ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 5017/1708/2012

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Арзуманян В.А. розглянувши матеріали скарги Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській Області (вх. №2-803/19 від 21.02.2019р.) в порядку ст. 339-342Господарського процесуального кодексу України по справі № 5017/1708/2012 за позовом: Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1 до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Маловський" про стягнення 117 224,75грн.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача(скаржника): ОСОБА_2 за довіреністю;

Від субєкта оскарження: ОСОБА_3 за довіреністю №35344 від 28.11.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Теплопостачання міста ОСОБА_1 звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський заборгованості у розмірі 117 224,75грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.11.2012р. по справі № 5017/1708/2012 (суддею Гуляк Г.І.) позов Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1 було задоволено та присуджено до стягнення з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 117 224,75грн., 2 344,50грн. судового збору.

20.11.2012р. господарським судом Одеської області було видано відповідний судовий наказ на виконання рішення суду від 05.11.2012р. по справі № 5017/1708/2012.

21.02.2019р. до господарського суду Одеської області від Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській Області (вх. №2-803/19 від 21.02.2019р.) в порядку ст. 339-342Господарського процесуального кодексу України по справі № 5017/1708/2012, згідно якої скаржник просив суд визнати неправомірними дії начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 щодо скасування ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016р. по ВП №51729984, скасувати в повному обсязі Постанову від 15.02.2019 року начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 щодо скасування ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року по ВП №51729984, зобов'язати начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Другого Суворовського відділу державної, виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019. року ВП №58237542 по виконанню наказу №5017/1708/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 20.11.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_1, грошової суми у розмірі 119569,25 грн. та провести інші необхідні дії, повязані із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019р. скаргу вх. № 2-803/19 передано на розгляд судді Погребної К.Ф., яка своєю ухвалою від 26.02.2019р. прийняла відповідну скаргу до провадження із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський вказує, що посадовою особою Другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області неправомірно було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, яка була винесена державним виконавцем, який не є безпосередньо підпорядкованим начальнику відділу, зазначеного органу державної влади.

До того ж, заявник посилається на те, що державний виконавець Бабіч В.І. не є працівником нового відділу виконавчої служби та відповідно не є безпосередньо підпорядкованим начальнику відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6

Субєкт оскарження проти задоволення скарги заперечував з підстав викладених у поясненнях до скарги від 04.03.2019р. за вх. ГСОО №4353/19.

Розглянувши вищевказану скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський та надані скаржником докази в обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Згідно ч. 2 вказаної вище статті неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно частини 1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Згідно ст. 12 даного закону виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

На виконанні в Суворовському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відділ) перебувало виконавче провадження №: 51729984 з виконання наказу № 5017/1708/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 20.11.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_1, грошової суми у розмірі 117224,75 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_7 на підставі Закону України Про виконавче провадження, який діяв на той час, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016.

При цьому, державним виконавцем відділу зроблено посилання на п.9 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, що не відповідає викладеному у рішенні Суворовського районного суду м. Одеси та заяві боржника, також ОСББ Маловський не ліквідовано, а боржник перебуває в стані припинення, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб - підприємств.

Постановою від 15.02.2019 року начальника другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6 в ході перевірки ВП № 51729984, відповідно до ст.74 Закону України Про виконавче провадження постановлено:

- постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року ЄДРВП 51729984, скасувати;

- старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_5 відновити ВП №51729945;

- у звязку з відновленням ВП №51729984, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237542 по виконанню наказу №2015/1708/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 20.11.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_1, грошової суми у розмірі 119569,25 грн., старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_5 винести постанову про поверхня виконавчого документу без прийняття до виконання.

- проводити подальші виконавчі дії відповідно до норм чинного законодавства.

Так, як зазначає скаржник згідно абз.2 ч.З ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. від 19.01.2019 року) начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Отже зазначена норма вказує, що начальник відділу ДВС може скасувати лише документ виданий підпорядкованим йому державним виконавцем. Старший державний виконавець Бабіч В.І. під час винесення ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року ВП №51729984 здійснював свої повноваження в органі державної влади - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (код 35048659). Зазначений орган державної влади припинив свою діяльність (ліквідований) 14.02.2017.

В той же на думу суду зазначене посилання є хибними, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України №375/5 від 15.02.2017р. про реорганізацію відділів державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області вирішено реорганізувати, зокрема, Суворовський відділ ДВС шляхом поділу на Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області та Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області (п.4).

Пунктом пятим якого встановлено, що новоутворені відділи державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеської області є правонаступниками відповідних реорганізованих шляхом поділу відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеської області.

Отже, в даному випадку не йде мова про повне правонаступництво, оскільки відбувся поділ, а тому передання виконавчих проваджень, відбувається відповідно до акту прийому-передачі, у звязку з чим правова позиція заявника з приводу винесення оскаржуваних документів працівником ліквідованого відділу без надання належних та допустимих доказів в обґрунтування правової позиції є необґрунтованою.

Таким чином винесення начальником другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 постанови від 15.02.2019р. щодо скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року по ВП №51729984 було обґрунтовано правомірним та таким що відповідає вимогам чинного законодавства.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд звертає увагу, що в контексті спірних правовідносин, підпорядкування конкретних державних виконавців визначається відповідно до внутрішніх документів, а тому посилання Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський на відомості з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не можуть вважатися належними та допустимими доказами в обґрунтування правової позиції заявника.

Що ж стосується вимог скаржника щодо зобов'язання начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Другого Суворовського відділу державної, виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019. року ВП №58237542 по виконанню наказу №5017/1708/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 20.11.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_1, грошової суми у розмірі 119569,25 грн. та провести інші необхідні дії, повязані із закінченням виконавчого провадження.

Зазначена вимога задоволенню не підлягає оскільки як вбачаться з пунктів 3, 4 Постанови начальника другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6 від 15.02.2019 року, саме постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237542 по виконанню наказу №2015/1708/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 20.11.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_1, грошової суми у розмірі 119569,25 грн. скасовано та старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_5 доручено винести постанову про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання подальші виконавчі дії проводити відповідно до норм чинного законодавства. Тобто фактично постанова від 31.01.2019р. про зобовязання скасувати яку просить скаржник - скасована та державному виконавцю доручено провести виконавчі дії відповідно до норм чинного законодавства.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, суд прийшов до висновку, що дії Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області не порушують приписів Закону України Про виконавче провадження, та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому доводи в скарзі, без надання належних та допустимих доказів, суд вважає безпідставними, необґрунтованими, та такими, що спрямовані на ухилення від виконання судового рішення яке набрало законної сили 20.11.2012 року.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський, викладені у скарзі на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській Області у справі № 5017/1708/2012, не підлягають задоволенню судом у звязку з їх не відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю, у звязку з чим, в задоволенні скарги на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській Області судом відмовляється.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 343, 344Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській Області (вх. №2-803/19 від 21.02.2019р.) у справі №5017/1708/2012- відмовити.

Повний текст ували складено 12.03.2019р.

Ухвала набирає чинності в порядку, визначеному ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя К.Ф. Погребна