ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Справа№ 910/11436/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Калатай Н.Ф.

Руденко М.А.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від боржника - Новохатнього О.А., Храплюка С.М.,

від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колошина В.П. - Колошиної О.В.,

присутнього в судовому засіданні юриста ГБК "Авіатор" Христенка О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 06.04.2017 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс"

про визнання правочину недійсним

у справі №910/11436/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс"

до Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 порушено провадження у справі №910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" (далі - ГБК "Авіатор").

04.04.2017 ГБК "Авіатор" звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним в межах справи №910/11436/16 про банкрутство ГБК "Авіатор".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №910/11436/16 відмовлено ГБК "Авіатор" у прийнятті позовної заяви до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним в межах справи №910/11436/16.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, боржник подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 06.04.2017 та зобов'язати Господарський суд міста Києва прийняти до розгляду позовну заяву ГБК "Авіатор" про визнання правочину недійсним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №910/11436/16 скасовано; позовну заяву Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним передано на розгляд Господарського суду міста Києва для розгляду по суті в межах справи №910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор".

Постановою Верховного Суду від 12.07.2018 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017, справу № 910/11436/16 в частині розгляду заяви Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11436/16 за апеляційною скаргою Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2017.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Згідно з повідомленням, розміщене в газеті "Голос України" № 185(6940) від 03.10.2018, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішення зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 № 1, 03 жовтня 2018 року розпочав роботу новостворений Північний апеляційний господарський суд.

Актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу №910/11436 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 11.12.2018, для розгляду справи №910/11436/16 сформовано колегію у складі: Сотніков С.В. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Калатай Н.Ф., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/11436/16 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Калатай Н.Ф., Руденко М.А., яка визначена протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 11.12.2018; поновлено апеляційне провадження у справі № 910/11436/16; зобов'язано Господарський суд міста Києва надіслати матеріали справи № 910/11436/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" до Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" (код 22954533) про банкрутство; зобов'язано Гаражно-будівельний кооператив "Авіатор" надати суду оригінал позовної заяви про визнання недійсною угоди про реструктуризацію від 15.02.2012, укладеною між ГБК "Авіатор" та ТОВ "Аксепт-Транс" із доданими до неї документами; призначено розгляд справи на 14.01.2019.

На виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018, до апеляційного суду надійшли матеріали справи № 910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор".

Також, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 боржник подав позовну заяву про визнання недійсною угоди про реструктуризацію від 15.02.2012 без додатків, зазначених у ній, тобто не в повному обсязі виконавши вимоги ухвали апеляційного суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.201 відкладено розгляд справи № 910/11436/16 на 11.02.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 визнано необґрунтованими заяви про відвід колегії суддів; справу передано для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про відвід суддів; зупинено апеляційне провадження у справі № 910/11436/16 за апеляційною скаргою Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" до вирішення питання про відвід суддів.

01.02.2019 через канцелярію суду голова правління Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" Храплюк С.М. подав заяву про відвід колегії суддів під головуванням судді Сотнікова С.В.

11.02.2019 представник Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" Новохатній О.А. подав заяву про відвід колегії суддів у складі: Сотнікова С.В., Калатай Н.Ф., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 відмовлено у задоволенні заяв голови правління Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" Храплюка Сергія Михайловича та Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" Новохатнього Олександра Андрійовича про відвід головуючому судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікову С.В., суддям Калатай Н.Ф., Руденко М.А. від розгляду справи № 910/11436/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/11436/16; зобов'язано Гаражно-будівельний кооператив "Авіатор" надати Північному апеляційному господарському суду додані до позовної заяви документи, а саме угоду про реструктуризацію від 15.02.2012, укладеною між ГБК "Авіатор" та ТОВ "Аксепт-Транс", копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09.02.2016 та копію ухвали Апеляційного суду міста Києва у справі № 22-ц/796/5211/2016р.; розгляд справи № 910/11436/16 за апеляційною скаргою Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" призначено на 14.03.2019.

На виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 боржник 04.03.2019 подав копії витребуваних документів та письмові пояснення.

14.03.2019 боржник в особі його представника Новохатнього О.А. подав заяву про відвід колегії суддів у складі: Сотніков С.В., Калатай Н.Ф., Руденко М.А.

В судовому засіданні колегія суддів ухвалила залишити без розгляду вказану заяву про відвід суддів на підставі ч. 5 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, оскільки питання про відвід суддів вже вирішено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2019, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 43 Кодексу, подання завідомо безпідставного відводу є зловживання процесуальними правами зі сторони представника боржника.

Також, в судовому засіданні колегія суддів ухвалила відхилити клопотання боржника, викладене у письмових поясненнях від 04.03.2019 (вх. № 09.1-13/5214/19), про витребування у Господарського суду міста Києва оригіналу позовної заяви ГБК "Авіатор" із доданими до неї документами, ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 про відмову у прийняті позовної заяви та матеріали справи № 43/255, витребування у ТОВ декларацію від 22.02.2013 про готовність і прийняття гаражів до експлуатації; про направлення ухвали до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області щодо місця проживання ОСОБА_10 для можливості виклику його в судове засідання для допиту в якості свідка.

Зазначена ухвала апеляційного суду була постановлена у зв'язку з тим, що витребувані документи не мають будь-якого значення для з'ясування дійсних обставин справи, а необхідність виклику свідка не обґрунтована заявником клопотання.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 р. № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як встановлено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 порушено провадження у справі №910/11436/16 про банкрутство ГБК "Авіатор", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Колошина В.П.

04.04.2017 ГБК "Авіатор" звернувся до Господарського суду міста Києва в межах справи №910/11436/16 про банкрутство ГБК "Авіатор" із позовною заявою до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним - угоди про реструктуризацію від 15.02.2012, укладеної між ГБК "Авіатор" та ТОВ "Аксепт-Транс".

Вказана заява мотивована тим, що угода про реструктуризацію від 15.02.2012 є кабальною та такою, що була укладена всупереч інтересам ГБК "Авіатор" та від його імені особою, яка не мала на це необхідних повноважень, оскільки правління кооперативу не уповноважувало голову кооперативу на укладання угоди, що встановлено рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09.02.2016 та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.07.2016 у цивільній справі про визнання недійсним рішення зборів правління ГБК "Авіатор" від 15.02.2012, оформленого протоколом № 2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №910/11436/16 відмовлено ГБК "Авіатор" у прийнятті позовної заяви до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним в межах справи №910/11436/16.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, ч. 9 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), суд першої інстанції дійшов висновку, що вона не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство, а в окремому позовному провадженні, оскільки відповідачем виступає не боржник (ГБК "Авіатор"), а ТОВ "Аксепт-Транс".

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач обрав спосіб захисту, визначений п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, а права та інтереси ГБК "Авіатор" порушені шляхом укладення кабальної угоди від 15.02.2012, на підставі якої кооператив штучно доведений до банкрутства.

Відповідно положень ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

Разом з тим, згідно приписів ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (редакція до 15.12.2017, яка була чинна станом на дату прийняття оскаржуваного судового рішення), господарським судам підвідомчі: справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (редакція до 15.12.2017), справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

З огляду на сферу регулювання Закону про банкрутство загалом і за змістом зазначеної раніше норми статті 20, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених Цивільним кодексом України підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ця норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

Згідно з частиною другою статті 4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Відповідно до положень частини третьої статті 104 Цивільного кодексу України порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Таким чином і з огляду на положення статей 4, 104, 110- 112 Цивільного кодексу України, Закон про банкрутство є частиною цивільного законодавства, що не виключає можливості застосування до правовідносин, які регулює цей спеціальний Закон, також норм Цивільного кодексу України зокрема щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника.

Так, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 Цивільного кодексу України і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Отже, Цивільний кодекс України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку, при цьому, визнання такого правочину недійсним відбувається судом, по-перше, за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, а по-друге, якщо в результаті судового розгляду такого звернення буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину.

У зв'язку з наведеним колегія суддів відхиляє доводи ініціюючого кредитора, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що в межах справи про банкрутство розглядаються спори про визнання недійсними правочинів, які укладені після порушення справи про банкрутство або протягом року, що передував порушенню справи про банкрутство і лише за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником розглядаються господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство зазначеного боржника.

При цьому, особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника.

Тобто, судом першої інстанції при вирішенні питання про прийняття та відкриття провадження за заявою боржника про визнання правочину недійсним з підстав порушення загальних вимог цивільного законодавства при його укладенні в межах справи про банкрутство неповно з'ясовані обставини справи та неправильно застосовані вказані вище норми матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктами 1, 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції від 06.04.2017, а заяву Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним (угоди про реструктуризацію від 15.02.2012) (т. 1 а.с. 210 матеріалів в межах справи про банкрутство) належить передати на розгляд Господарського суду міста Києва в межах провадження у справі № 910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор".

Щодо доводів ініціюючого кредитора, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про принципи юридичної визначеності та остаточності рішень суду з огляду на обставини та преюдиційні факти, встановлені у справі № 9106987/13 та справі № 910/10915/14, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення в питанні, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Згідно положень ст. 62 ГПК України (редакція до 15.12.2017), суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви якщо провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору.

За правилами статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, у справі № 910/6987/13 рішенням господарського суду було стягнуто з боржника заборгованість, зокрема за спірною угодою про реструктуризацію.

Також у справі № 910/10915/14 за позовом ГБК "Авіатор" до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання угоди про реструктуризацію заборгованості від 15.02.2012 недійсною, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2015 у задоволенні позову було відмовлено. Заяву ГБК "Авіатор" про перегляд за нововиявленими обставинами не прийнято до розгляду ухвалою Господарського суду від 24.08.2016, яку залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016.

В той же час, предметом апеляційного розгляду є судове рішення про відмову у прийнятті позовної заяви в межах справи про банкрутство, тобто судового рішення, яким не вирішувався спір по суті, а лише забезпечується рух справи. При цьому, відзив ініціюючого кредитора та докази, на підставі яких здійснюється посиланням на те, що розгляд заяви про визнання недійсним правочину, яка подана в межах справи про банкрутство буде суперечити принципу остаточності судових рішень, не був предметом розгляду суду першої інстанції при вирішенні процесуального питання про прийняття/відмову в прийнятті позовної заяви в межах справи про банкрутство, а відтак відхиляються апеляційним судом.

Окремо колегія суддів зазначає, що ініціюючий кредитор (відповідач за позовною заявою про визнання угоди недійсною) не позбавлений права заявити свої заперечення проти позову із посиланням на вказані вище правові принципи (юридичної визначеності, res judicata) в процесі розгляду судом справи по суті спору. При цьому, боржник має право заперечувати такі доводи іншої сторони, що буде відповідати принципам змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом як основних засад господарського судочинства.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 1760,00 грн. за подачу апеляційної скарги належить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" та користь Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" у зв'язку з задоволенням скарги.

Керуючись ст. 129, 269, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі № 910/11436/16 скасувати.

3. Позовну заяву Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним (угоди про реструктуризацію від 15.02.2012) передати на розгляд Господарського суду міста Києва в межах провадження у справі № 910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" (03151, м. Київ, вул. Волинська, 47; код 30518388) та користь Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" (01135, м. Київ, вул. Андрющенка, 4-В; код 22954533) 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.03.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Н.Ф. Калатай

М.А. Руденко