ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокуСправа № 912/2897/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2897/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж Інспект",

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБЄЛТОРГ",

про стягнення 236 467,49 грн.

Представники сторін:

від позивача - Гершман Л..В. адвокат, ордер серія ОД №353474 від 04.02.2019;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж Інспект" (надалі - ТОВ "Авантаж Інспект") до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБЄЛТОРГ" (надалі - ТОВ "УКРБЄЛТОРГ") про стягнення 236 467,49 грн, з яких: 228 120,00 грн основний борг, 4 926,39 грн пеня, 3421,10 грн відсотки за користування грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 9-15/03-6 про надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування, в частині оплати за користування дев'ятьма вагонами та за ремонт двох вагонів.

Ухвалою від 12.11.2018 господарський суд залишив позовну заяву ТОВ "Авантаж Інспект" без руху.

20.11.2018 представник відповідача ознайомився із матеріалами справи.

ТОВ "Авантаж Інспект" подало заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23.11.2018 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14:30 17.12.2018.

Відповідач отримав ухвалу від 23.11.2018 за обома відомими суду адресами: Кіровоградська обл., Онуфріївський р-н, с. Успенка, вул. Республіканська, буд. 11 та Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Троїцька, 3, кімн. 14, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

У підготовчому засіданні 17.12.2018 був присутній керівник позивача. Господарським судом на підставі ч. 5 ст. 813 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у підготовчому засіданні до 14:30 21.01.2019 та витребувано від позивача докази направлення відповідачу документів електронною поштою.

21.01.2019 на вимогу суду позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, зокрема, доказів про направлення на адресу відповідача документів, пов'язаних з виконанням Договору: актів виконаних робіт/послуг, рахунків на оплату, акту звірки взаєморозрахунків, актів подачі/повернення вагонів. Витребуваних доказів направлення документів позивачем відповідачу електронною поштою не подано.

У підготовче засідання 21.01.2019 з'явився інший представник позивача.

За результатами підготовчого засідання 21.01.2019 постановлено: за ініціативою суду продовжити строк підготовчого провадження у справі №912/2897/18 на тридцять днів; оголосити перерву у підготовчому засіданні до 04.02.2019 о 14:00 год. та у строк до 04.02.2019 позивачу подати письмові пояснення щодо визначення граничного строку оплати суми основного боргу, пред'явленої до стягнення.

04.02.2019 до суду надійшло повідомлення про зміну місцезнаходження позивача та письмові пояснення вих. №28/01 від 28.01.2019 на виконання ухвали від 21.01.2019 про нарахування плати за надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування у вересні-жовтні 2018 року та щодо періоду нарахування штрафних санкцій. Так позивач наголошує, що згідно умов Договору оплата послуг здійснюється замовником до 1 числа місяця, в якому буде здійснюватися користування рухомим складом. Позивач виставив відповідачу рахунок № 121 від 27.08.2018 на суму 108 000 грн, при складенні якого позивачем врахована передплата відповідачем у сумі 36 682,28 грн, яка на той момент знаходилась на рахунку Виконавця. Позивач стверджує, що у складеному та направленому відповідачу Акті виконаних робіт/послуг № 86 від 30.09.2018 відображено фактичну кількість днів, протягом яких вагони перебували у користуванні. Тобто, як мінімум, 30 вересня 2018 року відповідачу було достеменно відомо про наявність у нього заборгованості у розмірі 208 117,72 грн, яку він повинен був оплатити негайно, оскільки за умовами договору передбачена передплата. Проте відповідач не оплатив послуги за користування вагонами у вересні, хоча позивач неодноразово наполягав у телефонних розмовах та листах, відправлених на адресу електронної пошти, сплатити заборгованість. Оскільки оплату наданих послуг позивач так і не отримав, ним було виставлено відповідачу ще один рахунок від 08.10.2018 на суму 208 117,72 грн за користування вагонами у вересні. Таким чином, позивач наполягає, що нарахована за користування вагонами у вересні сума у розмірі 208 117,72 грн є достовірною, і враховуючи те, що договором передбачена передплата, ця сума підлягає оплаті відповідачем негайно після отримання акту виконаних робіт/послуг від 30.09.2018. Стосовно нарахування плати за надання послуг у жовтні 2018 року, то позивач пояснює, що у зв'язку з ініціюванням повернення вагонів з користування позивачу було невідомо коли саме відбудеться таке повернення і, тому неможливо було передбачити кількість вагонодіб у жовтні. Отже, вже після повернення всіх вагонів позивачем було виставлено рахунок на оплату № 130 від 09.10.2018 на суму 7200 грн, які він повинен оплатити негайно, оскільки за умовами договору передбачена передплата. Щодо періоду нарахування штрафних санкцій позивач пояснює таке. Відповідно до договору відповідач повинен був сплатити передплату за користування вагонами до першого числа наступного місяця. Оскільки остаточну суму, яка підлягає сплаті у вересні, стало відомо 30.09.2018, позивач, користуючись своїм правом нараховувати штрафні санкції, нарахував пеню з 1 жовтня 2018 року на суму 208 117,72 грн. Тобто штрафні санкції були нараховані за той період, коли сторонам була відома остаточна сума заборгованості і строк для її оплати однозначно наступив. До таких пояснень позивач додав докази направлення листів-вимог на адресу електронної пошти відповідача, копію рахунку № 121 від 27.08.2018 з доказами його відправлення, копію Акта виконаних робіт № 89 від 02.10.2018 з доказами відправлення.

Оскільки такі докази вимагались господарським судом для повного з'ясування обставин справи, господарський суд приймає їх до розгляду.

В підготовчому засіданні 04.02.2019 брав участь інший представник позивача, представник відповідача участь належного представника не забезпечив.

Господарський суд направив копії ухвали від 21.01.2019 на адресу відповідача, що була його юридичною адресою на момент подання позову до суду (28120, Кіровоградська обл., Онуфріївський р-н, с. Успенка, вул. Республіканська, буд. 11) та на його нову юридичну адресу, яка стала відома суду з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, Автозаводський р-н, вул. Богдана Хмельницького, буд. 1-Д). За обома адресами відповідач отримав копії ухвали від 21.01.2019, що встановлено судом шляхом доступу на сайт Укрпошти і потім додатково підтверджено повідомленнями про вручення поштових відправлень, які повернуті органом поштового зв'язку.

Господарський суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Оскільки провадження у даній справі відкрито з дотриманням правил підсудності, оскільки станом на день подання позову - 05.11.2018 юридичною адресою відповідача була Кіровоградська обл., Онуфріївський р-н, с. Успенка, вул. Республіканська, 11, а також враховуючи, що справа не відноситься до виключної підсудності, саме Господарським судом Кіровоградської області повинна бути розглянута дана справа.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Ухвалою від 04.02.2019 господарським судом закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено по суті на 15:30 07.02.2019, про що представника позивача повідомлено під розпис, а представника відповідача шляхом надсилання телефонограми.

07.02.2019 господарським судом розпочато розгляд справи по суті і, на підставі ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 16:00 11.03.2019, про що представника позивача повідомлено під розпис.

Ухвалу-повідомлення від 07.02.2019 про оголошену перерву направлено відповідачу за юридичною адресою: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, Автозаводський р-н, вул. Богдана Хмельницького, буд. 1-Д. Відповідачем отримано таку ухвалу завчасно 15.02.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши подані докази, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

15.03.2018 ТОВ "УКРБЄЛТОРГ" (Замовник) та ТОВ "Авантаж Інспект" (Виконавець) укладено договір № 9-15/03-6 (надалі-Договір), відповідно умов п. 1.1. якого Виконавець зобов'язується надати послуги з транспортно-експедиційного обслуговування, шляхом забезпечення рухомим складом для здійснення перевезення вантажів, а Замовник прийняти в користування залізничні вагони (далі по тексту "вагони", "РС"), оплачувати надані послуги на умовах даного Договору, а також бере на себе відповідальність за збереження, технічний стан рухомого складу та його повернення згідно з умовами даного Договору. Номери вагонів, кількість, рік побудови, модель, термін користування вагонами вказується в Актах прийому-передачі, які становлять невід'ємну частину даного Договору.

Відповідно до п. 1.4. Договору всі документи (листи, повідомлення, акти прийому - передачі, рахунки, інша кореспонденція та т.і.), що будуть відправлені Сторонами факсом або електронною поштою, номери та адреси, яких зазначені в розділі 13 даного Договору, вважаються такими, що були відправлені належним чином належному отримувачу та адресату відповідно. При цьому, копії таких документів отриманих на е-mail або на тел./факс мають юридичну силу до моменту отримання їх оригіналів.

Зокрема, в п. 13 Договору "Реквізити сторін" електронна адреса ТОВ "Авантаж Інспект" - , а ТОВ "УКРБЄЛТОРГ" - .

Надання РС в користування відбувається в місці (місцях), визначених за згодою Сторін цього Договору і оформляється Актом прийому-передачі, який підписується на залізничній станції прийому-передачі РС на території України, узгодженої Сторонами. Датою початку користування є дата прибуття РС на станцію прийому-передачі згідно календарного штемпеля станції, що вказується в Акті прийому-передачі. День підписання Акту прийому-передачі вважається першим днем користування (п. 2.1. Договору).

Акти прийому-передачі підписуються уповноваженими представниками Сторін. В актах прийому-передачі фіксуються номери вагонів, модель, вид РС, дати побудови, технічний стан рухомого складу, переданого в користування (п. 2.2. Договору).

Відповідно до абз. 1 п. 2.3. Договору по закінченню терміну користування або у випадках часткового/повного повернення вагонів з користування за ініціативою Виконавця, Замовник зобов'язаний повернути рухомий склад Виконавцю протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги (інструкції) Виконавця (отриманого поштовим відправленням, кур'єрською службою, за допомогою факсу або на електронну адресу або врученого співробітнику Замовника особисто).

А згідно з абз. 2 п. 2.3. Договору у разі дострокового припинення дії цього Договору або часткового виведення РС з користування за ініціативою Замовника, Виконавцю надається 15 (п'ятнадцять) календарних днів на надання інструкції із зазначенням станцій повернення РС з користування. Повернення РС проводиться на залізничних станціях України, зазначених Виконавцем в письмовій інструкції.

П. 2.5. Договору Сторони визначили, що перед підписанням Акту прийому-передачі вагонів з користування Сторони проводять огляд вагонів і складають Акт технічного огляду. Всі виявлені пошкодження і несправності вагонів, а також перелік відсутніх частин оформляються актом форми ВУ-25 із зазначенням вартості придбання відсутніх і пошкоджених деталей, рівноцінних тим, які були пошкоджені (з урахуванням нормального зносу) на момент повернення вагонів, включаючи вартість ремонту і матеріалів, використаних при ремонті.

У п. 2.6. Договору визначено, що вагони, що повертаються з користування повинні бути в тому ж технічному і комерційному стані, в якому вони перебували перед здачею вагонів в користування відповідно до даних, зазначених в Актах прийому-передачі та Актах технічного огляду, з урахуванням природного зносу, укомплектовані тими ж основними вузлами і деталями ( колісними парами, бічними рамами візків, надресорними балками), які перебували на вагонах при передачі їх в користування, крім випадків їх заміни за згодою Виконавця.

У разі якщо при прийманні (огляді) вагонів виявиться, що вони не відповідають технічному стану, вказаному в Актах прийому-передачі та Актах технічного огляду РС в користування з урахуванням нормального зносу, Замовник зобов'язаний укомплектувати вагони деталями, аналогічними при прийманні в користування (новими або відремонтованими), при цьому, датою передачі (повернення) вагонів з користування, буде вважатися дата Акту прийому-передачі після приведення вагонів в стан, що відповідає зазначеним вимогам. Названі роботи можуть здійснюватися Виконавцем на підставі укладеного між Сторонами цього Договору додаткової угоди, в якому буде визначатися порядок проведення даних робіт, розмір винагороди Виконавця за організацію ремонтних робіт і інші умови, пов'язані з виконанням необхідних робіт. Час перебування вагона в ремонті включається в термін користування та за вказаний період Замовник здійснює встановлену цим Договором плату за користування.

Водночас п. 3.2.5. Договору сторони узгодили, що Замовник за свій рахунок здійснює технічне обслуговування вагонів з відчепленням від поїзда. За додатковою угодою Сторін технічне обслуговування вагонів з відчепленням від поїзда Виконавець може проводити самостійно, а Замовник відшкодовує вартість цих робіт, а також винагороду в розмірі 5 (п'яти) % від загальної вартості робіт, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виставленого рахунку.

Підставою для відшкодування Виконавцю витрат по організації технічного обслуговування вагонів з відчепленням від поїзда є надані Замовнику наступні документи:

- Акт виконаних робіт (2 примірники);

- Рахунок-фактура;

- повідомлення форми ВУ23, ВУ-З6;

- калькуляція вагоноремонтного підприємства;

- довідка про комплектацію вагона 2731.

Відповідно до п. 9.1. Договору він набирає чинності з дати його підписання і діє до 13 березня 2019, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

Згідно з п. 9.1.1. Договору, його дія припиняється в разі:

- закінчення терміну, на який його було укладено;

- достроково, в разі розірвання на підставах, передбачених цим Договором.

До Договору сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 01.06.2018, № 2 від 04.07.2018, № 3 від 05.07.2018, останньою з яких, зокрема, викладено п. 5.2. Договору у такій редакції:

"Розмір плати за користування РС становить - 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 коп., в тому числі ПДВ 20%, за один вагон на добу.

Розмір плати з 01 серпня 2018 року за користування РС, а саме, напіввагонами - №67197376, №604І5965, №60415981, №60416005, №61909461, №61910212, №61910170, №61908927, №61908745 становить 1200,00 грн (одна тисяча двісті) гривень 00 коп. з ПДВ 20% за один вагон за одну добу.

Зміна розміру плати за користування РС оформлюється шляхом підписання Сторонами Додаткової угоди.

У разі не досягнення згоди між Сторонами про зміну плати за користування РС або у разі неодержання відповіді у строк протягом 10 (десяти) днів з дати отримання Замовником листа з даною пропозицією, Виконавець має право на змін вартості плати за користування РС а односторонньому порядку. При цьому, Виконавець має право розірвати Договір або на свій розсуд вивести з користування (експлуатації) частину рухомого складу або рухомий склад в повному обсязі в порядку, передбаченому п.2.3 даного Договору."

Договір і Додаткові угоди №№ 1, 2, 3 до нього підписані обома Сторонами.

Позивачем надано копію Додаткової угоди № 4 від 01.10.2018, проте вона не підписана з боку ТОВ "УКРБЄЛТОРГ", тому не береться до уваги господарським судом.

Позивач стверджує, що на підставі вказаного Договору ним передано у березні 2018 року відповідачу вагони, проте у зв'язку з економічною недоцільністю листом № 04/2208 від 22.08.2018 директор ТОВ "Авантаж Інспект" ініціював повернення вагонів, а саме 9 одиниць рухомого складу №№ 60415981, 60416005, 61909461, 61910212, 61908927, 6190170, 61908745, 67197376, 60415965, зазначивши, що інструкції на повернення вагонів будуть надані додатково.

На підставі п. 2.3. Договору Виконавець має право на повернення вагонів за його ініціативою і Замовник зобов'язаний повернути рухомий склад Виконавцю протягом 20 календарних днів з дати отримання письмової вимоги (інструкції) Виконавця.

Водночас господарському суду не надано доказів вручення такої вимоги Замовнику, проте у матеріалах справи міститься лист № 75 від 03.10.2018 за підписом директора ТОВ "УКРБЄЛТОРГ" "Заперечення до Акту виконаних робіт/послуг № 86 від 30 вересня 2018 року, згідно Договору № 9-15/03-6 від 15 березня 2018 року", у якому директор відповідача визнає отримання вимоги від 22.08.2018 про повернення дев'яти вагонів.

Позивач подав суду Акти подачі/повернення вагонів № 6 від 12.09.2018 щодо вагону № 60415965, № 7 від 14.09.2018 щодо вагонів №№ 60416005, 61908745, 61910212, № 8 від 30.09.2018 щодо вагонів 67197376, 61909461, № 9 від 02.10.2018 щодо вагонів №№ 60415981, 61908927, 61910170. Такі акти підписані лише з боку ТОВ "Авантаж Інспект".

Також позивачем виставлено відповідачу

- рахунок на оплату № 129 від 08.10.2018 за послугу "Забезпечення рухомим складом у кількості 9 вагонів (вересень)" на суму 208 117,72 грн;

- рахунок № 130 від 09.10.2018 за послугу "Забезпечення рухомим складом у кількості 3 вагона (жовтень)" на суму 7200 грн;

- рахунок на оплату № 132 від 12.10.2018 на суму 12 802,28 грн за послуги:

1. Відшкодування витрат на сплату провозної плати, згідно, накладних №47241765,47241773, 47607577, 47607569 - 381,12 грн.

2. Відшкодування витрат на організацію технічного обслуговування з відчепленням вантажних вагонів №867197376 - 3 081,30 грн.

3. Відшкодування витрат на організацію технічного обслуговування з відчепленням вантажних вагонів №61909461 - 1 062,31 грн.

4. Відшкодування витрат на організацію подавання вагона N67197376 - 1 138,44 грн.

5. Відшкодування витрат на організацію подавання вагона N 61909461 - 1 138,44 грн.

6. Відшкодування витрат на організацію забирання вагона №61909461 - 1 138,44 грн.

7. Відшкодування витрат на організацію забирання вагона № 67197376 - 1 138,44 грн.

8. Відшкодування витрат на забезпечення запасними частинами (Бувши у вжитку частини до залізничних вагонів: Частини пневматичних гальм зі сталі; частина головна гальмовна креслення № 270.023-0) - 3 542,40 грн.

9. Винагорода Виконавця (5% від загальної вартості робіт, згідно Договору N9-15/03-6 від 15.03.2018 пункт 3.2.5., та Додаткової угоди №4) - 440,95 грн.

У зв'язку з несплатою суми основного боргу в розмірі 228 120 грн позивач, нарахувавши пеню та відсотки за користування грошовими коштами звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору господарський суд враховує таке.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали Договір, у зв'язку із чим набули взаємних прав і обов'язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором транспортного експедирування з елементами договору найму (оренди), зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ) сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 316 Господарського кодексу України (надалі - ГКУ), за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Аналогічні приписи містить стаття 929 ЦКУ, а частиною 2 зазначеної статті визначено, що Положення Глави 65 ЦКУ поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до статей 929, 930 ЦКУ за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦКУ за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦКУ предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦКУ).

У абз. 1 п. 2.3. Договору сторони узгодили можливість повернення вагонів за ініціативою Виконавця шляхом направлення вимоги (інструкції), чим позивач і скористався направивши листа від 22.08.2018 № 04/2208, який за своїм змістом є вимогою, що відповідає вказаним умовам Договору.

Відповідно до абз. 1 п. 2.3. Договору Замовник зобов'язаний повернути рухомий склад Виконавцю протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги (інструкції) Виконавця (отриманого поштовим відправленням, кур'єрською службою, за допомогою факсу або на електронну адресу або врученого співробітнику Замовника особисто).

Як досліджено вище, доказів, які б могли підтвердити конкретну дату отримання відповідачем такого листа в матеріалах справи не міститься, проте, з огляду на визнання такої обставини відповідачем у його запереченні № 75 від 03.10.2018, господарський суд вважає доведеним факт отримання листа від 22.08.2018 відповідачем.

З урахуванням необхідності користування вагонами у вересні 2018 року до їх повернення позивачу, Виконавець виставив Замовнику рахунок № 121 від 27.08.2018 (а.с. 147) на суму 108 000 грн "Передплата по забезпеченню рухомим складом у кількості 9 вагонів (вересень)". Такий рахунок направлено відповідачу 29.08.2018 на адресу електронної пошти на виконання п. 1.4. Договору, про що свідчить роздруківка скріншоту електронної пошти позивача (а.с. 152).

Доказів оплати такого рахунку суду не подано.

Порядок повернення вагонів визначений у п. 2.6. Договору, який процитовано вище. Водночас сторонами не дотримано порядок повернення вагонів, що ними узгоджено. Так в матеріалах справи містяться Акти повернення вагонів лише за підписом повноважного представника ТОВ "Авантаж Інспект".

Позивачем нараховано відповідачу плату за користування вагонами:

№ 60415965 з 01.09.2018 по 12.09.2018 по 1200 грн за кожен день на виконання п. 5.2. у редакції Додаткової угоди № 3, всього 14 400 грн;

№№ 60416005, 61908745, 61910212 з 01.09.2018 по 14.09.2018 по 1200 грн за кожен день за кожен вагон, всього 50 400 грн;

№№ 67197376, 61909461 з 01.09.2018 по 30.09.2018 по 1200 грн за кожен день за кожен вагон, всього 72 000 грн;

№№ 60415981, 61908927, 61910170 з 01.09.2018 по 30.09.2018 по 1200 грн за кожен день за кожен вагон, всього 108 000 грн;

№№ 60415981, 61908927, 61910170 з 01.10.2018 по 02.10.2018 по 1200 грн за кожен день за кожен вагон, всього 7200 грн.

Отже, за твердженням позивача, за вересень 2018 року загальна сума оплати за користування вагонами становить 244 800 грн, а за жовтень 2018 року - 7200 грн.

Позивачем подано суду копію Акта виконаних робіт/послуг № 86 від 30 вересня 2018 р. на суму 244 800 грн.

За твердженням позивача, станом на 01.09.2018, за відповідачем рахувалась передплата у сумі 36 682,28 грн, яка враховувалась позивачем і при складенні рахунку № 121 від 27.08.2018 за вересень 2018 року.

Відтак позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 129 від 08.10.2018 на суму 208 117,72 грн (244 800 грн - 36 682,28 грн) за забезпечення рухомим складом у кількості 9 вагонів (вересень).

Також позивачем подано суду Акт виконаних робіт/послуг № 89 від 02 жовтня 2018 року на суму 7200 грн (а.с. 149), на підставі якого позивачем виставлено рахунок № 130 від 09.10.2018 на суму 7 200 грн за забезпечення рухомим складом у кількості 3 вагона (жовтень). Акт № 89 від 02.10.2018 направлено відповідачу на його електронну пошту на виконання п. 1.4. Договору, що підтверджується роздруківкою скріншоту електронної пошти позивача (а.с. 155).

При оцінці в якості доказів актів №№ 6 від 12.09.2018, 7 від 14.09.2018, 8 від 30.09.2018, 9 від 02.10.2018 господарський суд враховує умови Договору, зокрема п. 2.5.:

"Перед підписанням Акту прийому-передачі вагонів з користування Сторони проводять огляд вагонів і складають Акт технічного огляду. Всі виявлені пошкодження і несправності вагонів, а також перелік відсутніх частин оформляються актом форми ВУ-25 із зазначенням вартості придбання відсутніх і пошкоджених деталей, рівноцінних тим, які були пошкоджені (з урахуванням нормального зносу) на момент повернення вагонів, включаючи вартість ремонту і матеріалів, використаних при ремонті.".

Всупереч вказаним умовам Договору сторони не уклали Актів технічного огляду. Також господарський суд доходить висновку про відсутність пошкоджень і несправностей, переліку відсутніх частин, за відсутності акта форми ВУ-25 із зазначенням необхідних відомостей.

У розділі 5. Договору "Вартість послуг, умови оплати і порядок розрахунків" міститься п.5.11., відповідно до якого Виконавець направляє Акт виконаних робіт (наданих послуг) Замовнику до 3-го (третього) числа місяця, наступного за звітним. Замовник протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання оригіналу Акту виконаних робіт повинен підписати та скріпити його печаткою зі свого боку і направити його Виконавцю, а в разі неповернення Акту виконаних робіт, або зауважень до нього, протягом 5-ти (п'яти) днів з моменту отримання, Акт виконаних робіт вважається прийнятим без зауважень, а послуги надані в повному обсязі.

Акт виконаних робіт/послуг № 86 від 30 вересня 2018 р. на суму 244 800 грн направлений на електронну адресу відповідача, що відповідно до п. 1.4. Договору є належним доказом направлення, 01.10.2018, про що свідчить роздруківка скріншоту електронної пошти позивача (а.с. 153).

В матеріалах справи міститься лист № 75 від 03.10.2018 за підписом директора ТОВ "УКРБЄЛТОРГ" "Заперечення до Акту виконаних робіт/послуг № 86 від 30 вересня 2018 року, згідно Договору № 9-15/03-6 від 15 березня 2018 року" (надалі - "Заперечення").

Враховуючи дату отримання Акта від 30.09.2018 - 01.10.2018, господарський суд доходить висновку, що такі "Заперечення" подані відповідачем у строк передбачений п. 5.11. Договору.

Так відповідач у "Запереченнях" зазначає, що необхідно привести Акти подачі/повернення вагонів № 67197376, 61909461 у відповідність до фактичних дат на підставі Листа № 72 ТОВ "УКРБЄЛТОРГ" від 01.10.2018. Водночас в матеріалах справи відсутній такий лист, проте у "Запереченні" міститься така інформація:

"При цьому Договором не встановлено на підставі яких саме документів чи Актів визначається час перебування вагона у ремонті.

Пунктом 5.10 Договору встановлено, що плата за користування не нараховується на період перебування РС в плановому (деповському та капітальному) ремонті, тобто включно з дати оформлення форми ВУ-23 до Дати оформлення форми ВУ-З6. Отже, тільки п. 5.10 Договору встановлено нормативні Документи, на підставі яких можна встановити час перебування вагонів в ремонті.

Так, на підставі відомостей електронної бази ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниці», ТОВ «Укрбєлторг» було встановлено наступне:

- 14.09.2018 о 10:25 Вагони №67197376, 61909461 разом з іншим рухомим складом прибули на ст. Кам'янське Придніпровської залізниці;

- 19.09.2018 о 17:05 на вагони № 67197376, 61909461 було оформлено Повідомлення на ремонт або технічне обслуговування вагонів форми ВУ-23 та встановлено тип технічного стану цих вагонів як неробочий парк;

- 24.09.2018 о 15:30 на вагон № 67197376 було оформлено Повідомлення на приймання вантажних вагонів з технічного обслуговування вагонів форми ВУ-36 та встановлено тип технічного стану цього вагону як робочий парк;

- 28.09.2018 о 15:30 на вагон №61909461 було оформлено Повідомлення на приймання вантажних вагонів з технічного обслуговування вагонів форми ВУ-36 та встановлено тип технічного стану цього вагону як робочий парк.

Отже, час перебування вище вказаних вагонів в ремонті, який включається в термін користування вагонами, розраховується з моменту та на підставі Повідомлення форми ВУ-23 до моменту оформлення Повідомлення на приймання вантажних вагонів з технічного обслуговування вагонів форми ВУ-36.

З огляду на вище викладене, розрахунок розміру плати за користування вагонами № 67197376, 61909461 повинен, складатися шляхом додавання двох строків, а саме: строку користування вагонами до моменту їх прибуття на ст. Кам'янське Придніпровської залізниці (до 14.09.2018 включно) та строку, який розпочинається з дати Повідомлення на ремонт або технічне обслуговування вагонів форми ВУ-23 (з 19.09.2018 включно) і закінчується датою Повідомлення приймання вантажних вагонів з технічного обслуговування форми - ВУ-З6 (до 24.09.2018 включно для вагону №67197376 та до 28.09.2018 включно № 61909461). А отже, ТОВ "Укрбєлторг" висловлює свою незгоду з Актом подачі/повернення вагонів №8 від 30 вересня 2018 року, який повинен бути приведений у відповідність на кожен вагон №67197376, 61909461 згідно вищезазначених дат."

Також відповідач у "Запереченні" зазначає, що позивач, не надавши інструкцій по поверненню вагонів самостійно, без узгодження з ТОВ "УКРБЄЛТОРГ", розпочало здійснення повернення рухомого складу з користування відповідача, шляхом самостійного оформлення перевізних документів та перенаправлення вагонів у іншому напрямку зі станцій вивантаження Замовника. Тому, РС після прибуття на ст. Кам'янське Придніпровської залізниці, після вивантаження на станції Замовника, є повернений ТОВ "Авантаж Інспект" з користування ТОВ "УКРБЄЛТОРГ", а тому ст. Кам'янське Придніпровської залізниці є станцією повернення РС з користування.

Листом № 09/10-2018 від 09.10.2018 ТОВ "Авантаж Інспект" відповіло відповідачу на "Заперечення", зазначивши, що Акт № 86 від 30.09.2018 відповідає вимогам чинного законодавства. Оскільки датою Акта подачі/повернення вагонів № 8 є 30.09.2018, то відповідно до п. 2.6. Договору повернення вагонів з користування відбулось 30 вересня 2018 року і оплата наданих послуг повинна здійснюватися до цієї дати включно.

Господарський суд не погоджується із таким твердженням позивача, оскільки відповідно до п.п. 2.5., 2.6. Договору обидві Сторони складають Акт прийому-передачі вагонів з користування. Оскільки Акт № 8 складений позивачем в односторонньому порядку, позивач позбавляється права стверджувати, що дата такого Акта є саме датою повернення вагонів за наявності заперечень іншої сторони. Інших доказів повернення досліджуваних двох вагонів саме 30.09.2018 господарському суду не подано.

Як зазначалось вище, п. 5.11. Договору визначено порядок узгодження вартості виконаних робіт. Відповідачем дотримано строк подання заперечень на Акт № 86 від 30.09.2018.

За відсутності підписаного обома сторонами Акта та за наявності заперечень Замовника, які подані згідно п. 5.11. Договору, на Акт, підписаний лише Виконавцем, суд приймає до уваги Акт № 86 від 30.09.2018 про виконання робіт/надання послуг на суму, визнану Замовником, оскільки Виконавець не спростовував доводи Замовника, наведені у такому запереченні.

З огляду на визнання відповідачем у його "Запереченні" обставин прибуття вагонів №№ 67197376, 61909461 на станцію позивача 14.09.2018 та перебування їх у ремонті з 19.09.2018 по 24.09.2018 (вагон № 67197376) та по 28.09.2018 (вагон № 61909461), з метою дотримання принципів справедливості і рівності сторін, господарський суд вважає за необхідне перерахувати строк, за який стягується плата за користування вагонами №№ 67197376, 61909461.

Так за вагон № 67197376 строк за який стягується плата за користування, включаючи перебування у ремонті: з 01.09.2018 по 14.09.2018 та з 19.09.2018 по 24.09.2018, всього 20 днів. Враховуючи п. 5.2. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 3 розмір плати за користування РС, зокрема і вагоном № 67197376, складає 1200 грн за один вагон за одну добу.

1200 грн х 20 діб = 24 000 грн.

Так за вагон № 61909461 строк за який стягується плата за користування, включаючи перебування у ремонті: з 01.09.2018 по 14.09.2018 та з 19.09.2018 по 28.09.2018, всього 24 дні. Враховуючи п. 5.2. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 3 розмір плати за користування РС, зокрема і вагоном № 61909461, складає 1200 грн за один вагон за одну добу.

1200 грн х 24 доби = 28 800 грн.

Позивач же заявив до стягнення за користування вагонами №№ 67197376, 000 грн.

Підсумовуючи досліджене, господарський суд задовольняє позов в частині стягнення плати за користування вагонами №№ 67197376, 61909461 в сумі 52 800 грн (24000+28800).

Стосовно інших Актів повернення вагонів, то відповідач не висловив заперечень щодо дат та змісту таких Актів, тому, в силу приписів п. 5.11. Договору такі Акти вважаються прийнятими без зауважень, а послуги надані в повному обсязі.

З огляду на неузгодження відповідачем Акту № 86 від 30.09.2018 на суму 244 800 грн, враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що у даному Акті сума підлягає зменшенню на 19 200 грн (різниця між 72000 грн і 52 800 грн).

У зв'язку з цим на суму 19 200 грн має бути зменшена сума, що підлягає до сплати за користування вагонами у вересні 2018 року, яка зазначена у рахунку № 129 від 08.10.2018:

208 117,72 грн - 19 200 грн = 188 917,72 грн.

Відповідно до опису вкладення від 12.10.2018 (а.с. 133) позивач направив відповідачу рахунок № 129 від 08.10.2018, який отримано ТОВ "УКРБЄЛТОРГ" 12.10.2018.

Згідно з п. 5.5. Договору плата за користування РС оплачується в наступному порядку:

- на момент передачі в користування та підписання Актів прийому-передачі РС, Замовник зобов'язується оплатити суму плати за користування РС за 1 (перший ) поточний місяць в розмірі 100% загальної вартості користування РС;

- подальша оплата проводиться Замовником на підставі рахунку на оплату, який виставляється Виконавцем до 25 (двадцять п'ятого) числа поточного місяця за користування РС в наступному місяці. Оплата даного рахунку здійснюється Замовником до 1-го (першого) числа наступного місяця, якщо інше не передбачено додатками до договору.

Плата за користування РС проводиться в національній валюті України, на підставі рахунку Виконавця.

Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач зобов'язаний був сплатити заборгованість за користування РС у вересні 2018 року у сумі 208 117,72 грн до 30.09.2018 включно, оскільки 30.09.2018 відповідач був обізнаний про свою заборгованість у такому розмірі.

Водночас, як досліджено вище, Акт № 86 від 30.09.2018 позивачем направлено на електронну адресу відповідача 01.10.2018 (а.с. 153).

Також відповідно до умов п. 5.5. Договору підставою здійснення попередньої оплати Замовником є рахунок Виконавця, виставлений до 25-го числа поточного місяця. Проте рахунок за послуги надані у вересні 2018 року № 129 від 08.10.2018 виставлено відповідачу 12.10.2018, що є порушенням умов п. 5.5. Договору. Вказане тягне за собою неможливість здійснення відповідачем оплати такого рахунку до 1-го жовтня 2018 року.

Враховуючи умови п. 5.5. Договору господарський суд доходить висновку, що обов'язок зі сплати заборгованості, яка виставлена у рахунку № 129 від 08.10.2018 спливає 1-го (першого) числа наступного місяця, тобто 01.11.2018.

Водночас судом враховано, що Виконавцем виставлено рахунок на оплату № 121 від 27.08.2018 на суму 108 000 грн "Передплата по забезпеченню рухомим складом у кількості 9 вагонів (вересень)". Як встановлено вище, такий рахунок направлено відповідачу 29.08.2018 (а.с. 152). Оскільки рахунок не виставлено до 25 числа поточного місяця, господарський суд, застосовуючи умови п. 5.5. Договору, вважає, що він виставлений до 25.09.2018, а тому відповідач зобов'язаний був його оплатити до 01.10.2018, проте у зв'язку з тим, що останній день сплати - 30.09.2018 припадає на вихідний день - неділю, то в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦКУ днем закінчення строку для такої оплати є 01.10.2018. Отже відповідач мав сплатити 108 000 грн до 02.10.2018, саме з 02.10.2018 почалось прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, за вересень 2018 року відповідач мав сплатити заборгованість в сумі 108 000 грн до 01.10.2018, а решту 80 917,72 грн (188 917,72 грн - 108 000 грн) - до 01.11.2018.

Аналогічно позивачем виставлено рахунок № 130 від 09.10.2018 на суму 7200 грн за "забезпечення рухомим складом у кількості 3 вагона (жовтень)". Такий рахунок направлено на адресу відповідача згідно опису від 12.10.2018 і отримано відповідачем теж 12.10.2018, строк сплати по якому спливає 01.11.2018.

Щодо вартості отриманих послуг за жовтень 2018 року, то відповідач не оспорював Акт подачі/повернення вагонів № 9 від 02.10.2018, який був йому направлений згідно опису від 12.10.2018 (а.с. 133) та Акт виконаних робіт/послуг № 89 від 02.10.2018 на суму 7200 грн, який направлений 08.10.2018 (а.с. 155), тому такі Акти вважаються прийнятими без зауважень відповідно до п.5.11. Договору. Відтак і сума послуг за жовтень 2018 року є підтвердженою.

З огляду на викладене, господарський суд задовольняє позов в частині стягнення заборгованості за користування рухомим складом за вересень 2018 року у сумі 188 917,72 грн та за жовтень 2018 року у сумі 7200 грн, всього на суму 196117,72 грн.

Позивач також пред'являє до стягнення 12 802,28 грн відшкодування витрат за технічне обслуговування 2 вагонів із посиланням на п. 3.2.5. Договору.

Так п. 3.2.5. Договору передбачено, що Замовник за свій рахунок здійснює технічне обслуговування вагонів з відчепленням від поїзда.

За додатковою угодою Сторін технічне обслуговування вагонів з відчепленням від поїзда Виконавець може проводити самостійно, а Замовник відшкодовує вартість цих робіт, а також винагороду в розмірі 5 (п'яти) % від загальної вартості робіт, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виставленого рахунку .

Підставою для відшкодування Виконавцю витрат по організації технічного обслуговування вагонів з відчепленням від поїзда є надані Замовнику наступні документи:

- Акт виконаних робіт (2 примірники);

- Рахунок-фактура;

- повідомлення форми ВУ23, ВУ-З6;

- калькуляція вагоноремонтного підприємства;

- довідка про комплектацію вагона 2731.

Всупереч вказаним умовам Договору позивач подав суду лише підписаний з його боку Акт виконаних робіт/послуг № 92 від 12.10.2018 на суму 12 802,28 грн і рахунок № 132 від 12.10.2018, які були направлені на адресу відповідача згідно опису вкладення 25.10.2018 (а.с. 132).

За відсутності повного пакету документів, якими сторони узгодили підтверджувати витрати по організації обслуговування вагонів з відчепленням від поїзда, які підлягають відшкодуванню Виконавцем, у господарського суду відсутні підстави стягувати кошти, зазначені у Акті виконаних робіт/послуг № 92 від 12.10.2018 та рахунку № 132 від 12.10.2018.

Посилання позивача на лист відповідача № 65 від 18.09.2018 про гарантування оплати за поточний ремонт двох вагонів №№ 67197376, 61909461 не є достатнім для стягнення суми за ремонт вагонів за відсутності всіх документів, які мають бути, згідно умов Договору, надані відповідачу для відшкодування витрат на ремонт. Крім того у самому листі № 65 від 18.09.2018 відповідач зазначаючи про гарантування оплати за ремонт, зауважує про необхідність виставлення рахунків від вагонного депо Кам'янське та надання залізничних накладних. Доказів надання і таких документів відповідачу господарському суду не подано.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГКУ не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов'язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов'язання.

Отже, при пред'явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов'язання, він звільняється від обов'язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов'язання лежить на боржникові.

Відповідно до положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, згідно ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в сумі 196 117,72 грн, з яких 188917,72 грн за послуги надані у вересні 2018 року та 7200 грн за жовтень 2018 року. При цьому, як встановлено вище, заборгованість за вересень 2018 року у сумі 108 000 грн відповідач зобов'язаний був сплатити до 02.10.2018, а 88 117,72 грн (часткова заборгованість за вересень та заборгованість за жовтень 2018 року) - до 01.11.2018.

У задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за надання послуг у вересні на суму 19200 грн та в частині відшкодування витрат за технічне обслуговування двох вагонів у розмірі 12 802,28 грн господарський суд відмовляє у зв'язку з їх недоведеністю.

Також позивачем пред'явлено до стягнення 4 926,39 грн пені та 3 421,10 грн відсотків за користування грошовими коштами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України розкриває поняття неустойки. Так неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3).

Згідно з приписами ст. 536 ЦКУ за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.2. Договору у випадку порушення строків оплати, передбачених Договором, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого платежу за кожний день прострочення та 25% річних від суми заборгованості. Замовник зобов'язується сплатити штрафні санкції разом з основним простроченим платежем. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань є більшим, ніж це передбачено ч. 6 ст. 232 ГКУ і становить 3 (три) роки від дня, коли зобов'язання мало було бути виконано.

Позивач нарахував пеню та 25% річних із суми боргу 208 117 грн за період з 01.10.2018 по 24.10.2018.

Як досліджено вище, лише суму боргу в розмірі 108 000 грн позивач мав сплатити до кінця вересня 2018 року, крім того у зв'язку з тим, що 30.09.2018 припадає на неділю останнім днем сплати є 01.10.2018, тому період нарахування пені та річних можливе лише з 02.10.2018 і лише з суми 108 000 грн. Здійснивши перерахунок пені та 25% річних за період з 02.10.2018 по 24.10.2018 із суми 108 000 грн господарський суд отримав 2449,97 грн пені та 1701,37 грн 25% річних.

Підсумовуючи викладене, господарський суд задовольняє позов частково у сумі 200 269,06 грн, з яких 196 117,72 грн основного боргу, 2449,97 грн пені та 1701,37 грн 25% річних.

В іншій частині позов є безпідставним, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 232-233, 236-238, 240-242, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБЄЛТОРГ" (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Б. Хмельницького, буд. 1-Д, ідентифікаційний код 40877204) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж Інспект" (65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 20Б, офіс 8, каб. № 3, ідентифікаційний номер 39400733) заборгованість у сумі 200 269,06 грн, з яких 196 117,72 грн основного боргу, 2449,97 грн пені та 1701,37 грн 25% річних, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 3 004,04 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: 65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 20Б, офіс 8, каб. № 3;

відповідачу за адресою: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Б. Хмельницького, буд.1-Д.

Дата складення повного рішення 14.03.2019.

Суддя Л.С. Вавренюк