СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа № 922/3030/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.12.2017 серії ДП№3558) за довіреністю від 05.09.2018;

від відповідача: ОСОБА_2, адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.07.2017 серії ДН№4842) за довіреністю від 29.12.2018 №1-305;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 (суддя Рильова В.В.), ухвалене в м. Харкові о 12 год. 44хв., повний текст якого складений 24.01.2019,

у справі №922/3030/18,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема", м.Харків,

до відповідача: АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків,

про стягнення 4820069,82грн,

ВСТАНОВИЛА:

07.11.2018 ТОВ "Спецпромсистема" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", в якому просило стягнути з відповідача 4254151,63грн основного боргу за договором про закупівлю робіт від 31.08.2016 №, 143429,31грн 3% річних, 422488,88грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 у справі №922/3030/18 позовні вимоги задоволено в повному обсязі; стягнуто з АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на користь ТОВ "Спецпромсистема" основний борг в розмірі 4254151,63грн, 3% річних в розмірі 143429,31грн, інфляційні втрати в розмірі 422488,88грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 72301,05 грн (т.1,а.с.135-140).

Рішення місцевого господарського з посиланням на статті 11, 509, 525,526, 530, 610, 612, 617, 625, 629, 655, 712, 837, 843, 846 ЦК України, статті 173, 193, 218 ГК України мотивовано доведеністю матеріалами справи факту наявності заборгованості у відповідача перед позивачем у розмірі 3344400,00грн за поставлене обладнання та 905212,10грн за виконані роботи, яка виникла на підставі договору про закупівлю робіт від 31.08.2016 № та обґрунтованістю нарахування 143429,31грн 3% річних та 422488,88грн інфляційних втрат.

АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 08.02.2019 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 у справі №922/3030/18 в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує на те, що зобовязання з оплати у відповідача не виникло у звязку з відсутністю факту прийняття відповідачем обладнання, оскільки довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від 18.01.2017 №375/09 видана в порядку передоручення без нотаріального посвідчення. За таких обставин, на думку скаржника, ця довіреність відповідно до статей 216, 220, 244,245 ЦК України є нікчемним правочином та не породжує жодних правових наслідків, а отже не підтверджує факт поставки товару за договором. Відповідач вважає, що надані позивачем видаткові накладні є неналежними доказами, а отже строк оплати за цим договором не настав. За таких обставин у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Відзивом від 01.03.2019 ТОВ "Спецпромсистема" заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 у справі №922/3030/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначає, що договір про закупівлю робіт від 31.08.2016 № за своєю правовою природою є договором поставки обладнання, матеріалів та договором підряду. На виконання умов цього договору позивачем поставлено відповідачеві обладнання та виконані будівельно-монтажні роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін без зауважень, та є невідємними первинними доказами виконання позивачем робіт та поставки обладнання. Крім того, зазначає, що відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 29.05.2015 у справі №903/679/14 відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Оскільки обладнання було не тільки поставлено, а і змонтовано, факт поставки товару є очевидним (а.с.163-166).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 у справі №922/3030/18 в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

31.08.2016 між ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (замовником) та ТОВ "Спецпромсистема" (підрядником) укладений договір про закупівлю робіт №, п.1.1 якого встановлено, що підрядник зобов'язується виконати роботи "Капітальний ремонт приміщень компресорної станції №2, компресорної станції №3 Шебелинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з улаштуванням автоматичних систем пожежної сигналізації (Будівельні роботи)", а замовник - прийняти і оплатити такі роботи (а.с. 16-23).

Відповідно до п.1.2 цього договору склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором, визначені договірною ціною (Додаток № 2), що є невідємною частиною договору.

Ціна договору становить 5824635,52грн, у тому числі ПДВ (20%) 920772,58грн (п.3.1 договору).

У п.4.2. даного договору визначені умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання акту виконаних робіт по кожному етапу (форма КБ-2в, КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Згідно з п.5.4 цього договору підготовчі роботи, придбання обладнання та матеріалів, необхідних для виконання умов договору про закупівлю, здійснюється підрядником та входить у вартість робіт.

Виконання робіт по кожному із етапів згідно з календарним планом проводиться лише після письмового погодження із замовником. Здача робіт за договором по кожному з етапів здійснюється на підставі акту виконаних робіт у двох примірниках з додаванням до нього документів про виконання відповідного етапу договору (в паперовому та електронному вигляді) (п.п.5.8, 5,9 цього договору).

У п.5.10 договору встановлено, що замовник в разі відсутності зауважень щодо виконаних робіт підрядником, протягом 3 днів зобовязаний направити підряднику підписаний акт виконаних робіт, або повернути його з письмовими зауваженнями.

У додатку 1 до договору від 31.08.2016 № Календарний план виконання робіт сторони визначили, що: поставка обладнання здійснюється з 15.09.2016 по 31.05.2017; виконання будівельних та пусконалагоджувальних робіт з 20.01.2017 по 31.07.2017 (а.с.27).

Пунктом 1 додаткової угоди № 3 від 05.07.2017 до договору № виконання робіт "Капітальний ремонт приміщень компресорної станції № 2, компресорної станції № 3 Шебелинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з улаштуванням автоматичних систем пожежної сигналізації (Будівельні роботи)" сторони виклали п.п.5.1, 10.1 договору в наступній редакції: «Строк виконання робіт: з дати укладання договору до 31.07.2017.». «Строк дії Договору: Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 27.01.2018.» (а.с.26).

На виконання умов договору № позивачем поставлено відповідачеві обладнання (шафи пожежної сигналізації (ШУ 05.01.05ПС24-21, ШУ 05.01.05ПС24-22), блок розширення (КВ-1) на загальну суму 3348939,53 грн, що підтверджується видатковими накладними від 28.02.2017 № РН-0000010 на суму 3344400,00грн, від 04.05.2017 № РН-0000020 на суму 4539,53 грн (а.с.28,29). Вказані видаткові накладні підписані, зокрема, представником відповідача на підставі довіреності та скріплені печаткою підприємства.

Також, позивачем виконані будівельно-монтажні роботи на загальну суму 905212,10 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт: за березень 2017 року від 31.03.2017 на суму 315,22 грн; за квітень 2017 року від 28.04.2017 на суму 121623,49 грн; за травень 2017 року від 31.05.2017 на суму 180576,96 грн; за червень 2017 року від 30.06.2017 на суму 348 609,64 грн; за липень 2017 року від 31.07.2017 на суму 254086,79грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (а.с.30-52).

У листі від 29.08.2017 №29-08/29Л ТОВ Спецпромсистема повідомило відповідача, що роботи з улаштування систем пожежної сигналізації на обєктах філії УМГ Харківтрансгаз ПАТ Укртрансгаз виконуються відповідно з договірними умовами, зокрема, договір № від 31.08.2016 виконаний у повному обсязі. У звязку з цим, відповідно до п.п.4.2, 6.1.1 договору просило забезпечити безумовне виконання замовником умов договору в частині оплати обладнання, яке було поставлено на обєкти, та оплати виконаних робіт (а.с.55).

Листом від 12.09.2017 відповідач повідомив позивача, що у звязку із складною ситуацією щодо оплати заборгованості, зокрема, за договором від 31.08.2016 № УМГ Харківтрансгаз направлено лист-звернення ПАТ Укртрансгаз з проханням сприяти у вирішенні питання оплати заборгованості за договорами (а.с.57).

Також, листом від 04.12.2017 відповідач повідомив, що кошти на оплату заборгованості, у тому числі за договором № передбачені в фінансовому плані на 2017 рік (а.с.59).

30.11.2017 між сторонами спору складений та підписаний акт звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 по 30.11.2017, з якого вбачається, що розмір заборгованості відповідача за договором про закупівлю робіт від 31.08.2016 № становить 4254151,63 (а.с.53,54).

08.12.2017 ТОВ "Спецпромсистема" звернулось до ПАТ Укртрансгаз в особі філії УМГ Харківтрансгаз з претензію, у якій просило сплатити суму боргу у розмірі 3651455,20грн, що виникла за договором від 31.08.2016 №, а у разі непогашення суми боргу буде змушене звернутися за захистом своїх порушених прав до суду (а.с.60-62).

07.11.2018 ТОВ "Спецпромсистема" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", в якому просило стягнути з відповідача 4254151,63грн основного боргу за договором про закупівлю робіт від 31.08.2016 №, 143429,31грн 3% річних, 422488,88грн інфляційних втрат.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що на момент укладення договору від 31.08.2016 № реальне фінансування видатків, з незалежних від нього причин було неповним та недостатнім; фінансовий план на 2017-2018роки АТ «Укртрансгаз», яке є підприємством державного сектора економіки, засновником якого є НАК «Нафтогаз України», з незалежних від нього причин не затверджений. За таких обставин, до момент погодження фінансового плану відповідача на 2017-2018 роки відповідач позбавлений можливості здійснювати фінансування оплати за договором, оскільки таке фінансування не погоджено та не затверджено у встановленому порядку (а.с.96-99).

Отже, єдиною підставою для відмови у задоволенні позову відповідач у відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції визначав відсутність затвердженого фінансового плану на 2017-2018 роки.

15.01.2019 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (а.с.135-140).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 у справі №922/3030/18 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором про закупівлю робіт від 31.08.2016 №, 3% річних та інфляційних втрат.

Спірні правовідносини сторін виникли з виконання договору про закупівлю робіт від 31.08.2016 № та регулюються умовами цього договору, нормами ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених ГК України.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобовязань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

За приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 180 ГК України передбачає, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 837 ГК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 839 ЦК України встановлено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

У п.1.1, п.1.2 договору про закупівлю робіт від 31.08.2016 предметом договору сторони визначили: роботи «Капітальний ремонт приміщень компресорної станції №2, компресорної станції №3 Шебелинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з улаштування автоматичних систем пожежної сигналізації (будівельні роботи)». Склад та обсяг робіт, які підлягають закупівлі за даним договором визначені договірною ціною (додаток №2), що є невідємною частиною договору.

У додатку 2 до договору «Договірна ціна Капітальний ремонт приміщень компресорної станції №2, компресорної станції №3 Шебелинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з улаштування автоматичних систем пожежної сигналізації (будівельні роботи), що здійснюються в 2016 році» визначені будівельні роботи, до яких увійшли також витрати підрядника, що повязані з устаткуванням (а.с.24,25).

Пунктом 5.4 цього договору встановлено, що підготовчі роботи, придбання обладнання та матеріалів, необхідних для виконання умов договору про закупівлю, здійснюються підрядником та входить у вартість робіт.

Здача робіт за договором по кожному із етапів здійснюється на підставі акту виконаних робіт у двох примірниках з додаванням до нього документів про виконання відповідного етапу договору (в паперовому та електронному вигляді) (п.5.9 договору).

У пункті 6.1.2 цього договору встановлено, що замовник зобовязується прийняти роботи, в разі відсутності зауважень, згідно з актом виконаних робіт.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених умов договору та приписів статей 837,839 Цивільного кодексу України, договір про закупівлю робіт від 31.08.2016 № за своєю правовою природою є договором підряду. Отже, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що цей договір є змішаним та містить умови договору поставки матеріалів та підряду, оскільки з урахуванням приписів статті 839 ЦК України сторони дійшли згоди, що підрядні роботи, визначені умовами договору, здійснюються з матеріалу підрядника. А отже, поставка обладнання замовнику здійснюється не задля його подальшого використання у підприємницькій діяльності, а задля можливості подальшого проведення будівельних та пусконалагоджувальних робіт.

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

У п.4.2 договору про закупівлю робіт від 31.08.2016 визначені умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання акту виконаних робіт по кожному етапу (форма КБ-2в, КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Таким чином, враховуючи положення частини 1 статті 854 ЦК України та пункту п.4.2 договору про закупівлю робіт від 31.08.2016, замовник зобовязаний оплатити підряднику вартість виконаних робіт з урахуванням вартості обладнання протягом 180 після виконання кожного етапу робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № позивачем поставлено відповідачеві обладнання (шафи пожежної сигналізації (ШУ 05.01.05ПС24-21, ШУ 05.01.05ПС24-22), блок розширення (КВ-1) на загальну суму 3348939,53 грн, що підтверджується видатковими накладними від 28.02.2017 № РН-0000010 на суму 3344400,00грн, від 04.05.2017 № РН-0000020 на суму 4539,53 грн, та виконані роботи з монтажу автоматичної системи протипожежної сигналізації (монтаж обладнання, прокладання кабелів), що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт: за березень 2017 року, підписаний від 31.03.2017; за квітень 2017 року від 28.04.2017; за травень 2017 року від 31.05.2017; за червень 2017 року від 30.06.2017; за липень 2017 року від 31.07.2017 на загальну суму 905212,10грн (а.с.28-53).

Факт виконання підрядником робіт з монтажу автоматичної системи протипожежної сигналізації підтверджений актами приймання виконаних будівельних робіт та не заперечується відповідачем, що виключає можливість неотримання цього обладнання (автоматичної системи протипожежної сигналізації) замовником.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив факт отримання обладнання співробітником замовника. При цьому зазначив, що зобовязання з оплати у відповідача не виникло, оскільки довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від 18.01.2017 №375/09 видана в порядку передоручення без нотаріального посвідчення. За таких обставин, на думку скаржника, ця довіреність відповідно до статей 216, 220, 244,245 ЦК України є нікчемним правочином та не породжує жодних правових наслідків, а отже не підтверджує факт поставки товару за договором.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи відповідача, оскільки: по-перше, при розгляді справи судом першої інстанції вказані доводи не були предметом дослідження з підстав відсутності відповідних пояснень відповідача; по-друге, матеріали справи не містять довіреності, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі; по-третє, єдиною підставою для відмови у задоволенні позову в суді першої інстанції відповідач визначав недостатність коштів для виконання витратної частини фінансового плану відповідача на 2017-2018 роки; по-четверте, відсутність довіреності на отримання товару (обладнання) за наявності прізвища та підпису співробітника підприємства та печатки, а також інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції, зокрема, актів приймання виконаних будівельних робіт, не може заперечувати таку господарську операцію; по-пяте, факт здійснення відповідної господарської операції також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 по 30.11.2017 (а.с.53) та листами АТ «Укртрансгаз» від 12.09.2017 №4253/07 і від 04.12.2017, в яких товариство зазначало, що кошти на оплату заборгованості за договором № передбачені в фінансовому плані на 2017 рік (а.с.57,59), що в сукупності свідчить про відсутність підстав для визнання господарської операції такою, що не відбулась, та відсутності у відповідача обовязку з оплати робіт, визначених умовами договору від 31.08.2016 №.

За таких обставин, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що підтвердженням правовідношення, за яким позивач виконав роботи та передав їх відповідачеві, є акти приймання виконаних будівельних робіт з монтажу автоматичної системи протипожежної сигналізації (шафи пожежної сигналізації), яка поставлена відповідачу за відповідними видатковими накладними, оформленими згідно вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей та факт здійснення господарської операції.

Проте, відповідач оплату за виконані роботи згідно договору про закупівлю робіт від 31.08.2016 № не здійснив, у звязку з чим місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Інших доводів в обґрунтування безпідставності прийняття рішення місцевим господарським судом щодо стягнення основної суми заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат позивачем не наведено.

За таких обставин, враховуючи межі перегляду рішення місцевого господарського суду, визначені частиною 1 статті 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у звязку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" не підлягає до задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 у справі №922/3030/18 з урахуванням меж його перегляду, визначених частиною 1 статті 269 ГПК України, слід залишити без змін.

Відповідно статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків, залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2019 у справі №922/3030/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 25.03.2019.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза