ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2558/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін:

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_1, довіреність №7/10-3720 від 21.12.2018 р., представник;

від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2, договір про надання правової (правничої) допомоги №35 від 25.01.2019 р., адвокат;

розглянувши апеляційні скарги Дніпровської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Менада" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 року (повний текст складено 26.11.2018, суддя Воронько В.Д.) у справі № 904/2558/18

за первісним позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Менада", м. Дніпро

про стягнення 1101615,26 грн заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути земельну ділянку

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Менада", м. Дніпро

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

12.06.2018 Дніпровська міська рада (далі - позивач) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Менада" (далі - відповідач), в якій заявила наступні вимоги:

- стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,2090 га, кадастровий номер :02:415:0043, що знаходиться по бульвару Європейському (Бабушкінський район), у сумі 1101615,26 грн;

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 09.10.2009, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований у ДМВ ДРФ ДП "Центр ДЗК" 13.10.2009 за №70, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований в peєcтpi за №3950;

- зобов'язати відповідача повернути позивачу за актом приймання-передачі земельну ділянку по бульвару Європейському (Бабушкінський район), кадастровий номер :02:415:0043, площею 0,2090га, привівши земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан. Позивач посилався на те, що відповідач користується земельною ділянкою і не сплачує орендну плату, також існує суспільна необхідність у достроковому припиненні договору оренди для будівництва метро.

17.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Менада" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Дніпровської міської ради про зобов'язання Дніпровської міської ради виконати зобов'язання орендодавця, встановлене пунктом 6.10 договору оренди від 09.10.2009 за №323/49, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Менада" (орендар): передати орендареві за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 0,2090 га (кадастровий номер :02:415:0043) по бульвару Європейському, м. Дніпро, в користування, для проектування та улаштування літнього майданчика кафе. Позивач посилався на те, що при поновленні договору оренди йому земельна ділянка не була передана.

Господарським судом Дніпропетровської області 15.11.2018 ухвалено рішення у справі № 904/2558/18, яким позовні вимоги за первісним позовом задоволені частково, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Так, судом, розірвано договір оренди землі від 09.10.2009, укладений між Дніпропетровською міською радою (ідентифікаційний код 26510514) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Менада" (ідентифікаційний код 23021401), зареєстрований у ДМВ ДРФ ДП "Центр ДЗК" 13.10.2009 за № 70, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 3950 з мотивів суспільної необхідності.В решті вимог первісного позову міській раді відмовлено, оскільки не встановлено факту передавання земельної ділянки після поновлення договору оренди . Судом не застосовано позовну давність в частині стягнення заборгованості, оскільки в цій частині позов визнано безпідставним. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову з мотиву необхідності розірвання договору за обставин необхідності земельної ділянки для будівництва метро.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Рішення оспорюється обома сторонами.

Позивач зазначає, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, зобов'язання цього органу укласти такий договір або ж продовжити дію договору за відсутності вказаного рішення є порушенням його передбаченої Конституцією України виключної компетенції, а порушені права позивача мають захищатися способами, передбаченими статтею 152 ЗК з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу право комунальної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, зокрема органами місцевого самоврядування. На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 16.09.2009 № 323/49 між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Менада» 09.10.2009 укладено договір оренди землі, яка знаходиться за адресою по бульвару Європейському, кадастровий номер:02:415:0043, площею 0,2090 га.

Згідно з пунктом 5.1 Договору оренди землі вищезазначена земельна ділянка була передана в оренду для проектування та улаштування літнього майданчика кафе (група малих архітектурних форм). Договір було укладено терміном на 5 років.

Невідємними частинами вищезазначеного договору оренди відповідно пункту 14.3 є: акт обстеження земельної ділянки (з додатками), розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, рішення міської ради про передачу в оренду земельної ділянки, план або схема земельної ділянки, акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у використанні та встановлених і зареєстрованих у відповідному порядку земельних сервітутів, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; у пятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Пунктом 6.9. договору оренди землі від 09.10.2009 зазначено: «Початком виникнення права користування земельною ділянкою, що передається в оренду згідно з п. 1.1. цього договору, вважати дату державної реєстрації договору оренди земельної ділянки».

Відповідно пункту 6.10 договору оренди землі передача земельної ділянки орендарю здійснювалася у пятиденний строк від державної реєстрації договору за актом приймання- передачі.

Порядок поновлення договору оренди зазначено у ст. 33 Закону України «Про оренду

землі».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на підставі листів Відповідача щодо поновлення договору оренди землі, було прийнято рішення міської ради від 29.10.2014 № 330/56 «Про поновлення договору оренди землі від 09.10.2009 (державна реєстрація від 13.10.2009 за № 70) по бульв. Європейському (Бабушкінський район) ТОВ ВКФ «Менада», , для проектування та улаштування літнього майданчика кафе (група малих архітектурних форм).

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 29.10.2014 № 330/56 додатковою угодою до договору оренди землі від 22.01.2015 договір оренди землі було поновлено ще на 5 років, починаючи з 14.10.2014.

Всі умови, на яких поновлювався договір оренди землі, були зазначені у рішенні міської ради та у додатковій угоді до договору оренди землі від 22.01.2015, зареєстрованій приватним нотаріусом ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ( далі - Додаткова угода).

У Додатковій угоді Розділ 4 «Орендна плата» було викладено у новій редакції, а у пункті 9 зокрема зазначено, що додаткова угода набирає чинності після підписання її сторонами та державної реєстрації цієї додаткової угоди.

Невідємною частиною додаткової угоди відповідно до пункту 12 є: розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, грошова оцінка яких проведена; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, рішення міської ради від 29.10.2014 № 330/56.

Тобто, при поновленні договору навіть відповідно до законодавства, яке регулювало земельні відносини до 01.01.2013 року, при поновленні договору не було передбачено підписання акту приймання-передачі. Крім того, у пункті 9 Додаткової угоди зокрема зазначено, що вона набирає чинності після підписання її сторонами та державної реєстрації цієї додаткової угоди.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім того, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» (від 12 лютого 2015 року № 191-VIII) були внесені зміни до Закону України «Про оренду землі», а саме: обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Отже, правовідносини щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:415:0043 по бульвару Європейському, площею 0,2090 га між Дніпровською міською радою та Відповідачем виникли з 09.10.2009 та були поновлені додатковою угодою від 22.01.2015.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 9.4 Договору оренди землі встановлено в тому числі, що орендар зобовязаний своєчасно вносити орендну плату відповідно до умов договору.

Приписами ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. З ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. З ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. 4 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п. 1.1 Договору оренди за оренду землі від 09.10.2009 «Орендодавець» передав, а «Орендар» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Всього підлягають сплаті за період з 2015 по 2018 роки кошти в сумі 1 101 615, 26 грн.

Відповідно до п. 13.1. Договору за невиконання або неналежне виконання договору, сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Згідно інформації, яка надійшла від ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 06.04.2018 № 2310/9/04-36-12-23-18 Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Менада» не декларує податкове зобовязання з орендної плані за земельну ділянку за кадастровим номером :02:415:0043, чим порушує законодавство України, що призводить до недоотримання міським бюджетом значних коштів.

Так, відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до пункту 5.1 Договору оренди землі, спірна земельна ділянка була передана в оренду для проектування та улаштування літнього майданчика кафе (група малих архітектурних форм). Договір було укладено терміном на 5 років.

Відповідно пункту 6.10 договору оренди землі передача земельної ділянки орендарю здійснювалася у пятиденний строк від державної реєстрації договору за актом приймання- передачі.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобовязаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; у пятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Пунктом 6.9. договору оренди землі від 09.10.2009 зазначено: «Початком виникнення права користування земельною ділянкою, що передається в оренду згідно з п. 1.1. цього договору, вважати дату державної реєстрації договору оренди земельної ділянки».

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) вважає, що рішення суду щодо дострокового розірвання Договору оренди є незаконним і необгрунтованим внаслідок неповноти встановлення судом обставин, які мають значення для справи, та неправильності установлення обставин, які мають значення для справи.

Так, встановлений п.6.6 Договору оренди обовязок орендаря стосується звільнення земельної ділянки на вимогу виконкому міської ради та зумовлений початком будівництва 2-ї черги метрополітену.

ТОВ ВКФ «Менада» у Відзиві на позовну заяву зазначила: «на офіційному веб- сайті Дніпровської міської ради http://files.dniprorada.gov.ua/ є рішення № 323/19 від 13.04.2017 р. «Про надання КП «Дніпропетровський метрополітен», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького (просп. ОСОБА_4) у районі буд. № 13 (Центральний (Кіровський) район) для будівництва 1-ї черги метрополітену - будівельного майданчика вентиляційного ствола № 16 біс». Офіційної інформації або тендерів щодо II- ї черги немає». Проте, в порушення п.2 ч. 4 ст. 238 ГПК України, суд у мотивувальній частині рішення не зазначив цей доказ ТОВ ВКФ «Менада», відхилений судом, та не зазначив мотив його відхилення.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»:

-субєктами містобудування є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи (ч.2 ст.4);

- планування і забудова територій - це діяльність органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, взаємоузгодження громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій (п.4 ч.1 ст.2), розроблення містобудівної та проектної документації (п.7 ч.1 ст.2);

- містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (п. 7 ст.1);

- проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, обємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси обєктів будівництва (п. 11 ст.1);

- право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (ч.4 ст. 26).

- будівництво обєктів (виконання підготовчих та будівельних робіт) здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок після розроблення проектної документації, проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи, та після затвердження проектної документації (ч.5 ст.26).

Під час підготовки апеляційної скарги ТОВ «ВКФ «МЕНАДА» здійснило додатково пошук офіційної інформації щодо будівництва 2-ї черги метрополітену в м. Дніпро, розміщеної на веб-сайті державного підприємства ДП «Прозорро» https://prozorro.gov.ua, та пересвідчилось у відсутності такої інформації.

Враховуючи наведене вище, належними доказами, які можуть підтвердити вимоги орендодавця звільнити земельну ділянку для містобудівних потреб - будівництво 2-ї черги метрополітену можна вважати лише містобудівну та проектну документацію з будівництва 2-ї черги метрополітену в м. Дніпро, а також рішення Дніпровської міської ради або Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради» про її затвердження, які Дніпровська міська рада не надала суду на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ч.3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Матеріали справи, у тому числі позовна заява, відзив на зустрічний позов, протоколи, технічні записи судових засідань тощо, не містять заяви Дніпровської міської ради про застосування строку позовної давності під час розгляду справи судом першої інстанції. Тобто, суд застосував позовну давність до вимоги ТОВ ВКФ «Менада» за зустрічним позовом з порушенням ч.3 статті 267 ЦК України.

Враховуючи наведене вище, вважає, що суд першої інстанції: неповно зясував обставини, що мають значення для справи та визнав встановленими недоведені позивачем за первісним позовом належними доказами у вигляді проектної та містобудівної документації обставини будівництва 2-ї черги метрополітену в м. Дніпро, що мають значення для справи; зробив висновки, які не відповідають обставинам справи: про підстави для дострокового розірвання Договору оренди у вигляді Рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 10.04.2018 вх. № 8/1976, Договору оренди в частині п.6.6, що фактично не можуть бути такими підставами, тому що вони стосуються звільнення земельної ділянки, яку вже було звільнено орендарем 10.12.2009 p.; порушив норми процесуального права: п. 2 ч.1 ст.237 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення справи: не встановив факт відсутності містобудівної та проектної документації з будівництва 2-ї черги метрополітену, який має значення для розірвання Договору оренди; - не застосував Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який підлягав застосуванню до правовідносин між учасниками справи, неправильно застосував ст. 267 ЦК України,що, згідно з ст.277 ГПК України, є підставами для скасування Рішення суду частково та ухвалення нового рішення у відповідних частинах.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Дніпровська міська рада у відзиві на апеляційну скаргу просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ ВКФ "Менада".

ТОВ ВКФ "Менада" у відзиві на апеляційну скаргу просило залишити апеляційну скаргу Дніпровської міської ради без задоволення.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Пархоменко Н.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Дніпровської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Менада" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 року у справі № 904/2558/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.01.2019 року.

28.02.2019 року розгляд справи відкладено на 20.02.2019 року.

20.02.2019 року розгляд справи відкладено 18.03.2019 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.03.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Пархоменко призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/2558/18, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

18.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 у справі №904/2558/18 слід залишити без змін з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини та відповідні їм правовідносини.

У справі №904/7119/17 за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Менада" про стягнення з відповідача на користь Комунального підприємства "Управління по ремонту та експлуатації автошляхів" Дніпровської міської ради витрат за прибирання території по бульвару Європейському, кадастровий номер :02:415:0043, площа 0,2090 га у розмірі 1073181,55 грн та про зобов'язання відповідача проводити роботи із прибирання цієї території у відповідності до рішення міської ради від 16.09.2009 №323/49, п. 3.3 рішення міської ради від 29.10.2014 №330/56 і договору оренди землі від 09.10.2009, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Менада", рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2017, які залишені без змін постановою Верховного Суду від 13.06.2018, встановлено наступні обставини.

16.09.2009 Дніпропетровською міською радою прийнято рішення №323/49 про передачу ТОВ ВКФ "Менада" в оренду земельної ділянки.

09.10.2009 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) і ТОВ ВКФ "Менада" (орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,2090 га, кадастровий номер :02:415:0043, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, (Бабушкінський район) бульвар Європейський; цільове призначення - землі житлової та громадської забудови; цільове використання 1.11.6 (інша комерційна діяльність); строком на 5 років.

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється за проектом її відведення.

Підставою для розроблення проекту відведення земельної ділянки є рішення місцевої ради від 10.08.07 №57/18 "Про погодження ТОВ ВКФ "Менада" місця розташування літнього майданчика кафе (група малих архітектурних форм) по бульвару Європейський (Бабушкінський район)" (п. 6.2 договору).

Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки покладається на орендодавця або уповноважений ним орган, а витрати, пов'язані з цим, покладаються на орендаря (п. 6.3 договору).

Відповідно до пунктів 6.9, 6.10 початком виникнення права користування земельною ділянкою, що передається в оренду, згідно з п. 1.1 цього договору, вважати дату державної реєстрації договору оренди земельної ділянки; передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-дений строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Договір зареєстровано 13.10.2009 за №70; 09.10.2009 підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, за яким Дніпропетровська міська рада передала, а ТОВ ВКФ "Менада" прийняло цю земельну ділянку.

02.12.2009 Дніпропетровською міською радою прийнято рішення №287/52 про звільнення ТОВ ВКФ "Менада" від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою на період звільнення земельної ділянки від літнього майданчика, пунктом 4.13 якого визначено, що факт звільнення або зайняття земельної ділянки встановлюється за актом приймання-передачі земельної ділянки та підтверджується актом обстеження стану земельної ділянки.

10.12.2009 року підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, за яким ТОВ ВКФ "Менада" передала, а Дніпропетровська міська рада на підставі рішення міської ради від 02.12.2009 №287/52 прийняла зазначену земельну ділянку; 10.12.2009 складено акт обстеження.

29.12.2009 між Дніпропетровською міською радою та ТОВ ВКФ "Менада" укладено додатковий договір оренди землі до договору оренди землі від 09.10.2009, яким доповнено розділ 4. "Орендна плата" пунктом 4.12, за змістом якого звільнено ТОВ ВКФ "Менада" від орендної плати за користування земельною ділянкою на період її звільнення від літнього майданчика; факт звільнення або зайняття земельної ділянки встановлюється за актом приймання-передачі та підтверджується актом обстеження стану земельної ділянки (пункт 4.13).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.10.2014 №330/56 поновлено договір оренди землі від 09.10.2009, укладений між позивачем і ТОВ ВКФ "Менада".

Згідно з пунктом 3.3 цього рішення ТОВ ВКФ "Менада" зобов'язано привести у належний санітарний стан передану територію та надалі постійно проводити роботи з прибирання і благоустрою переданої території.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 29.10.2014 №330/56 договір оренди землі від 09.10.2009 згідно з додатковою угодою до цього договору від 22.01.2015 поновлено на 5 років, починаючи з 14.10.2014.

Відповідно до частин 1,2 статті 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно із частиною четвертою статті 15 Закону України "Про оренду землі" невід'ємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі об'єкта оренди.

Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі (стаття 17 Закону України "Про оренду землі").

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (частина перша статті 34 Закону України "Про оренду землі").

Враховуючи зазначене, суди дійшли висновку, що документом, який підтверджуватиме повернення земельної ділянки орендодавцю після припинення договору оренди землі є акт приймання-передачі.

Позивачем у справі №904/7119/17 не спростовані доводи відповідача, підтверджені відповідними доказами, щодо повернення йому орендної ділянки за актом приймання-передачі від 10.12.2009, після якого було проведено відповідне обстеження, місцевий господарський суд дійшов висновку до обґрунтованого про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог і відмовив в задоволені позову.

Таким чином, в силу припису ч. 4 ст. 75 ГПК України при розгляді даної справи не підлягає доказуванню факт відсутності складеного між Дніпровською міською радою та ТОВ ВКФ "Менада" акту приймання-передачі та обстеження стану земельної ділянки після поновлення договору оренди землі від 09.10.2009, встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 у справі №904/7119/17, яке залишено без змін за результатами апеляційного та касаційного оскарження.

Факт відсутності цього акту не оспорюється і сторонами.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів. Згідно зі положеннями частин 3, 4 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки також можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства та, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування

Предметом спору у даній справі є правовідносини сторін, що виникли за договором оренди землі.

В силу статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Право користування землею набувається та реалізується юридичними особами в порядку та на підставах, визначених Конституцією України (ст.ст. 13, 14), Земельним Кодексом України (ст.ст. 116, 124), а також іншими законами, що приймаються у відповідності до них (Закон України "Про оренду землі", Цивільний кодекс України).

Приписами статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним; об'єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону.

У відповідності до положень ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю є платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Отже, системний аналіз вищенаведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, у тому числі державної або комунальної форми власності, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Таким чином, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме факт користування орендарем цією земельною ділянкою.

Доказів передання орендареві після поновленні договору оренди землі від 09.10.2009 земельної ділянки (кадастровий номер :02:415:0043) по бульвару Європейському у місті Дніпро за актом приймання-передачі не надано. Листи ТОВ ВКФ "Менада" (№14/04-1 від 14.04.2017, № 19/05-1 від 19.05.2017, №12/10-1 від 12.10.2017, №05/01-1 від 05.01.2018, №12/04-1 від 12.04.2018) свідчать про неодноразове звернення орендаря до Дніпровської міської ради з приводу належного документального оформлення наміру орендаря скористатися своїм правом користування об'єктом оренди, яке встановлене договором, та підписання у зв'язку з цим акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 09.10.2009.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позивач за первісним позовом не довів суду належними та допустимими доказами факту користування Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Менада" земельною ділянкою (кадастровий номер :02:415:0043) по бульвару Європейському у місті Дніпро у період з 2015 року по 2018 рік (січень-травень), за який Дніпровською міською радою заявлено до стягнення з орендаря 1101615,26 грн заборгованості з орендної плати(після поновлення договору оренди).

У пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Враховуючи викладене, заява первісного відповідача щодо строку позовної давності не була задоволена за відсутністю підстав для задоволення позову первісного позивача в частині стягнення заборгованості з орендної плати.

Нормами статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За умовами п 12.5 договору його дія припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32-1 Закону України "Про оренду землі" передбачену таку підставу для розірвання договору оренди землі як необхідність надання її для суспільних потреб.

Так, відповідно до вказаної статті Закону договір оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності може бути розірваний у разі прийняття рішення про використання земельної ділянки для розміщення об'єктів, визначених частиною першою статті 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".

Розірвання договору оренди земельної ділянки в порядку, визначеному цією статтею, допускається у разі, якщо об'єкти, які передбачається розмістити на земельній ділянці, неможливо розмістити на іншій земельній ділянці або якщо розміщення таких об'єктів на інших земельних ділянках завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки для відповідної територіальної громади, суспільства чи держави в цілому.

У разі недосягнення сторонами договору згоди щодо розірвання договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У рішенні органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про використання земельної ділянки державної чи комунальної власності, яка перебуває в оренді, для суспільних потреб зазначаються:

- площа, місцезнаходження земельної ділянки або її частини, кадастровий номер земельної ділянки (за наявності);

- договори оренди землі, що підлягають розірванню;

- суспільні потреби, для задоволення яких здійснюється розірвання договорів оренди землі;

- особа, якій після розірвання договору оренди передається земельна ділянка для задоволення суспільних потреб, з визначенням умов такої передачі.

За змістом частини першої статті 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" до суспільних потреб відноситься, зокрема, будівництво об'єктів транспортної інфраструктури.

Слід зазначити, що пунктом 4.6 рішення Дніпропетровської міської ради від 16.09.2009 №323/49 "Про передачу земельної ділянки по бульв. Європейському (Бабушкінський район) в оренду ТОВ ВКФ "Менада", , для проектування та улаштування літнього майданчика кафе (група малих архітектурних форм)" ТОВ ВКФ "Менада" було зобов'язано на вимогу виконкому міської ради, до початку будівництва 2-ї черги метрополітену, земельну ділянку звільнити за власний рахунок.

Аналогічний обов'язок на орендаря покладено умовами пункту 6.6 укладеного між сторонами договору оренди землі від 09.10.2009. Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради 24.04.2018 на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи п. 4.6 рішення міської ради від 16.09.2009 №323/49, згідно з листом департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 10.04.2018 вх. №8/1976, у зв'язку з будівництвом 2-ї черги метрополітену, прийнято рішення №341 "Про звільнення земельної ділянки". Вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційну фірму "Менада" зобов'язано звільнити земельну ділянку по бульв. Європейському, площею 0,2090 га (кадастровий номер :02:415:0043) від тимчасових споруд за власний рахунок протягом 7 календарних днів з моменту прийняття цього рішення.

Доказів скасування (визнання нечинними або недійсними) у передбаченому законом порядку рішення Дніпропетровської міської ради від 16.09.2009 №323/49 та рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 24.04.2018 №341 або їх окремих положень матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що припис виконавчого комітету Дніпровської міської ради, встановлений рішенням від 24.04.2018 №341 у зв'язку з будівництвом метрополітену в місті Дніпро, виключає можливість подальшого використання Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Менада" об'єкта оренди для цілей, визначених у договорі оренди землі від 09.10.2009, суд дійшов висновку до обґрунтованого висновку про доцільність дострокового розірвання договору оренди землі від 09.10.2009 на вимогу орендодавця внаслідок виникнення суспільної потреби, пов'язаної з будівництвом об'єкта транспортної інфраструктури.

При цьому, судом, виходячи з загальних засад цивільного законодавства та основних принципів господарського судочинства, таких як справедливість, добросовісність, розумність та пропорційність у забезпеченні розумного балансу між приватними й публічними інтересами, обґрунтовано враховано, що необхідність розірвання договору оренди землі від 09.10.2009 обумовлена потребою територіальної громади міста у будівництві об'єкта транспортної інфраструктури, а правовідносини сторін за договором оренди землі від 09.10.2009 після його поновлення фактично сторонами не здійснювались (оскільки орендодавцем не було передано орендареві за актом-приймання передачі земельну ділянку, а орендар протягом понад трьох років не звертався у передбаченому законом порядку за захистом своїх прав щодо зобов'язання орендодавця виконати в натурі свій обов'язок по передачі об'єкта оренди).

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Стосовно апеляційної скарги відповідача, його заперечення по строку позовної давності колегією суддів не приймаються, оскільки судом вона не була застосована, у задоволенні заяви про застосування позовної давності первісному позивачеві відмолено.

Незгода з розірванням договору з мотивів суспільної необхідності не спростовує цей факт, який також достовірно встановлено судом і з яким колегія погоджується також. Відсутність проектної документації на забудову спірної земельної ділянки не спростовує необхідність і факт її забудови. Пунктом 4.6 рішення Дніпропетровської міської ради від 16.09.2009 №323/49 та пунктом 6.6 договору оренди землі від 09.10.2009 не визначено конкретного терміну до початку будівництва метрополітену, зі спливом якого орендар повинен звільнити орендовану земельну ділянку, натомість підставою для її звільнення визначено вимогу виконкому міської ради.

Судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення , належним чином враховано баланс інтересів обох сторін цього спору. Так, достовірно встановлено факт відсутності передавання земельної ділянки відповідачеві після поновлення договору, а відтак і підстави для стягнення з нього орендної плати, оскільки землекористування не відбулося.

Посилання первісного позивача на те, що в додатковій угоді не передбачено складання акта приймання-передачі , не є переконливим аргументом, оскільки за конструкцією правовідносин між сторонами додаткова угода від 23.01.15 р(т.1 а.с.123) є невідємною частиною договору, про що в ній зазначено, а тому її умови не анулюють дію договору, а тільки доповнюють.

Пунктом 4.6 рішення Дніпропетровської міської ради від 16.09.2009 №323/49 та пунктом 6.6 договору оренди землі від 09.10.2009 не визначено конкретного терміну до початку будівництва метрополітену, зі спливом якого орендар повинен звільнити орендовану земельну ділянку, натомість підставою для її звільнення визначено вимогу виконкому міської ради.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Відповідачем порушуються права територіальної громади м.Дніпро на побудову метрополітену, оскільки він наполягає на передачі йому цієї земельної ділянки з мотиву суспільної необхідності.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2018 року по справі №904/2558/18 ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційних скаргах без задоволення, а рішення без змін.

10.Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржників.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 року у справі № 904/2558/18 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Менада" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 року у справі № 904/2558/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 у справі №904/2558/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.03.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд