РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2019Справа № 910/15585/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Висотні технології»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудметр»
простягнення 530 241,42 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

позивача:Ладигін С.С., Ярощук Г.М.;
відповідача:не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Висотні технології» (надалі - ТОВ «Висотні технології») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудметр» (надалі - ТОВ «Укрбудметр») про стягнення 530 241,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором (оперативна оренда) №01-02-О від 01.02.2018, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості з орендної плати у розмірі 354 128,36 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 60 026,98 грн. та вартості неповернутого з оренди майна у розмірі 111 086,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.01.2019, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Вказана ухвала вручена ТОВ «Укрбудметр» 27.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №306, проте відзив на позов у визначений судом строк відповідачем не подано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 підготовче засідання відкладено на 04.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2019.

Присутні в судовому засіданні представники позивача надали пояснення по суті спору, позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №112.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, а явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 11.03.2019 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2018 між ТОВ «Висотні технології» (орендодавець) та ТОВ «Укрбудметр» (орендар) був укладений договір (оперативна оренда) №01-02-О (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець приймає на себе зобов'язується надати орендарю у тимчасове користування та за плату комплект опалубки (надалі - «майно»), загальною вартістю конструкції 2 111 569,40 грн. згідно Додатку 1 (специфікація елементів), яка є невід'ємною частиною цього договору, а орендар зобов'язується прийняти зазначене майно.

Згідно з п. 2.1 Договору термін орендних правовідносин встановлюється з моменту фактичної передачі майна або його частини орендарю складає 30 календарних днів. За погодженням сторін термін дії договору може бути продовжений та тих самих умовах до 14 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 2.2 Договору моментом фактичної передачі майна сторони будуть розуміти відвантаження майна або його частини орендарю з оформленням відповідної товаророзпорядчої документації (акт приймання-передачі або накладна).

Пунктом 3.1 Договору сторони передбачили, що плата за тимчасове користування майном згідно Додатку 1 (орендна плата) розраховується за фактичний термін користування майном і складає 4,5 % від загальної вартості майна, що передається у тимчасове користування орендарю за 30 діб, та становить 95 040,00 грн., в тому числі ПДВ 15 840,00 грн.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що орендар робить попередню оплату за перший місяць в сумі 95 040,00 грн.

Орендна плата незалежно від її розміру, щомісяця перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця з урахуванням фактичної кількості майна, що перебуває в орендному користуванні орендаря, на умовах 100% передплати (п. 3.6 Договору).

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду майно загальною вартістю 2 111 569,40 грн., що підтверджується актом проймання-передачі б/н від 01.02.2018.

В свою чергу, відповідачем здійснено оплату за оренду на підставі Договору на суму 960,05 грн., що підтверджується випискою з рахунку позивача.

За твердженням позивача, відповідачем 01.05.2018, 21.06.2018 та 06.10.2018 було повернуто частину орендованого майна, у зв'язку з чим загальна вартість залишку становила 551 834,30 грн., 192 293,05 грн. та 111 086,80 грн. відповідно, що не спростовано відповідачем.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання із здійснення орендних платежів та зобов'язання з повернення орендованого майна за Договорами, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з оплати оренди у розмірі 354 128,36 грн. та заборгованості із вартості неповернутого майна у розмірі 111 086,08 грн.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акт проймання-передачі б/н від 01.02.2018) підтверджується факт передачі в оренду, прийняття відповідачем та користування ним об'єктами оренди за Договорами.

В свою чергу, відповідачем здійснено оплату за оренду на підставі Договору на суму 960,05 грн., що підтверджується випискою з рахунку позивача.

Як стверджується позивачем та не спростовано відповідачем, 01.05.2018, 21.06.2018 і 06.10.2018 ТОВ «Укрбудметр» повертав ТОВ «Висотні технології» орендоване майно, у зв'язку з чим вартість залишку майна становила 551 834,30 грн., 192 293,05 грн. та 111 086,80 грн. відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Судом досліджено розрахунок орендних платежів, наведений в позові, та встановлено, що він відповідає фактичним обставинам справи та умовам Договору, а відтак суд погоджується з ним.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.6 Договору заборгованість відповідача з орендної плати за Договором становить 354 128,36 грн., а строк виконання грошового зобов'язання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача орендної плати у розмірі 354 128,36 грн. на підставі Договору. Відповідачем вказана заборгованість не спростована. Доказів її погашення не надано.

Стосовно відшкодування відповідачем позивачу вартості неповернутого орендованого на підставі Договору майна суд відзначає наступне.

Судом встановлено, що відповідачем повернуто позивачу лише частину орендованого майна, а загальна вартість залишку становить 111 086,80 грн.

При цьому, позивач стверджує, що відповідачем повідомлено про відсутність у нього залишку орендованого на підставі Договору майна вартістю 111 086,80 грн., факт чого не заперечується ТОВ «Укрбудметр».

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На переконання суду, відповідачем не було спростовано факту відсутності у нього залишку орендованого на підставі Договору майна вартістю 111 086,80 грн., а також не надано належних та допустимих доказів повернення цього майна позивачу.

Згідно із ст. 772 Цивільного кодексу України наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Разом з тим, п. 4.4.1 Договору сторони визначили, що ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати майна чи його частини, що знаходиться в процесі транспортування орендарем, або в безпосередньому ним використанні - несе орендар, причому, відповідні ризики переходять із моменту фактичного відвантаження майна або його частини з оформленням відповідної товаророзпорядчої документації.

Таким чином, судом встановлений факт втрати частини орендованого на підставі Договору майна вартістю 111 086,08 грн., а відповідачем не спростовано факту наявності в його діях вини за незбереження такої частини майна.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З огляду на вказані положення, встановивши, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за Договором, не повернув орендоване майно та не спорстував факту його втрати, позивачем правомірно заявлено вимогу про відшкодування вартості такого майна.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Висотні технології» про стягнення з ТОВ «Укрбудметр» заборгованості у розмірі 354 128,36 грн. та вартості втраченого майна у розмірі 111 086,08 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 60 026,98 грн., за прострочення виконання грошового зобов'язання за загальний період з 01.02.2018 по 30.09.2018.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі прострочення перерахування суми щомісячної орендної плати, орендодавець має право нарахувати та стягнути з орендаря пеню від суми заборгованості по орендним платежам, у розмірі подвійної місячної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення за кожний день прострочення.

Дослідивши розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки, а саме: за період з 12.04.2018 по 30.04.2018 пеня складає 106,53 грн., а не 1 065,32 грн., як зазначено в розрахунку, окрім того позивачем невірно обраховано загальну суму пені, що призвело до необґрунтованого збільшення її розміру.

Здійснивши власний розрахунок суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 6 529,30 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Укрбудметр» на користь ТОВ «Висотні технології» заборгованості з орендної плати у розмірі 354 128,36 грн., вартості втраченого майна у розмірі 111 086,08 грн. та пені у розмірі 6 529,30 грн. В задоволенні інших позовних вимог (пеня у розмірі 58 497,68 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотні технології» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудметр» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, будинок 63; ідентифікаційний код 39367859) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Висотні технології» (04215, м. Київ, вул. Світлицького, будинок 28, квартира 72; ідентифікаційний код 34539658) заборгованість у розмірі 354 128 (триста п'ятдесят чотири тисячі сто двадцять вісім) грн. 36 коп., вартість втраченого майна у розмірі 111 086 (сто одинадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 08 коп., пеню у розмірі 6 529 (шість тисяч п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 7 076 (сім тисяч сімдесят шість) грн. 16 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.03.2019.

Суддя В.П. Босий