ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/435/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Савицького Я.Ф. Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області - Волосюк О.О., ордер серія МК № 109609,

від Фізичної особи-підприємця Пелиха В.С. - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 року

по справі №923/435/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Пелих Віктора Станіславовича

до Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області

про стягнення 458 146,05 грн.,-

(суддя першої інстанції: Закурін М.К., дата та місце прийняття ухвали: 18.01.2019, Господарський суд Херсонської області, м.Херсон, вул.Театральна, 18)

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 (суддя - Закурін М.К.) по справі №923/435/17 за позовом Фізичної особи-підприємця Пелих Віктора Станіславовича (далі - ФОП Пелих В.С.) до Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області про стягнення 458146,05 грн. призначено інженерно-екологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019, в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду Херсонської області, з наступних підстав.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції безпідставною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, відповідач зазначає, що 19.12.2017 Комісією по визначенню розміру збитків власникам землі та землекористувачам складено Акт визначення збитків власнику землі Пелиху В.С. та затверджено розпорядженням голови Бериславської РДА №752 від 20.12.2017. Дане розпорядження не оскаржувалось та є чинним.

Також відповідач не погоджується з посиланням ФОП Пелиха В.С. стосовно незгоди з відповідним розрахунком розміру збитків, оскільки при розрахунку збитків Комісія керувалася Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» та Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням та засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 ;171 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 №285/2725.

Апелянт зазначає, що Комісією вірно розраховано розмір шкоди внаслідок засмічення та забруднення земельної ділянки, в обґрунтування застосовані коефіцієнти, надані відділом Держгеокадастру у Бериславському районі, а суми збитків, зазначені в акті визначення збитків від 19.12.2017, відповідають дійсності.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 року по справі №923/435/17.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 розгляд справи №923/435/17 за апеляційною скаргою Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 призначено до розгляду на 11.03.2019.

11.03.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ФОП Пелиха В.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач заперечував проти доводів, викладених в ній, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання 11.03.2019 з'явився представник Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області, який підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні та на скасуванні ухвали місцевого господарського суду. Представник ФОП Пелиха В.С. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином.

Крім того, 11.03.2019 на електронну адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю представника ФОП Пелиха В.С. в Богунському районному суді м.Житомира при розгляді справи №295/3204/17.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника ФОП Пелиха В.С. сторін за наявними в ній матеріалами.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє у задоволенні клопотання ФОП Пелиха В.С. про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника позивача за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ФОП Пелих В.С. звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до Бериславської міської ради Берисласького району Херсонської області про стягнення 458 146,05 грн. шкоди, завданої засміченням будівельними та побутовими відходами земельної ділянки, належної йому, яка розташована між вулицями 1 Травня, Прикордонною та Балки Кизи Кермен у м. Бериславі Херсонської області.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на недоведеність обставин завдання шкоди та її розміру, оскільки «Актом районної комісії по визначенню розміру збитків власникам землі та землекористувачам» від 19.12.2017, затвердженим розпорядженням голови Бериславської районної адміністрації № 752 від 20.12.2017, сума збитків складає 916,96 грн.

15.01.2019 до Господарського суду Херсонської області від позивача надійшло клопотання про проведення інженерно-екологічної експертизи на предмет встановлення факту засмічення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки та визначення розміру завданої позивачу шкоди.

В обґрунтування вказаного клопотання ФОП Пелих В.С. зазначив, що не погоджується з розміром збитків визначених відповідачем, оскільки районною комісією по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам розрахунок збитків був проведений на підставі некоректних (занижених) даних про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки.

Заявник зазначив, що оскільки Бериславська міська рада визнає факт, що саме протиправна поведінка останнього полягає у забрудненні та засміченні земельної ділянки будівельними та побутовими відходами, сума збитків є єдиним і дійсним предметом спору між сторонами по цій справі і, за відсутності добровільного відшкодування органом місцевого самоврядування шкоди чи можливості врегулювання спору у позасудовий спосіб, його вирішення можливе лише в судовому порядку та шляхом призначення відповідної інженерної експертизи.

В свою чергу відповідач заперечував проти заявленого клопотання та зазначав, що ним визнається факт засмічення та забруднення земельної ділянки, з огляду на що позивачеві визначено збитки, а проведення експертизи не потребується, оскільки Актом районної комісії по визначенню розміру збитків власникам землі та землекористувачам від 19.12.2017, затвердженим розпорядженням голови Бериславської районної адміністрації № 752 від 20.12.2017, сума збитків уже визначена та складає 916,96 грн.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 по справі №923/435/17 за позовом ФОП Пелих В.С. до Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області про стягнення 458146,05 грн. призначено інженерно-екологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлено наступні запитання:

- чи підтверджується факт засмічення та забруднення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки, яка розташована між вулицями 1 Травня, Прикордонною та Балки Кизи Кермен у м. Бериславі Херсонської області та належить Пелиху Віктору Станіславовичу згідно з Державним актом на право власності серії ЯД № 725551?

- чи відповідає за своїми зовнішніми характеристиками засмічення та забруднення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки, яка розташована між вулицями 1 Травня, Прикордонною та Балки Кизи Кермен у м. Бериславі Херсонської області та належить Пелиху Віктору Станіславовичу згідно з Державним актом на право власності серії ЯД № 725551, опису виявлених порушень, які зазначені в «Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами», складеного Державною екологічною інспекцією у Херсонській області 12.08.2016?

- у випадку, якщо засмічення та забруднення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки наявне та воно відповідає опису за названим актом, то який розмір матеріальної шкоди заподіяний унаслідок засмічення та забруднення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки?

Суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою також зупинив провадження у даній справі на час проведення судової експертизи.

Обґрунтовуючи необхідність призначення експертизи, суд зазначив, що для вирішення спору по суті, встановлення факту засмічення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки та визначення розміру завданої позивачу шкоди, з урахуванням того, що позивачем розмір шкоди визначено у сумі 458 146,05 грн., а відповідачем підтверджується лише у сумі 916,96 грн., потребуються знання спеціаліста в області екології, вказане клопотання підлягає задоволенню шляхом призначення у справі інженерно-екологічної експертизи, з урахуванням наявності відповідного спеціаліста у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального законодавства, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Бериславської міської ради Бериславського району Одеської області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 по справі №923/435/17 - скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В силу приписів частини першої статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи, провадження у відповідності до пункту 6 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України зупиняється на час проведення експертизи.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів.

Порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, що не працюють у державних спеціалізованих установах (далі - експерти), їх обов'язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються, зокрема Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 N 144/5, далі - Інструкція), з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Із сукупності наведених норм вбачається, що призначення господарським судом судової експертизи є правом суду, а не його обов'язком. При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування або наявні у справі докази є суперечливими. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Між тим, з матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції не були належним чином з'ясовані обставини, що мають значення для справи та не наведено обґрунтованих підстав для призначення у справі судової експертизи, виходячи з встановлених обставин справи на підставі наявних в ній доказів.

При цьому, судова колегія зазначає, що сторонами не заперечується факт засмічення та забруднення земельної ділянки позивача, її стан відображено в Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, складеного Державною екологічною інспекцією у Херсонській області 12.08.2016, а отже і потреби у вирішенні експертом питання щодо відповідності фактичного стану земельної ділянки та опису порушень зазначених в акті - немає.

Також судом не обґрунтовано доцільність визначення розміру збитків та неможливість його самостійного встановлення за умови наявності в матеріалах справи доказів, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судова колегія вважає, що в даному випадку для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування у цій справі відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях, з огляду на що ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30 листопада 2006 року у справі "Красношапка проти України").

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, безпідставне призначення судової експертизи призвело до необґрунтованого зупинення провадження у справі в порядку, передбаченому ст. 229 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 року по справі №923/435/17 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до прийняття помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, а тому вказану ухвалу слід скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 року по справі №923/435/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.01.2019 року по справі №923/435/17 - скасувати.

Справу №923/435/17 передати на розгляд до Господарського суду Херсонської області.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено та підписано 15.03.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош