ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.03.2019 Справа № 39/14-09

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оберон Т» на дії посадових осіб АНД Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області за виконавчим провадженням № 46033224 у справі №39/14-09

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельної компанії "Імпульс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберон Т", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за користування чужими грошовими коштами у сумі 79 853,90грн.

Суддя Ліпинський О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Імпульс» (далі Позивач) звернулася до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оберон Т» (далі Відповідач) про стягнення на свою корить заборгованості в розмірі 79 853,90 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2009 року (справа № 39/14-09) позов задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 66 657,46 грн. основного боргу, 3 862,14 грн. пені, 483,16 грн. три проценти річних, 1321,71 грн. інфляційних втрат, 723,42 грн. витрат по сплаті державного мита, 114,93 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позову відмовлено.

17.04.2009 року на виконання рішення суду видано наказ.

19.02.2019 року Відповідач звернувся до суду зі скаргою на дії посадових осіб АНД Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області за виконавчим провадженням № 46033224, в які просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження № 46033224 (постанова від 16.01.2015 року) за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2009 року у справі № 39/14-09 про примусове виконання рішення про стягнення з Відповідача на користь позивача боргу в сумі 73 180,82 грн.;

- визнати неправомірними дії державного виконавця по поверненню виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні № 46033224 (постанова від 15.05.2017 року);

- визнати неправомірними дії АНД ВДВС ДМУЮ по стягненню 11.04.2013 року з розрахункового рахунку 7201 в АКБ «НОВИЙ», відкритому ТОВ «Оберон Т» грошових коштів в сумі 27 240,33 грн. на підставі наказу господарського суду № 39/14-09 від 17.04.2009 року.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2019 року скаргу залишено без розгляду як таку, що подана з пропуском процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 341 ГПК України, без клопотання про його поновлення.

Висновок суду щодо пропуску Відповідачем процесуального строку на подачу скарги, ґрунтується на тому, що про стягнення з Відповідача суми грошових коштів на виконання рішення суду по даній справі, та відповідно існування виконавчого провадження, відкритого в АНД ВДВС ДМУЮ в Дніпропетровської області, скаржник повинен був дізнатися принаймні з дати списання суми коштів з його власного рахунку, що був відкритий в АКБ «НОВИЙ», яке відбулося 11.04.2013 року.

11.03.2019 року Відповідач повторно звернувся до суду з відповідною скаргою, до якої подав клопотання про поновлення процесуального строку на її подачу.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, скаржник посилається на тем, що про списання грошових коштів з його рахунку в АКБ «НОВИЙ» він не знав і не міг знати, оскільки з грудня 2012 року не користувався відповідним рахунком, адже, обслуговувався в іншій банківській установі. При цьому, скаржник зазначив, що отримання виписок по рахунку в банку є правом, а не обовязком клієнта банка.

Відповідно до приписів ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

За змістом наведеної процесуальної норми, законодавець визначає початок перебігу строку на подачу відповідної скарги не тільки з дня безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Доводи Відповідача, викладені в його клопотання про поновлення процесуального строку, які ґрунтуються на тому, що він не знав про операції на власному банківському рахунку через те, що не користувався ним з 2012 року, не свідчать про існування обставини, які виключали обєктивну можливість останнього знати про факт списання коштів із його рахунку, та відповідно можливість дізнатися про існування виконавчого провадження, оскарження дій у межах якого, є предметом поданої скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доводи Відповідача стосовно того, що він не міг знати про факт існування виконавчого провадження № 46033224, необґрунтованими, у зв'язку із чим, не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою в порядку ст. 339 ГПК України, та залишає дану скаргу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 113, 115, 117, 118, 119, 233, 234, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оберон Т» на дії посадових осіб Амур-Нижньодніпровського Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області за виконавчим провадженням № 46033224 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1