуального права, а лише містить припущення про нібито не вчинення ліквідатором заходів щодо розшуку майна банкрута.

Також доводи апеляційної скарги щодо виявлення майна та коштів боржника, правомірності укладених ним угод тощо не конкретизовані. Не вказано , які саме кошти чи майно не було враховано ліквідатором або які договори не проаналізовані, що конкретно не відображено у ліквідаційному звіті або ліквідаційному балансі.

Між тим, у матеріалах справи наявно близько 10 звітів, балансів, довідок, витягів з реєстрації речових прав, з яких не вбачається знаходження майна чи коштів у боржника ( т.1.а.с.77, 85), (т.2.а.с.147,233) , (т.5 а.с.11,24), (т.1.а.с.117), (Т.2 а.с.41,59,72), ( т.5 а.с.92). На противагу цим наявним у справі і врахованим господарським судом доказам скаржник нічого не надав, не спростував їх, а відтак і висновки суду щодо безумовної повноти дій, вчинених ліквідатором у ліквідаційній процедурі, є правомірними.

У відповідності до вимог ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Інтереси скаржника не порушені.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 року по справі №5009/5094/12 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали без змін.

10.Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 року у справі№5009/5094/12 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 року у справі №5009/5094/12 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 18.03.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд