ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/4/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, м. Ізюм в інтересах держави в особі Борівської районної ради, смт. Борова

до 1. Комунального підприємства "Борівська районна друкарня" Борівської районної ради Харківської області, с. Борова;

2. Фізичної особи - підприємця Стрілець Артема Володимировича, смт. Борова

про визнання недійсним договору та звільнення приміщення

за участю представників:

прокурор - Чирик В.Г. (посв. № 036688 від 11.12.2015)

позивача - не з'явився

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Борівської районної ради з позовом до 1. Комунального підприємства "Борівська районна друкарня" Борівської районної ради Харківської області та 2. фізичної особи-підприємця Стрілець Артема Володимировича, в якому просить суд визнати недійсними договір про співробітництво № 14 від 01.06.2015, укладений між КП "Борівська районна друкарня" та ФОП Стрілець А.В.; зобов'язати ФОП Стрілець А.В. звільнити займану ним частину нежитлового приміщення, площею 64 кв.м., розташовану в приміщенні КП "Борівська районна друкарня", за адресою: вул. Миру, 12, смт. Борова, Борівського району Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2019 р. було залишено без руху позовну заяву Перший заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, у зв'язку з порушенням приписів ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не було надано до суду належних доказів сплати судового збору.

15.01.2019 року прокурором на адресу суду надано з супровідним листом (вх. 247) докази усунення недоліків позовної заяви, а саме надано: платіжне доручення № 3185 від 26.12.2018 р. про сплату судового збору у розмірі 3524,00 грн., а також позовну заяву з виправленими даними та докази її направлення сторонам.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 січня 2019 року прийнято позовну заяву прокурора до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/4/19, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.02.2019 р. об 11:30.

29.01.2019 р. на адресу суду позивачем надано заяву (вх. № 2529) про розгляд справи № 922/4/19 без участі представника позивача, згідно з якою Борівська районна рада Харківської області заперечень проти позову першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області не має.

30.01.2019 р. на адресу суду першим відповідачем надано заяву (вх. № 2686) про розгляд справи № 922/4/19 без участі представника КП "Борівська районна друкарня", згідно з якою КП "Борівська районна друкарня" заперечень проти позову першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області не має.

05.02.2019 р. на адресу суду другим відповідачем надано заяву (вх. № 3239) про розгляд справи № 922/4/19 без участі другого відповідача, згідно з якою ФОП Стрілець А.В. заперечень проти позову першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області не має.

У підготовчому засіданні 13.02.2019 р., визнано, що неявка представників позивача та відповідачів у підготовче засідання не перешкоджає вирішенню завдань підготовчого засідання, та після вчинення всіх необхідних дій для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи, передбачених ст. 182 ГПК України, постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України. Вирішено, що судове засідання з розгляду справи № 922/4/19 по суті відбудеться 05 березня 2019 року об 11:00 год.

У судовому засіданні 05.03.2019 прокурор позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Позивач, перший та другий відповідачі явку своїх повноважних представників у судове засідання не забезпечили, бажання бути присутніми у судовому засіданні не виявили, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.06.2015 р. між Комунальним підприємством "Борівська районна друкарня" (перший відповідач, наймодавець) та фізичною особою-підприємцем Стрілець Артемом Володимировичем (другий відповідач, наймач) укладено договір про співробітництво № 14 (далі - Договір), згідно з умовами якого сторони домовилися про співпрацю з питань спільного утримання та користування приміщенням КП "Борівська районна друкарня", а саме КП "Борівська районна друкарня" передає у платне володіння, утримання та користування нежитлове приміщення загальною площею 64 кв.м., розташоване за адресою: Харківська область, Борівський район, смт. Борова, вул. Миру, 12, яке знаходиться на балансі КП "Борівська районна друкарня", вартість якого визначена відповідно до експертної оцінки станом на 31.05.2008 і становить 6410,00 грн., а ФОП Стрілець А.В. зі свого боку зобов'язується зробити косметичний ремонт та підтримувати його та прибудинкову територію в належному стані (п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. договору вступ ФОП Стрільця А.В. у володіння, утримання та користування майном настає одночасно з підписанням сторонами договору та акту - передачі вказаного нежитлового приміщення.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору передбачено, що оплата приміщення визначається на підставі розрахунку та порядку використання плати за приміщення, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селища Борівського району і становить 23040 грн. за рік (без урахування індексу інфляції). Плата на місяць становить 1920 грн. Плата за використання приміщення за один квадратний метри становить 30 грн. Розмір плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, вказаної у п. 3.1., змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

За приписами п. 9.1. - 9.2. договору, даний договір діє з 01.06.2015 по 31.05.2016, його умови зберігають силу протягом всього строку його дії та у випадках коли після його укладення, законодавством встановлено правила, що погіршують становище наймача.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Умови договору на новий строк встановлюються за погодженням сторін. (п. 9.5 договору).

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір про співробітництво № 14 від 01.06.2015 р., укладений між першим відповідачем та другим відповідачем, на думку прокурора, є удаваним та вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме договору оренди комунального майна.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до пункту 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3)волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4)правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Загальні підстави недійсності правочину встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України. Так, згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Звертаючись із позовом до суду, прокурор в обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що договір про співробітництво № 14 від 01.06.2015 р. є удаваним, оскільки фактично був вчинений договір оренди комунального майна. При цьому, вказаний договір, за яким фактично між сторонами склались правовідносини щодо оренди комунального майна суперечить приписам ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", а саме договір, укладений за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, без проведення аукціону, тому він не відповідає приписам Цивільного кодексу України. Крім того, розмір плати за користування майном розраховано на підставі експертної оцінки майна від 31.05.2008 року, тобто проведеної понад 10 років тому, що є порушенням приписів ст. 11 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", згідно з якою оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Відповідно до статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши у розгляді справи, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини другої статті 235 Цивільного кодексу України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків (п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2015 між першим та другим відповідачами було укладено договір про співробітництво.

Згідно статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Основними елементами договору про спільну діяльність є об'єднання вкладів учасників (майна, майнових прав тощо) для здійснення спільної діяльності і такі частки мають бути визначеними, обов'язки сторін у таких правовідносинах не мають зустрічного характеру, а кожен учасник діє не для досягнення власних цілей, а у загальному інтересі. Сторони отримують блага в результаті спільної діяльності, а не від іншої сторони за договором, спільна діяльність учасників чітко скоординована.

Зі змісту оспорюваного Договору вбачається, що він не передбачає будь-якої певної мети, яку сторони намагалися досягти своїми спільними діями. Не визначено в договорі також і питання координації спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій тощо.

Таким чином, Договір не відповідає вимогам чинного законодавства, які регулюють правовідносини спільної діяльності (статті 1130, 1131 ЦК України).

Аналіз умов Договору та наданий прокурором акт приймання-передачі в користування нежитлового приміщення від 01.06.2015 р. свідчать про те, що між сторонами фактично виникли правовідносини оренди нерухомого майна, яке знаходиться на балансі першого відповідача (КП "Борівська районна друкарня"), оскільки Договір передбачає оплатне користування другим відповідачам (ФОП Стрілець А.В.) нежитловим приміщенням загальною площею 64 кв.м., за яке встановлено плата, яка підлягає сплаті на користь першого відповідача.

Вищевказані обставини свідчать, що оспорюваний Договір є удаваним, оскільки його було укладено з метою приховати договір оренди нерухомого майна, яке знаходиться на балансі комунального підприємства "Борівська районна друкарня".

Таким чином, за змістом договору від 01.06.2015 між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди нерухомого майна, оскільки з умов оспорюваного договору вбачається, що перший відповідач фактично передав другому відповідачу на платній основі нерухоме майно, тому положення оспорюваного договору повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди нерухомого майна .

Відносини, пов'язані з орендою нерухомості, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено процедуру, яка передує укладенню договору оренди комунального майна. Так, зокрема, фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Органи, уповноважені управляти майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову). При розгляді матеріалів щодо передачі в оренду нерухомого майна можуть враховуватися пропозиції місцевої державної адміністрації, відповідного органу місцевого самоврядування щодо розміщення бюджетних установ і організацій.

Орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках,

передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника.

Протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна.

Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

Порядок проведення конкурсу визначається: Кабінетом Міністрів України - для об'єктів, що перебувають у державній власності; органами, визначеними Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об'єктів, що перебувають у комунальній власності.

У разі визначення орендаря на конкурсних засадах орендодавець надсилає копії проекту договору та інших матеріалів відповідним органам, зазначеним у частині другій цієї статті, у п'ятиденний термін після дати затвердження результатів конкурсу.

Доказів дотримання сторонами спірного договору визначеної у ст. 9 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" процедури надання комунального майна в оренду до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів надання згоди на передачу майна в оренду від органу уповноваженого управляти майном, що перебуває у комунальній власності. Отже, перший відповідач не довів наявності у нього повноважень щодо розпорядження нерухомим майном шляхом надання його у користування другому відповідачу згідно умов оскаржуваного договору.

Частиною першою ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.

Дослідивши предмет укладеного між відповідачами договору та його умови, проаналізувавши його зміст, господарський суд дійшов висновку, що договір про співробітництво не містить істотних умов, в порушення приписів ст. 10 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна".

Таким чином суд визнає, що оспорюваний Договір суперечить Цивільного кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, що діяла на момент укладення Договору), що є підставою для визнання його недійсним, а відтак суд вважає за необхідне позов прокурора задовольнити.

При цьому задоволенню підлягає позовна вимога про зобов'язання ФОП Стрільця А.В. звільнити займану ним частину нежитлового приміщення, площею 64 кв.м., розташовану в приміщенні КП "Борівська районна друкарня", за адресою: вул. Миру, 12, смт. Борова, Борівського району Харківської області., як похідна вимога від вимоги про визнання договору недійсним.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат по сплаті судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір про співробітництво № 14 від 01.06.2015, укладений між Комунальним підприємством "Борівська районна друкарня" Борівської районної ради Харківської області (63801, Харківська обл., Борівський район, селище міського типу Борова, вулиця Миру, будинок 12; ідент. код 02470454) та фізичною особою - підприємцем Стрілець Артемом Володимировичем (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1).

3. Зобов'язати фізичну особу - підприємця Стрілець Артема Володимировича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) звільнити займану ним частину нежитлового приміщення, площею 64 кв.м., розташовану в приміщенні КП "Борівська районна друкарня", за адресою: вул. Миру, 12, смт. Борова, Борівського району Харківської області.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Борівська районна друкарня" Борівської районної ради Харківської області (63801, Харківська обл., Борівський район, селище міського типу Борова, ВУЛИЦЯ МИРУ, будинок 12; ідент. код 02470454) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) витраті зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

5. Стягнути з фізичної особи - підприємця Стрілець Артема Володимировича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) витраті зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 15.03.2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков