ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р. Справа№ 925/703/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Грека Б.М.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Килівника Р,С.,

розглянувши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - офіс ДФС)

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 06.12.2018 (суддя Боровик С.С.)

у справі № 925/703/16

за заявою фізичної особи-підприємця Потапова Артема Олександровича

до Приватного акціонерного товариства "Карло Пазоліні трейдінг" (код 30964248)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.12.2018 у справі № 925/703/16 відмовлено у задоволенні заяви Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 02.05.2018 про визнання кредитором.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, офіс ДФС звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.12.2018, визнати кредиторські вимоги офісу, що складаються з суми податкового боргу з податку на додану вартість, в сумі 640425,28 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/703/16, розгляд справи призначено на 05.03.2019.

У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 для розгляду справи № 925/703/16, у зв'язку з перебуванням у відпустці суддів Отрюха Б.В. та Остапенка О.М., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Верховець А.А., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 постановлено здійснювати розгляд справи № 925/703/16 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Верховець А.А., Грек Б.М., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019.

В судовому засіданні представник офісу ДФС підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.12.2018, визнати кредиторські вимоги в сумі 640425,28 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки заборони з нарахування неустойки по своїй сутності є наслідком дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. В той же час, акти камеральних перевірок та податкові повідомлення-рішення складені після введення мораторію, а тому на них не розповсюджується дія мораторію. Також, скаржник зазначає, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника офісу ДФС, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.07.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Карло Пазоліні трейдінг"; визнано вимоги фізичної особи-підприємця Потапова Артема Олександровича до боржника на суму 475 654,00 грн., з них 472 000,00 грн. основного боргу та 3654,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Польянова Євгена Олександровича.

Оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Карло Пазоліні трейдінг" офіційно оприлюднено 07.07.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Черкаської області від 06.09.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, згідно якого визнано вимоги:

фізичної особи-підприємця Потапова Артема Олександровича: 4 черга 475 654,00 грн. основного боргу, 1 черга - 13 780,00 грн. судового збору;

Відкритого акціонерного товариства "Карло Пазоліні/Швейцарія/СА": 4 черга - 87 136 251,34 грн. основного боргу, 6 черга - 164 055 501,20 грн. неустойки (пеня, штраф), 1 черга - 2756,00 грн. судового збору;

Приватного акціонерного товариства "Карло Пазоліні трейд лімітед": 4 черга - 71 919 442,50 грн. основного боргу, 1 черга - 2756,00 грн. судового збору;

Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль": 4 черга - 24 149 390,51 грн.; 6 черга - 30 361 142,52 грн. (пеня, штраф), 1 черга - 2756,00 грн. судового збору,

Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит": 4 черга - 69 264 006,14 грн. основного боргу та 12 631 960,76 грн. заборгованості зі сплати процентів (відсотків), 6 черга - 9 279 243,63 грн. неустойки (пеня, штраф), 1 черга - 2756,00 грн. судовий збір.

Тобто, контролюючий орган не скористався своїм правом на заявлення грошових вимог до боржника в порядку ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 25.10.2016 боржника визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Частиною 3 статті 38 Закону про банкрутство встановлено, що з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Відповідне оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено 28.10.2016.

27.04.2018 офіс ДФС звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про кредиторські вимоги в сумі 640425,28 грн.

Згідно кредиторської заяви, грошові вимоги офісу ДФС складаються з податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 640425,28 грн., який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 22.01.2018 №, від 22.01.2018 №, від 22.01.2018 №, які прийняті за результатами камеральних перевірок боржника, про що складені Акт про результати проведення камеральної перевірки № 4646/28-10-42-02/30964248 від 01.12.2017 та Акт перевірки № 4702/28-10-42-02/30964248 від 07.12.2017.

Актом про результати проведення камеральної перевірки № 4646/28-10-42-02/30964248 від 01.12.2017 встановлено порушення боржником термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцю - платнику податку на додану вартість.

Податковим повідомленням-рішенням від 22.01.2018 № застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 12044,25 грн. та штраф у розмірі 30% в сумі 190,50 грн., а всього 12234,75 грн.

Актом про результати проведення камеральної перевірки № 4702/28-10-42-02/30964248 від 07.12.2017 встановлено порушення боржником термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Податковим повідомленням-рішенням від 22.01.2018 № застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 176250,74 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 22.01.2018 № застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 456793,92 грн.

Таким чином, неустойка у вигляді штрафу нарахована у зв'язку з порушенням термінів виконання податкових зобов'язань у період до порушення провадження у справі про банкрутство та за умов відсутності податкового боргу станом як на час порушення провадження у справі про банкрутство так і на час визнання боржника банкрутом, оскільки згідно витягу з інтегрованої картки платника податку у боржника станом на 28.02.2018 рахувалась переплата з податку на додану вартість в сумі 4854,13 грн.

Згідно із ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі (ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство).

В той же час частиною 1 статті 38 Закону про банкрутство передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Тобто, конкурсні вимоги могли бути заявлені у тридцятиденний строк з дати оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство від 07.07.2016, а поточні вимоги (які виникли під час процедури розпорядження майном боржника) - після оприлюднення повідомлення від 28.10.2016 про визнання боржника банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури. При цьому, поточні вимоги, які заявлені у відповідності із частиною 1 статті 38 Закону про банкрутство, після їх визнання господарським судом набувають статусу конкурсних.

Разом з тим, неустойка у вигляді штрафу нарахована 22.01.2018, тобто після визнання боржника банкрутом, що прямо заборонено ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство, у зв'язку з чим грошові вимоги офісу ДФС в сумі 640425,28 грн. не є ані конкурсними, ані поточними в розумінні норм вказаного Закону, а отже підлягають відхиленню.

Колегія суддів помилковими доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм ст. 38 Закону про банкрутство, а також твердження, що дія мораторію не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань та заходів, спрямованих на їх забезпечення, оскільки податковий борг, в даному випадку - штраф, виник за відсутності основного зобов'язання зі сплати податків і зборів, а лише з факту порушення термінів податкової дисципліни (оформлення податкових накладних та несвоєчасна сплата самостійно узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість).

Апеляційний суд зазначає, що з моменту визнання боржника банкрутом припиняється нарахування будь-якої неустойки (штрафу, пені) як на борг, що виник до відкриття провадження (конкурсні вимоги) у справі про банкрутство так і протягом процедур банкрутства (поточні вимоги). При цьому, фактичні обставини вчинення боржником порушення вимог податкового законодавства в період до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (терміни реєстрації податкових накладних в період з 24.11.2015 по 21.04.2016, невчасна сплата податкового зобов'язання за податковими деклараціями з ПДВ за період з 30.12.2014 по 30.03.2016) не має в даному випадку правового значення, оскільки неустойка нарахована після визнання боржника банкрутом всупереч вимог спеціального Закону про банкрутство.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи, що місцевий господарський суд ухвалив правильне судове рішення із дотриманням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими вище обставинами справи та наведеним відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги офісу ДФС із залишенням без змін оскаржуваної ухвали Господарського суду Черкаської області від 06.12.2018 у даній справі.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору в сумі 5286,00 грн. згідно платіжного доручення № 53 від 23.01.2019 при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.12.2018 у справі № 925/703/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.03.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.М. Грек

А.А. Верховець