СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа № 922/2152/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В. , суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача : Кот М.І., довіреність, адвокат

від відповідача : Макаренко О.А., довіреність, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід", смт. Васищеве Харківської області (вх. № 252 Х/1)

на рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р., повний текст складено 26.12.2018р. (суддя Сальнікова Г.І.)

у справі № 922/2152/18,

за позовом Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Марганець Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід", смт. Васищеве Харківської області

про стягнення 264 034,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід" про стягнення пені та штрафу за порушення термінів поставки товару за специфікацією № 1 від 21.06.2017р. та товару за специфікацією № 2 від 28.09.2017р. до договору поставки № 455 від 21.06.2017р. в сумі 264 034,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором поставки №455 від 21.06.2017р., що є підставою для нарахування пені та штрафу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. у справі №922/2152/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід" (62498, Харківська обл., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 9, ) на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62, рахунок 0677 в ПАТ "Банк Кредит Дніпро" м. Нікополь, МФО 305749, ) - 198 038,00 грн. пені та 23 860,00 грн. 10 % штрафу за порушення термінів поставки товару за специфікацією № 1 від 21.06.2017р.; 22 890,60 грн. пені та 2 543,40 грн. 10 % штрафу за порушення термінів поставки товару за специфікацією №2 від 28.09.2017р. за Договором поставки №455 від 21.06.2017р. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 709,98 грн. В решті позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених вимог, в задоволеній судом частині.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. у справі №922/2152/18 в частині задоволення позовних вимог та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід" (62498, Харківська обл., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 9, ) на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62, рахунок 0677 в ПАТ "Банк Кредит Дніпро" м. Нікополь, МФО 305749, ) - 198 038,00 грн. пені та 23 860,00 грн. 10 % штрафу за порушення термінів поставки товару за специфікацією №1 від 21.06.2017р.; 22 890,60 грн. пені та 2 543,40 грн. 10 % штрафу за порушення термінів поставки товару за специфікацією № 2 від 28.09.2017р. за Договором поставки №455 від 21.06.2017р. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 3 709,98 грн., і ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким відмовити позивачу в цій частині позовних вимог.

Апелянт вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, таким що прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права, внаслідок неправильної оцінки доказів. Посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зазначає про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів направлення позивачем на адресу відповідача заявок на поставку товару. Наголошує, що обов'язок постачання продукції відповідачем позивачеві поставлений в залежність від факту отримання відповідачем належним чином оформленої заявки, направленої постачальнику рекомендованим листом, проте судом не надано належної оцінки цьому факту, а отже факт порушення відповідачем обов'язку з поставки товару є недоведеним, оскільки мало місце прострочення кредитора. Вказує, що сторонами у п.15.3 договору визначено загальний порядок документообігу між сторонами, у тому числі шляхом оформлення таких документів в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису, що відбиває як відбиток підпису, так і відбиток печатки сторони. На думку апелянта, скріншоти, які надав позивач, в підтвердження направлення заявок відповідачу, з огляду на положення Цивільного кодексу України і умов Договору, не є належним доказом направлення таких заявок на адресу відповідача, а заявки №857 від 10.07.2017р., №1315 від 02.10.2017р. не мають юридичної сили, оскільки підписані не компетентними особами.

Щодо часткової поставки товару згідно з видатковою накладною №РН - 000040 від 23.08.2017р., апелянт зазначає, що вказана поставка була здійснена на підставі п. 7 специфікації, яким, сторони встановили можливість дострокової поставки товару за обопільною згодою. Вважає, що листи відповідача вих.554 від 01.11.2017р., вих.324 від 14.05.2018р., в яких ТОВ "Харківський завод гідропривід" просив позивача узгодити терміни поставки на більш пізній термін, не можуть бути а ні підтвердженням факту отримання заявок на поставку товару позивачеві, а ні підтвердженням факту прострочення поставки товару.

Місцевий господарський суд, на думку апелянта, був зобов'язаний встановити баланс між застосованим до відповідача заходом відповідальності у вигляді неустойки та оцінкою дійсного розміру збитків, заподіяних позивачу, оскільки розмір нарахованих штрафних санкцій неспіврозмірний із загальною ціною договору поставки №455.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Россолов В.В., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2019р., з урахуванням ухвали від 25.01.2019р. про виправлення описки, у справі №922/2152/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід" на рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. у справі №922/2152/18, встановлено строк для подання Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" відзиву на апеляційну скаргу.

Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечило, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Просить рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. у справі №922/2152/18 залишити без змін. Вважає, що посилання апелянта на п.7 специфікацій, як на підставу часткової поставки товару є необґрунтованим, оскільки п.7 специфікації №1 та специфікації №2 передбачено можливість дострокової поставки товару за згодою сторін, така дострокова поставка товару між позивачем та відповідачем не узгоджувалась.

Наголошує, що листом вих.554 від 01.11.2017р. відповідач повідомив позивача про неможливість поставки насосу HP2-1250/32 в кількості 1 шт. за специфікацією №1 у зв'язку із форс-мажорними обставинами та просив узгодити строк поставки даного обладнання на грудень 2017р., проте новий строк поставки насосу HP2-1250/32 сторонами узгоджено не було. При цьому, відповідачем не надано документів, що підтверджують наявність форс-мажорних обставин відповідно до розділу 8 Договору.

Строки поставки товару погоджені сторонами та прописані в специфікації №1 та специфікації №2, отже не отримання відповідачем направлених рекомендованим листом заявок, не звільняє відповідача від обов'язку за договором, як постачальника товару.

Зазначає, що згідно з пп.1 п. 1.2 додатку №1 до договору, особою відповідальною за укладення, підписання договору, змін та доповнень до нього, специфікацій в рамках законних повноважень з боку позивача є голова правління Зільберман О.Ю. або особа, яка має право підписувати за довіреністю. Вказаний пункт додатку №1 не містить такого документу, як заявка на поставку товару, тому право підписання заявок на поставку товару позивачем визначається самостійно.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2019р. призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід" на рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018 року у справі №922/2152/18 на 19.03.2019р. о 12:30 год.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018 року скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018 року у справі № 922/2152/18 залишити без змін.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне.

21.06.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", далі - покупець) укладено договір поставки №455, відповідно до умов п.1.1. якого, з метою здійснення господарської діяльності постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в Специфікаціях (Додатках) до Договору (далі - товар), які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язався прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в специфікаціях(додатках) до цього договору(п.2.1 договору).

За положеннями п.3.1. договору постачальник зобов'язався поставити покупцю товар способом і на умовах, зазначених в специфікаціях (додатках) до цього договору. Умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Право власності на товар та ризики його загибелі переходять від постачальника до покупця відповідно до правил, встановлених Інкотермс(п.3.9. договору).

Згідно з пунктом 3.10. договору постачальник зобов'язався поставити товар покупцю в строки, визначені в специфікації до цього договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця товару належної якості.

Дата поставки товару визначається в специфікаціях до договору (п. 3.11. договору).

Відповідно до п.13.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 30.05.2018р., а в частині гарантійних зобов'язань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар.

Згідно з п.15.3 договору, укладення додаткових угод, додатків, змін, доповнень, актів та інших документів до договору або на виконання цього договору, обмін листами, повідомленнями, іншими документами між сторонами здійснюється: шляхом оформлення таких документів в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису, що відбиває як відбиток підпису, так і відбиток печатки сторони, або шляхом оформлення таких документів на паперовому носії.

Невід'ємними частинами договору є додаток № 1 персональна відповідальність до договору(п.15.17 договору).

Відповідно до п.1 вказаного додатку, сторони дійшли згоди про надання повноважень, а також встановлення персональної відповідальності для посадових осіб, визначивши для них зону відповідальності: зона відповідальності в межах договору з боку постачальника визначена у п.1.1 додатку; з боку покупця - у п.1.2 додатку.

На виконання умов Договору, 21.06.2017 року сторонами підписано Специфікацію №1, відповідно до якої сторонами погоджено та обумовлено повне найменування, технічні характеристики, код товару УКТ ЗЕД, кількість, ціну, термін поставки, суму, тощо товару, який постачальник зобов'язався поставити на адресу покупця, а саме:

п. 1. Підп'ятник насоса НР2-1250/32 (кат. №НР2.102) в кількості 18 шт. на загальну суму 25 434,00 грн. з ПДВ, термін поставки - 30 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації;

п. 2. Пружина велика насоса НР2-1250/32 (кат. №НР2.024) в кількості 18 шт. на загальну суму 1 620,00 грн. з ПДВ, термін поставки - 30 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації;

п. 3. Пружина маленька насоса НР2-1250/32 (кат. №НР2.18) в кількості 18 шт. на загальну суму 648,00 грн. з ПДВ, термін поставки - 45 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації;

п. 4. НР.2-1250/32 УХЛ2 (праве обертання вала) в кількості 1 шт. на загальну суму 238 600,00 грн. з ПДВ, термін поставки - 45 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації.

Згідно з умовами п. 2 Специфікації №1, умови поставки товару: DDP, м. Марганець, промислова зона, склад покупця згідно з Правилами Інкотермс. Приймання товару по кількості та якості проводиться на складі покупця.

Відповідно до пункту 5 Специфікації №1, порядок поставки: поставка товару за цією Специфікацією здійснюється постачальником тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця. Заявка покупця направляється постачальнику рекомендованим листом і така заявка є підставою для поставки товару за цією Специфікацією. У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, який містить обсяги і терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказали в цій Специфікації.

Позивачем до справи надано копію заявки на поставку товару №857 від 10.07.2017р. згідно Специфікації №1 від 21.06.2017р. до Договору поставки №455 від 21.06.2017р., відповідно до якої покупець (ПАТ «Марганецький ГЗК») просив постачальника (ТОВ «Харківський завод гідропривід») виконати поставку товару згідно Специфікації №1 від 21.06.2017 в обсягах та у строки (по п.п.1, 2, 3 - 30 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації); по п.4 - 45 робочих днів з моменту підписання даної специфікації) на загальну суму 266 301,99 грн., зазначивши про її надсилання 11.07.2017 на адресу електронної пошти постачальника - (додаючи скріншот).

Відповідно до копії видаткової накладної №РН-000040 від 23.08.2017р., постачальником (ТОВ «Харківський завод гідропривід») здійснено поставку одержувачу (ПАТ «Марганецький ГЗК»), Договір №455 від 21.06.2017р., специфікація №1 від 21.06.2017р., товару по найменуванню, визначених у п.п. 1, 2, 3 - на загальну суму 27 702,00 грн.

Специфікацією №2 від 28.09.2017р. до договору поставки №455 від 21.06.2017р., що підписана сторонами, погоджено товар, який постачальник зобов'язався поставити на адресу покупця, а саме: циліндр насоса НР2-1250/32 (кат. №НР2.101) в кількості 18 шт. на загальну суму 31 644 грн. з ПДВ, термін поставки - 35 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації.

Згідно з умовами пункту 2 Специфікації №2, умови поставки товару: DDP, м. Марганець, промислова зона, склад покупця згідно з Правилами Інкотермс. Приймання товару по кількості та якості проводиться на складі покупця.

Відповідно до пункту 5 Специфікації №2, порядок поставки: поставка товару за цією Специфікацією здійснюється постачальником тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця. Заявка покупця направляється постачальнику рекомендованим листом і така заявка є підставою для поставки товару за цією Специфікацією. У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, який містить обсяги і терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказали в цій Специфікації.

Матеріали справи містять копію заявки на поставку товару №1315 від 02.10.2017р., відповідно до якої покупець (ПАТ «Марганецький ГЗК») просив постачальника (ТОВ «Харківський завод гідропривід») виконати поставку товару згідно Специфікації №2 від 28.09.2017р. в обсягах та у строки визначені в заявці та Специфікації № 2 на загальну суму 25 434,00 грн.

Позивачем зазначено, що 04.10.2017 ним як покупцем заявку було надіслано на адресу електронної пошти постачальника , на підтвердження надав скріншот.

У зв'язку із неотриманням товару по найменуванню, визначеному сторонами у п. 4 Специфікації №1, а саме: НР.2-1250/32 УХЛ2 (праве обертання вала) в кількості 1 шт., а також товару згідно Специфікації №2 - циліндр насоса НР2-1250/32 (кат. №НР2.101) в кількості 18 шт., у строк, погоджений сторонами у Специфікаціях, за твердженням позивача, ним направлялися відповідачу листи, в яких посилаючись на укладені між сторонами Договір поставки №455 від 21.06.2017р. та Специфікації № 1 від 21.06.2017р., № 2 від 23.09.2017р. та терміни здійснення поставки, які були погоджені та визначені сторонами у Договорі та Специфікаціях до нього, у зв'язку із виробничою необхідністю просив відповідача прискорити та виконати поставку в найкоротші терміни.

У відповідь ТОВ «Харківський завод гідропривід» надіслав позивачу лист за вих. №554 від 01.11.2017р., в якому зазначивши про наявність форс-мажорних обставин на підприємстві, просив позивача узгодити строк постачання даного обладнання (насоса HP2-1250/32 - 1 шт. за специфікацією №1 від 21.06.2017р. до договору №455 від 21.06.2017р.) на грудень 2017 р.

Претензією за вих. №30/239 від 16.04.2018р. позивач просив відповідача у 7-ми денний строк з дня її отримання, за невиконання умов договору поставки №455 від 21.06.2017р., перерахувати на користь позивача штрафні санкції у розмірі 293 289, 86 грн., у відповідь на яку відповідачем зазначено про неможливість постачання насосу НР2-1250/32 згідно специфікації №1 та циліндрів HP2.101 у кількості 18 шт. згідно специфікації №2, у зв'язку з форс - мажорними обставинами на підприємстві, просив погодити поставку на серпень 2018р.

Наголошуючи на недотриманні відповідачем термінів поставки товару по п.4 Специфікації №1 від 21.06.2017р. на загальну суму 238 600, 00 грн., а також товару за Специфікацією №2 від 28.09.2017р. на загальну суму 25 434,00грн., АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" нараховано та вимагається до стягнення з відповідача: за порушення терміну поставки товару за п.4 Специфікації №1 - 214 740,00 грн. пені (180 к.д.) та 23 860,00 грн. штрафу; за порушення терміну поставки товару за Специфікацією №2 - 22 890,60 грн. пені (180 к.д.) та 2 543,40 грн. штрафу, право позивача на стягнення яких обумовлено сторонами в п.11.2 договору поставки № 455 від 21.06.2017 року.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення повноважних представників, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст.629 Цивільного кодексу України).

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою договір №455 від 21.06.2017р. є договором поставки, згідно з яким за приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Укладаючи Специфікацію № 1 від 21.06.2017р. до Договору поставки №455 від 21.06.2017р. сторонами погоджено терміни поставки:

- з постачання товару, зазначених у пунктах 1,2 - 30 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації;

- з постачання товару, зазначених у пунктах 3,4 - 45 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації.

Тобто, зобов'язання з поставки товару за Специфікацією № 1 у відповідача виникло з моменту її підписання - 21.06.2017р.

Укладаючи Специфікацію № 2 від 28.09.2017р. до Договору поставки №455 від 21.06.2017 сторонами погоджений термін поставки - 35 робочих днів з моменту підписання даної Специфікації.

Отже, зобов'язання з поставки товару за даною Специфікацією № 2 виникло у відповідача з моменту її підписання - 28.09.2017р.

З огляду на погоджені сторонами умови Специфікацій, сторонами чітко погоджені та встановлені терміни поставки по кожному з пунктів специфікацій, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність доводів відповідача щодо відсутності у останнього, як постачальника за Договором, обов'язку з постачання товару позивачу, до моменту надходження належним чином оформленої заявки позивача. Не направлення постачальнику рекомендованим листом заявки покупця, не звільняє відповідача від прийнятого на себе обов'язку, як постачальника за Договором з постачання товару покупцю у строки, які погоджені та зазначені у Специфікаціях.

Укладаючи договір поставки №455 від 21.06.2017р., сторони дійшли згоди, що у разі порушення термінів поставки товару за цим Договором покупець має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару(п. 11.2. договору).

На підставі п.11.2. договору, позивачем нараховано та вимагається до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід", за порушення терміну поставки товару за п.4 Специфікації №1 - 214 740,00 грн. пені та 23 860,00 грн. штрафу у розмірі 10% від суми непоставленого товару; за порушення терміну поставки товару за Специфікацією №2 - 22 890,60 грн. пені та 2 543,40 грн. штрафу у розмірі 10% від суми непоставленого товару.

Згідно із статтею 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями, в розумінні ст.230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (п.6 ст.232 Господарського кодексу України).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені та штрафу, проте невірність розрахування пені стала підставою для часткового задоволення вимог позивача, а саме: в сумі 198 038,00 грн. пені та 23 860,00 грн. 10 % штрафу за порушення термінів поставки товару за п.4 специфікації № 1 від 21.06.2017; а також в сумі 22 890,60 грн. пені та 2543,40 грн. 10 % штрафу за порушення термінів поставки товару за специфікацією № 2 від 28.09.2017, за Договором поставки №455 від 21.06.2017, та відмови у задоволенні решти заявлених вимог.

Судова колегія вважає безпідставними зауваження відповідача, що невиконання прийнятих на себе зобов'язань стало наслідком настання форс-мажорних обставин.

Розділом 8 договору, сторонами обумовлено форс-мажорні обставини, згідно з п. 8.1. якого сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких зі своїх зобов'язань за цим договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання таких обставин непереборної сили, як повінь, пожежа, землетрус та інші стихійні лиха, ембарго, війна або військові дії, рішення органів влади, а також будь-яких інших обставин, що знаходяться поза контролем сторін.

Настання форс-мажорних обставин засвідчується сертифікатом Торгово-промислової палати, виданим відповідно до чинного законодавства, або підтверджується висновком компетентного державного органу(п.8.3.).

За умовами п.п.8.4.,8.5. договору, сторона зобов'язана негайно, не пізніше 3(трьох) календарних днів з моменту настання форс-мажорних обставин, у письмовій формі повідомити іншу сторону про їх настання, передбачуваний термін їх дії та їх припинення. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону, яка оголосила про форс-мажорні обставини, права посилатися на вказані обставини, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов'язань за цим договором.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів належного та своєчасного виконання останнім наведених положень договору.

Посилання апелянта на те, що місцевим господарським судом при вирішенні питання про стягнення неустойки, не встановлено співрозмірність неустойки невиконаному відповідачем зобов'язанню та не враховано інтереси обох сторін, є необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції ретельно досліджені обставини даної справи та надано оцінку наявним у матеріалах справи доказам, зокрема, неодноразовим зверненням позивача до відповідача з приводу не здійснення останнім поставки товару у порушення умов укладеного сторонами Договору; намір позивача досягнути мети (з отримання товару), на яку він розраховував укладаючи із відповідачем Договір поставки №455 від 21.06.2017 та Специфікації до нього, дійти згоди із відповідачем у досудовому порядку; не здійснення відповідачем поставки позивачу спірного товару станом на час розгляду даної справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. у справі №922/2152/18.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. у справі № 922/2152/18 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод гідропривід", смт. Васищеве Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. у справі № 922/2152/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2018р. (повний текст складено 26.12.2018р.) у справі № 922/2152/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 19.03.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 25.03.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук