ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. Справа№ 910/12522/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Мартюк А.І.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - не з'явився

відповідача - Дробот Д.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартінвест груп"

на рішення Господарського суду м. Києва від 05.11.2018 р. (повне рішення складено 05.11.2018 р.)

у справі № 910/12522/18 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартінвест груп"

про стягнення заборгованості у розмірі 124795,40 грн

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартінвест груп" про стягнення з відповідача 124795,40 грн заборгованості за кредитним договором № НКЛ-2027819 від 08.07.2014 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" посилається на порушення відповідачем умов укладеного кредитного договору щодо вчасного здійснення розрахунків.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.11.2018 р. у справі № 910/12522/18 позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смартінвест груп" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Окрім цього відповідачем також подано заяву про застосування позовної давності.

Окремо варто зазначити, що у суді першої інстанції вказана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що останній день слати процентів за кредитним договором є 31.07.2015 р. та з врахуванням строку, встановленого п. 4.3 кредитного договору, 10.08.2015 р. позичальник є таким, що прострочив виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки позовну заяву було направлено до суду першої інстанції засобами поштового зв'язку 14.09.2018 р., тому позивач звернувся до суду з позовом з порушенням строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартінвест груп" у справі № 910/12522/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12522/18 та призначено її до розгляду на 04.02.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/415/19 від 04.02.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/12522/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/12522/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У призначеному судовому засіданні 04.02.2019 р. оголошено перерву до 28.02.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/555/19 від 28.02.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/12522/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/12522/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 р. справу № 910/12522/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 28.02.2019 р., представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Жодних доказів поважності причин відсутності представника позивача суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

08.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смартінвест Груп" (далі - позичальник) було укладено договір кредитної лінії № НКЛ-2027819 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитор зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно з п. 1.1.1 кредитного договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (далі - транш), на умовах, визначених цим договором, в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 95000000,00 грн зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 16%, в порядку, визначеному цим договором, та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 07.07.2017 р.

Як передбачено п. 2.1 кредитного договору, видача кредиту (траншу) на цілі, визначені п. 1.2 цього договору проводиться з позичкового рахунку в АТ "Дельта Банк" на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ "Дельта Банк", згідно письмових заяв позичальника та виключно на підставі додаткового (-их) договору (-ів) до цього договору, що укладається сторонами.

У відповідності до п. 2.6 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) в періоді (28-29-30-31/365(366). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншу).

Згідно з п. 2.7 кредитного договору сплата процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті наданого кредиту (траншу) на рахунок в АТ "Дельта Банк" в наступному порядку:

- проценти, нараховані за період з дати укладення цього договору до 31.01.2015 р. включно, сплачуються рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, в період з лютого 2015 року по липень 2015 року;

- проценти нараховані за період з 01.02.215 р. по дату повернення кредиту, сплачуються щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Відповідно до п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за їх використання в порядку, визначеному цим договором.

15.08.2014 р. між сторонами укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, за умовами якого, у відповідності до п. 2.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит (транш) в сумі 94874500,00 грн в межах максимального ліміту заборгованості, зазначеного в п. 1.1.1 кредитного договору, на умовах, вказаних у договорі.

10.10.2014 р. між сторонами укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, за умовами якого, у відповідності до п. 2.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит (транш) в сумі 22000,00 грн в межах максимального ліміту заборгованості, зазначеного в п. 1.1.1 кредитного договору, на умовах, вказаних у договорі.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, нараховані проценти за кредитним договором не сплатив, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за користування кредитом у розмірі 124795,40 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими по суті та підлягають задоволенню.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, не сплатив заборгованість за нарахованими процентами.

Разом з цим, до апеляційної скарги відповідачем було подано заяву про застосування позовної давності у даній справі.

Факт подання відповідачем вказаної заяви до апеляційної інстанції колегія вважає обґрунтованим, оскільки ця справа в суді першої інстанції була розглянута у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи, що обмежило відповідача у вчасному поданні такої заяви саме до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Вбачається, що позивач нарахував заборгованість за період з 01.12.2014 р. по 03.12.2014 р.

Відповідно до п. 2.7 кредитного договору проценти, що нараховані за період з дати укладення цього договору (08.07.2014 р.) по 31.01.2015 р. включно, сплачуються рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, в період з лютого 2015 року по липень 2015 року.

Частиною 3 статті 254 ЦК України передбачено, що якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця, що також кореспондується й з положеннями частини 3 статті 116 ГПК України.

Отже проценти, що нараховані за період з дати видачі кредиту по 31.01.2015 р. мають бути сплачені в період з 01.02.2015 р. по 31.07.2015 р.

За змістом п. 4.3 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених пунктом 3.3 кредитного договору, протягом більше десяти календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим договором, на одинадцятий календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та відповідно позичальник зобов'язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції.

Таким чином останній день слати процентів є 31.07.2015 р. та з врахуванням строку, встановленого п. 4.3 кредитного договору, 10.08.2015 р. позичальник є таким, що прострочив виконання зобов'язань за кредитним договором.

Як вбачається із матеріалів справи, позовну заяву було направлено до суду першої інстанції засобами поштового зв'язку 14.09.2018 р., а отже позивач звернувся з позовом з порушенням строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суду не надано доказів поважності причин пропуску зазначеного строку позовної давності.

Апеляційний суд зазначає, що правила про позовну давність мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Також відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судова колегія зазначає, що судом першої інстанції правомірно зазначено про порушення прав позивача з боку відповідача в частині несплати нарахованих процентів за кредитним договором.

Однак, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем пропущено позовну давність для звернення з даним позовом за відсутності поважних причин її пропуску, про що було заявлено відповідачем, у задоволенні даного позову слід відмовити саме у зв`язку з пропуском позовної давності.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, а тому рішення Господарського суду м. Києва від 05.11.2018 р у цій справі підлягає повному скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові в повному обсязі за пропуском позовної давності.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартінвест груп" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.11.2018 р. у справі № 910/12522/18 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. В задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартінвест груп" (01021, м. Київ, вул. Інститутська, 16, офіс 1/35, ) 2807 (дві тисячі вісімсот сім),99 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.03.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

А.І. Мартюк