СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. Справа № 922/3088/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" вх. №590 Х/2 на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.11.2016 (ухвалу постановлено суддею Аюповою Р.М. у приміщенні господарського суду Харківської області 07.11.2016 об 11:25 год.) у справі №922/3088/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, м.Київ,

до 1) Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", м. Харків,

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка", м. Дніпро,

про спонукання до укладення додаткової угоди

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.11.2016 задоволено клопотання першого відповідача про припинення провадження у справі (вх. №37100 від 07.11.2016). Провадження у справі № 922/3088/16 припинено на підставі п. 1-1 статті 80 ГПК України (в редакції, чинній на момент постановлення вказаної ухвали) за відсутністю предмету спору.

Суд першої інстанції зазначив, що на момент розгляду справи договір оренди №А-14 від 01.12.2001, до якого позивач просить укласти додаткову угоду, припинив свою дію у зв'язку з банкрутством орендаря за договором - TOB "Торгівельний будинок "Слобожанка".

19.02.2019 другий відповідач, ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка", подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 07.11.2016, справу №922/3088/16 направити для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що між сторонами договору оренди №А-14 від 01.12.2001 не укладалося жодних додаткових угод про його припинення, об'єкт оренди (нерухоме майно) не був повернутий орендодавцеві і на теперішній час перебуває в користуванні TOB "Торгівельний будинок "Слобожанка"; не приведення вказаного договору у відповідність до вимог чинного законодавства позбавляє TOB "Торгівельний будинок "Слобожанка" можливості сплачувати орендну плату у належних пропорціях.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 21.03.2019.

07.03.2019 позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що, як вбачається зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів, між ліквідатором TOB "Торгівельний будинок "Слобожанка" та першим відповідачем додаткових угод про припинення договору оренди та актів приймання-передачі нерухомого майна не укладалось і останні не досліджувалися судом першої інстанції; відсутність цих документів суперечить вимогам ст.26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та умовам п.2.4 договору. Даний учасник справи зазначає, що не заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

12.03.2019 перший відповідач, ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що твердження апелянта про відсутність укладення між ліквідатором та відповідачем додаткових угод про припинення договору оренди №А-14 від 01.12.2001 не відповідає дійсності, оскільки 16.09.2015 TOB "Торгівельний будинок "Слобожанка" в особі ліквідатора ОСОБА_1 та ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" прийняли рішення про дострокове розірвання договору оренди та уклали додаткову угоду від 16.09.2015 (копію вказаної угоди додано до відзиву, а.с.220); припинення договору оренди у разі банкрутства орендаря прямо передбачено законом та умовами договору (п.10.8); приміщення, які були предметом договору оренди №А-14 від 01.12.2001, переобладнані та використовуються безпосередньо ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" у власній виробничій діяльності; про відсутність будь-якої господарської діяльності апелянта в орендованих приміщеннях свідчить акт від 02.03.2017, підписаний ліквідатором TOB "Торгівельний будинок "Слобожанка" та представником балансоутримувача - ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (копію акту також додано до відзиву, а.с.222).

13.03.2019 позивач надав для долучення до матеріалів справи докази на підтвердження повноважень представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

18.03.2019 перший відповідач надав заяву (вх.№2786) про відкладення розгляду справи, в якій зазначає, що 15.03.2019 ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" звернулося за правовою допомогою до "Адвокатське бюро ОСОБА_2", про що було укладено договір та складено ордер; після укладення договору адвокату ОСОБА_2 стало відомо, що на 21.03.2019 призначено судове засідання Східного апеляційного господарського суду в даній справі, однак 21.03.2019 адвокат ОСОБА_2 вибуває у відрядження у м.Полтаву для участі у слідчих діях в межах кримінального провадження в територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Полтаві, відповідно до наказу №26 від 15.03.2019 (копію договору від 15.03.2019 про надання правової допомоги, ордеру та наказу додано до заяви).

20.03.2019 у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

У судовому засіданні 21.03.2019 представники позивача та другого відповідача зазначили, що розгляд апеляційної скарги може бути розпочато за відсутності представника першого відповідача. Представник другого відповідача зазначив, що, на його думку, заявником не надано належних доказів поважності причин неявки в судове засідання, та вказував на неможливість відкладення розгляду справи зважаючи на те, що тридцятиденний строк апеляційного перегляду ухвали суду, встановлений ч.2 ст. 273 ГПК України, закінчується 28.03.2019.

Розглянувши заяву першого відповідача (вх.№2786 від 18.03.2019) про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України, на яку посилається заявник, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Як було встановлено вище, єдиною причиною неявки представника в судове засідання у заяві першого відповідача зазначено перебування адвоката ОСОБА_2 у відрядженні.

Разом з тим, як вбачається з договору про надання правової допомоги від 15.03.2019, його укладено між ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" та "Адвокатським бюро ОСОБА_2" як юридичною особою, а не безпосередньо із адвокатом ОСОБА_2 При цьому заявником не надано доказів того, що в "Адвокатському бюро ОСОБА_2" працює лише один адвокат і що ордер на представництво інтересів клієнта не міг бути виданий іншому працівникові даного адвокатського бюро.

Також у заяві про відкладення розгляду справи не зазначено підстав для участі адвоката ОСОБА_2 у слідчих діях у м.Полтаві. До заяви не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 представляє особу, якої стосуються вказані слідчі дії, а також доказів проведення відповідних слідчих дій 21.03.2019. Отже, заявником не мотивовано необхідності відрядження адвоката ОСОБА_2 саме 21.03.2019.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що на момент укладення договору про надання правової допомоги від 15.03.2019 ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" було відомо про відкриття провадження у даній справі та призначення її до розгляду на 21.03.2019 (копію ухвали суду від 26.02.2019 отримано даний учасником справи завчасно, а саме, 04.03.2019, а.с.201), отже, перший відповідач не був позбавлений можливості зясувати, чи має змогу "Адвокатське бюро ОСОБА_2" забезпечити представництво його інтересів при розгляді даної справи.

За таких обставин, посилання заявника на те, що про призначення справи до розгляду на 21.03.2019 адвокату ОСОБА_2 стало відомо вже після укладення договору, колегія суддів не визнає поважною причиною, оскільки дана обставина є не є обєктивною і повною мірою залежала від субєктивної волі першого відповідача. Окрім того, суд враховує, що правову позицію першого відповідача викладено у відзиві на апеляційну скаргу.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 учасникам справи було встановлено строк для подання заяв і клопотань до 15.03.2019, тоді як заяву про відкладення розгляду справи було подано 18.03.2019, тобто після закінчення вказаного строку, без клопотання про його поновлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви першого відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки заявником, всупереч вимогам ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України, не доведено наявності поважних причин неявки представника даного учасника справи в судове засідання 21.03.2019.

Стосовно доказів, доданих до відзиву ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" на апеляційну скаргу (додаткова угода від 16.09.2015), колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Аналогічні положення містила ч.1 ст.101 ГПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 07.11.2016.

Отже, у разі надання учасниками справи нових доказів в ході апеляційного провадження суд апеляційної інстанції має дослідити причини неподання відповідних доказів до суду першої інстанції. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Проте першим відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу не наведено жодного обґрунтування неможливості надання документів, копії яких додано до відзиву, до суду першої інстанції при вирішенні останнім питання щодо припинення провадження у справі.

За таких обставин, докази, додані до відзиву ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" на апеляційну скаргу (додаткова угода від 16.09.2015) не приймаються апеляційним господарським судом.

Присутні в судовому засіданні 21.03.2019 представники позивача та другого відповідача підтримали викладену ними письмово правову позицію.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники учасників справи погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників позивача і другого відповідача, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

14.09.2016 позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, звернувся до господарського суду з позовом до першого відповідача, ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", та другого відповідача, ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка", в якому просив суд зобовязати відповідачів привести укладений між ними договір оренди № А-14 від 01.12.2001 у відповідність зі ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ст.287 ГК України шляхом укладення додаткової угоди в редакції, запропонованій позивачем.

Зокрема, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області зазначало у позові, що не приведення договору оренди у відповідність до вищевказаних норм закону безпосередньо впливає на майнові права держави, порушення яких полягає в недоотриманні державним бюджетом коштів від оренди державного майна, що спричинено неправильним, на думку позивача, розподілом орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 15.09.2016 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.09.2016. Ухвалою суду від 26.09.2016 розгляд справи було відкладено на 11.10.2016, ухвалою від 11.10.2016 на 07.11.2016.

07.11.2016 представник першого відповідача звернувся до господарського суду із заявою про припинення провадження у справі, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (вх. № 37100, а.с.94).

Заявник зазначав, що у провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №904/7099/15 про визнання ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка" банкрутом. Постановою від 27.08.2015 у вказаній справі боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру (роздруківку вказаної постанови із ЄДРСР додано до заяви). З огляду на вказані обставини, посилаючись на ч.2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ч. 2 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п.10.8 договору оренди, заявник стверджує, що договір оренди припинився у звязку з банкрутством орендаря.

Також перший відповідач вказував, що до порушення господарським судом Харківської області провадження у даній справі №922/3088/16 ліквідатором ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка" ОСОБА_4 було направлено на адресу ДП УкрНТЦ Енергосталь лист № 02-05/08.07/1 від 08.07.2016 про припинення договору оренди № А-14 від 01.12.2001 на підставі ч.2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна та п.10.8 договору оренди.

У переліку додатків до вказаної заяви зазначено "лист ліквідатора ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка" ОСОБА_4 № 02-05/08.07/1 від 08.07.2016", однак фактично вказаний додаток відсутній, натомість до заяви додано інший документ лист ліквідатора ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка" ОСОБА_4 № 02-05/08.07/2 від 08.07.2016, направлений на адресу ТОВ "РУШ" (м.Дніпропетровськ) із повідомленням про відмову від договору суборенди.

Однак на вказану невідповідність змісту опису додатків до заяви їх фактичній наявності господарський суд Харківської області уваги не звернув, як вбачається з матеріалів справи, службою діловодства суду не було складено відповідного акту.

В подальшому перший відповідач надав до суду копію листа № 02-05/08.07/1 від 08.07.2016 як додаток до відзиву на позовну заяву (а.с.130), проте вказану копію жодним чином не засвідчено всупереч вимогам ст.36 ГПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), якою встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Розглянувши заяву першого відповідача про припинення провадження у справі, суд першої інстанції задовольнив її, наводячи в оскаржуваній ухвалі від 07.11.2016 всі вищезазначені аргументи заявника та обставини, на які він посилається.

Надаючи оцінку висновку місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в редакції, чинній станом на 07.11.2016, на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У п.4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, насамперед судом мало бути зясовано питання чи існував предмет спору станом на 15.09.2016, коли було порушено провадження в даній справі №922/3088/16, і чи припинив існування в процесі розгляду справи.

Місцевим господарським судом зазначено, що до порушення господарським судом Харківської області провадження у даній справі №922/3088/16 ліквідатором ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка" ОСОБА_4 було направлено на адресу ДП УкрНТЦ Енергосталь лист № 02-05/08.07/1 від 08.07.2016 про припинення договору оренди № А-14 від 01.12.2001 на підставі ч.2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна та п.10.8 договору оренди.

Разом з тим, як було встановлено вище, лист № 02-05/08.07/1 від 08.07.2016 було надано суду у незасвідченій копії.

Згідно з п.2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку коли копії документів не засвідчені належним чином, але господарським судом при дослідженні витребуваних оригіналів документів з'ясовано відповідність копій цим оригіналам, то суд долучає копії до матеріалів справи, зазначивши про таку відповідність в описовій частині рішення або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Проте матеріали справи не містять жодних доказів перевірки господарським судом відповідності копії листа № 02-05/08.07/1 від 08.07.2016 оригіналу вказаного документу. Отже, в оскаржуваній ухвалі суд фактично послався на доказ, який не повинен був прийматися в силу вищенаведених вимог ст.36 ГПК України.

Окрім того, суд першої інстанції, посилаючись на положення ч.2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна та п.10.8 договору оренди (відповідно до яких договір оренди припиняється в разі банкрутства орендаря) та зазначаючи в оскаржуваній ухвалі, що на момент розгляду даної справи договір оренди № А-14 від 01.12.2001 припинив свою дію, не встановив, коли саме, на його думку, дію договору було припинено і у звязку з якими обставинами: порушенням господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі №904/7099/15 про банкрутство ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка", прийняттям постанови про визнання боржника банкрутом, направленням ліквідатором ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка" ОСОБА_4 на адресу ДП УкрНТЦ Енергосталь листа від 08.07.2016 про припинення договору оренди, поверненням орендованого майна орендодавцеві (у разі, якщо таке повернення мало місце враховуючи, що, як вбачається з матеріалів справи, з даного питання між сторонами існує спір).

Окрім того, посилаючись на обставини, що виникли до порушення провадження в даній справі №922/3088/16 (прийняття господарським судом Дніпропетровської області постанови від 27.08.2015 у справі №904/7099/15 про визнання ТОВ "Торгівельний будинок "Слобожанка" банкрутом, лист ліквідатора від 08.07.2016 тощо), місцевий господарський суд не обґрунтував, яким чином відповідне свідчить про можливість застосування п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України - враховуючи, що, як було встановлено вище, необхідною умовою для припинення провадження у справі в порядку вказаної статті є існування предмету спору на момент порушення провадження у справі.

Однак жодного обґрунтування того, що на момент порушення провадження у справі №922/3088/16, тобто станом на 15.09.2016, спірний договір оренди був чинним, а станом на 07.11.2016 (на дату винесення оскаржуваної ухвали) припинив свою дію, в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

Про те, що поза увагою суду залишилися обставини, що мають значення для розгляду даної справи, додатково свідчать докази, які існували на момент винесення оскаржуваної ухвали, але були надані першим відповідачем лише до суду апеляційної інстанції (у звязку з чим, як було зазначено вище, їх не прийнято апеляційним господарським судом), зокрема, угода від 16.09.2015 про дострокове розірвання договору оренди № А-14 від 01.12.2001 (а.с.220).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом припинено провадження у справі передчасно, без належного зясування фактичних обставин справи, які підлягали обовязковому встановленню для застосування п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідне призвело до порушення прав учасників справи, зокрема, апелянта - другого відповідача, а також позивача (про що останній обґрунтовано зазначає у відзиві на апеляційну скаргу).

Згідно з п.6 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.1, 4 ст.280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналогічні норми містилися у п.4 ч.1, ч.2 ст.104 ГПК України в редакції, чинній станом на 07.11.2016.

Отже, враховуючи, що, як було встановлено вище, місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми процесуального права (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в редакції, чинній станом на 07.11.2016), апеляційна скарга другого відповідача підлягає задоволенню, ухвалу від 07.11.2016 про припинення провадження у справі слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 269, п.6 ст.275, п.1, 4 ст.280, ст.282 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.11.2016 у справі №922/3088/16 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.03.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова