ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 м.Дніпро Справа № 904/6892/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-267 від 26.12.2018, адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №007.1Др-117-0718 від 04.07.2018, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі №904/6892/17 (суддя Назаренко Н.Г., повний текст рішення складено 28.08.2017)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 148 303 270 грн. 33 коп.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (надалі ПАТ "Криворіжгаз") на свою користь 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу за період: лютий - вересень та листопад - грудень 2015 року, 21 591 324 грн. 76 коп. пені за період: з 21.01.2016 по 20.07.2016, 3 894 707 грн. 35 коп. 3% річних за період: з 21.01.2016 по 05.05.2017, 13 589 082 грн. 39 коп. інфляційних втрат за період: лютий 2016 року - травень 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем природний газ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 провадження у справі №904/6892/17 в частині стягнення з ПАТ "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 17 586 200 грн. 58 коп. пені, 1 379 878 грн. 18 коп. 3% річних та 4 521 167 грн. 38 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період: з 21.01.2016 по 21.06.2016 припинено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017); в частині стягнення 4 005 124 грн. 18 коп. пені, 2 514 829 317 грн. 3% річних, 9 067 915 грн. 01 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період: з 22.06.2016 по 31.05.2017, в позові відмовлено.

Припиняючи провадження у справі у вказаній частині, місцевий суд мотивував свої висновки тим, що спір між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Криворіжгаз" щодо стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №13-156-ВТВ від 04.01.2013 за той же період з тих же підстав вже був вирішений Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/5511/16.

Відмовляючи у решті позовних вимог суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що відповідач, отримавши від позивача природний газ, не здійснив повну його оплату внаслідок форс-мажорних обставин, спричинених незаконними діями/бездіяльністю третіх осіб, на які відповідач не може вплинути.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі №904/6892/17 скасовано; прийнято нове рішення; позов задоволено; з ПАТ "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягнуто 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 21 591 324 грн. 76 коп. пені, 3 894 707 грн. 35 коп. 3% річних, 13 589 082 грн. 39 коп. інфляційних втрат та 24 000 грн. судового збору.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для припинення провадження у справі в частині стягнення 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 17 586 200 грн. 58 коп. пені, 1 379 878 грн. 18 коп. 3% річних та 4 521 167 грн. 38 коп. інфляційних втрат, оскільки у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі №904/5511/16 вирішувався спір між тими ж сторонами про той же предмет, але з урахуванням інших підстав позову, оскільки п. 6.1 договору № 13-156-ВТВ від 04.01.2013, на основі якого Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення від 20.09.2016 у справі №904/5511/16, мав іншу редакцію.

Постановою Верховного суду від 21.11.2018 у справі №904/6892/17 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в якій зазначено, що апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності інших підстав позову у даній справі, ніж у справі №904/5511/16, чим порушив норми процесуального права, оскільки не встановив, в якій частині заявлені позовні вимоги у даній справі є тотожними позовним вимогам, розглянутим судом в межах справи № 904/5511/16, та не встановив обставин, які мають значення для правильного вирішення спору в іншій частині.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 справу №904/6892/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

В апеляційній скарзі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи, внаслідок чого просить апеляційний господарський суд його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вказує, що:

- не існує рішення суду, яка б вирішило по суті вимоги позивача до відповідача стосовно стягнень основного боргу та нарахувань на підставі умов договору у існуючій на даний час редакції;

- поняттям форс-мажору охоплюються юридичні факти (обставини), які є підставою для звільнення від правової відповідальності; не всі обставини, які унеможливлюють виконання зобов'язань, можливо віднести до форс мажору; є також обставини, які відносяться до комерційного ризику і не можуть вважаться форс-мажором; так, ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що обставинами непереборної сили не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів; тому посилання відповідача та суду на ту обставину, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України не затвердило на 2015 рік розмір нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах для відповідача згідно існуючих методик є безпідставним і йде в розріз з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, ст. 627 Цивільного кодексу України;

- при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобовязання, що по суті не було досліджено судом при прийнятті рішення у справі.

Представники позивача в судових засіданнях, які відбулись 13.03.2019 та 20.03.2019, доводи апеляційної скарги підтримали. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, якою просить суд у випадку прийняття рішення повністю/частково не на користь ПАТ "Криворіжгаз" відстрочити виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду, що буде прийнята у справі №904/6892/17, на один рік до 13.03.2020.

Заява обґрунтована тим, що саме в результаті дій третіх осіб було необґрунтовано зменшено розміри річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу ПАТ «Криворіжгаз»; наявністю загрози банкрутства; відсутністю коштів на його банківських рахунках, необхідних для одноманентного виконання судового рішення по даній справі; відсутністю майна відповідача, на яке можливо було б звернути стягнення, не створюючи при цьому загрозу безпечності, безаварійності, надійності та безперебійності розподілу природного газу, що і є, на думку відповідача, виключною обставиною, та, відповідно, підставою для відстрочення виконання судового рішення у розумінні ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що у 2016 році ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "Криворіжгаз" про стягнення з відповідача 110 225 584 грн. 11 коп. боргу за отриманий за договором №13-156-ВТВ від 04.01.2013 природний газ за період з січня 2013 року по грудень 2015 року, 17 586 200 грн. 58 коп. пені за період: з 21.01.2016 по 21.06.2016, 4 521 167 грн. 38 коп. втрат від інфляції за період: з 21.01.2016 по 30.06.2016 та 1 379 878 грн. 18 коп. 3% річних за період: з 21.01.2016 по 21.06.2016, розрахованих станом на момент звернення з вказаним позовом.

Цей спір було розглянуто Господарським судом Дніпропетровської області та рішенням від 20.09.2016 у справі № 904/5511/16, яке набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, суд виходив з того, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі №910/497/16 було внесено зміни до п. 6.1 договору №13-156-ВТВ від 04.01.2013, згідно з якими у будь-якому випадку остаточний розрахунок за використаний відповідачем природний газ здійснюється покупцем не пізніше 20.01.2018, а тому строк виконання зобов'язань з розрахунку є таким, що не настав.

У 2017 році ПАТ "НАК "Нафтогаз України" повторно звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовними вимогами до ПАТ "Криворіжгаз" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 в сумі 148 303 270 грн. 33 коп., з яких: 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу за період: лютий - вересень та листопад - грудень 2015 року, 21 591 324 грн. 76 коп. пені за період: з 21.01.2016 по 20.07.2016, 3 894 707 грн. 35 коп. 3% річних за період: з 21.01.2016 по 05.05.2017, 13 589 082 грн. 39 коп. інфляційних втрат за період: лютий 2016 року - травень 2017 року, які розглядаються в даній справі.

Одночасно ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зазначав, що постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016 у справі № 910/497/16 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, якою було внесено зміни до п. 6.1 договору №13-156-ВТВ від 04.01.2013, а тому строк виконання зобов'язань за вказаним договором є таким, що настав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі №904/5511/16 та у справі № 904/6892/17 є вимоги про стягнення заборгованості за поставлений відповідачу в однин і той же період у 2015 році природний газ за договором № 13-156-ВТВ від 04.01.2013, а також про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, частково розрахованих за один і той же період.

Підставою позовних вимог є невиконання ПАТ "Криворіжгаз" своїх зобов'язань з оплати отриманого в однин і той же період природного газу за договором № 13-156-ВТВ від 04.01.2013.

Спір у справі № 904/5511/16 судами було вирішено в залежності від обставин, які були встановлені та існували на час розгляду цієї справи - зміни редакції п. 6.1 договору №13-156-ВТВ від 04.01.2013 на підставі судового рішення у іншій справі (постанова Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі №910/497/16), яке в подальшому було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016.

Таким чином, звертаючись вдруге у 2017 році з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором №13-156-ВТВ від 04.01.2013, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" посилалось на ті ж підстави позову - невиконання ПАТ "Криворіжгаз" своїх зобов'язань з оплати отриманого у 2015 році природного газу за цим договором, але вказав на скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі № 910/497/16 постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016, тобто на обставину, яка відпала внаслідок такого скасування.

Колегія суддів вважає помилковим посилання позивача наявність інших підстав позову у даній справі, ніж у справі №904/5511/16.

В рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі №904/5511/16 суд звернув увагу позивача на те, що в разі скасування постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №910/497/16, яка стала підставою для ухвалення рішення у цій справі, воно може бути переглянуто з огляду на положення п. 4 ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів ч.4 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) однією з підстав для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду, що кореспондується з п.3 ч.2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній після 15.12.2017).

Однак, позивач своїм правом на вчасне звернення до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі №904/5511/16 за нововиявленими обставинами не скористався, звернувшись з новим, тотожнім попередньому позовом, розгляд якого фактично зводиться до перегляду справи № 904/5511/16 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для припинення провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 17 586 200 грн. 58 коп. пені, 1 379 878 грн. 18 коп. 3% річних, 4 521 167 грн. 38 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період: з 21.01.2016 по 21.06.2016.

Що стосується стягнення 4 005 124 грн. 18 коп. пені, 2 514 829 грн. 17 коп. 3% річних та 9 067 915 грн. 01 коп. інфляційних втрат за період: з 22.06.2016 по 31.05.2017, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, але з інших підстав, ніж зазначені місцевим господарським судом.

Господарський суд Дніпропетровської області встановив, що:

- ПАТ Криворіжгаз не могло належним чином виконати свої зобовязання за договором щодо сплати отриманого від ПАТ НАК Нафтогаз України природного газу, оскільки законодавство України передбачає певні особливості формування тарифу природного газу, від якого залежить обсяг отриманих відповідачем коштів від його господарської діяльності;

- однією зі складових тарифу є виробничо-технологічні втрати в газових мережах (далі - ВТВ);

- розмір ВТВ не залежить від ПАТ Криворіжгаз, а встановлюється уповноваженими органами державної влади;

- протягом 2015 року для відповідача встановлювались економічно необґрунтовані тарифи, які не покривали витрат ПАТ Криворіжгаз на закупівлю природнього газу в позивача (занижені обсяги ВТВ);

- ПАТ Криворіжгаз вчинялися передбачені законом дії щодо приведення тарифів до економічно обґрунтованих, однак через дії/бездіяльність уповноважених органів державної влади відповідні дії відповідача не мали позитивних наслідків.

Саме зазначені обставини суд першої інстанції визнав поважними і достатніми для звільнення ПАТ Криворіжгаз від відповідальності перед ПАТ НАК Нафтогаз України за господарське правопорушення за договором.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що відповідач, отримавши від позивача природний газ, не здійснив повну його оплату внаслідок форс-мажорних обставин, спричинених незаконними діями/бездіяльністю третіх осіб, на які відповідач не може вплинути, внаслідок чого у вищезазначеній частині позовних вимог відмовив.

Проте, з таким висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у спірний період вже розглянутий по суті; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі №904/5511/16, яке набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено та у судовому рішенні не встановлений факт порушення відповідачем грошового зобовязання за договором №13-156-ВТВ від 04.01.2013, що унеможливлює подальше нарахування та, відповідно, стягнення пені, 3%річних та інфляційних збитків на суму основного боргу за період: з 22.06.2016 по 31.05.2017.

Окрім того, ч.1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При цьому у п.1 ч. 1 ст.263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

У ч. 2 ст.218 Господарського кодексу України також міститься визначення непереборної сили як надзвичайних і невідворотних обставин.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити, або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Таким чином, непереборна сила (форс-мажорні обставини) повинна мати ознаки надзвичайності і невідворотності, однак встановлені Торгово-промисловою палатою України у сертифікаті №6155 від 14.04.2016 обставини, а саме, дії/бездіяльність третіх осіб, які призвели до унеможливлення виконання відповідачем своїх зобов'язань, визначених пунктом 6.1 договору по оплаті придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат, які не були враховані при встановленні тарифів на розподіл природного газу, не мають ознак надзвичайності і невідворотності.

Такі обставини не відповідають розумінню непереборної сили, визначеної в ст. 617 Цивільного кодексу України, оскільки протягом дії договору відповідач отримував природний газ та погоджувався на його ціну, у тому числі й шляхом укладання додаткових угод щодо ціни на природний газ і при цьому був обізнаний щодо встановлених тарифів.

Таким чином, зазначені Торгово-промисловою палатою України у сертифікаті №6535 від 14.04.2016 обставини не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання основного зобов'язаняня за договором (аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 11.04.2018 у справі №904/4470/16).

Отже, колегія суддів вважає позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4 005 124 грн. 18 коп. пені, 2 514 829 317 грн. 3% річних, 9 067 915 грн. 01 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період: з 22.06.2016 по 31.05.2017, необґрунтованим, але таким, що не підлягає задоволенню з інших підстав, ніж зазначені місцевим господарським судом, та, відповідно, такою, що не підлягає задоволенню заяву про відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду у даній справі за наслідками перегляду судового рішення в апеляційній інстанції.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, повязані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 277, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі №904/6892/17 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 22.03.2019).