номер провадження справи 17/9/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 Справа № 908/111/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л., розглянувши матеріали справи № 908/111/19

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Ауріл", 03680, м. Київ, вул. Якутська, буд. 8

представник позивача: адвокат Піка Микола Євгенович, АДРЕСА_1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Оптпромторг-Південь", 69114, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 25, кв. 134

про стягнення 93 271,39 грн.

без повідомлення (без виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. від 22.12.18 № АБ1109 звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Ауріл" (далі ТОВ "Ауріл") до товариства з обмеженою відповідальністю "Оптпромторг-Південь" (ТОВ "Оптпромторг-Південь") про стягнення 93 271,39 грн. заборгованості за договором поставки від 19.02.18 № 01-19/02/2018, з якої: 74 258,00 грн. - основний борг, 14 152,07 грн. - пеня, 1239,31грн. - 3 % річних та 3 622,01 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ст.ст. 525, 549, 610, 624, 625, 629, 655, 692, 721 ЦК України, ст.ст. 123, 126, 162, 164 ГПК України, неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором від 19.02.18 № 01-19/02/2018 в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару та наявністю у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 93 271,39 грн., у т.ч. основного боргу в сумі 74 258,00 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/111/19 між суддями, 11.01.19 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 16.01.19 судом прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/111/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Ураховуючи положення ч. 4 ст. 116 та ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 18.03.19 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

На виконання вимог ст. 120, ч. 5 ст. 176 та ст. 242 ГПК України, судом на адресу ТОВ "Оптпромторг-Південь", яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (69114, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 25, кв. 134) надіслано ухвалу від 16.01.19 про відкриття провадження у цій справі.

Однак, зазначене поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв'язку на адресу суду у зв'язку з його неврученням відповідачу, з відміткою про причини його повернення (яка значиться на довідці ф. 20 підписаної працівником зв'язку): «за закінченням терміну зберігання».

У ст. 242 ГПК України викладено норми щодо вручення судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Отже, факт неотримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі № 908/111/19, яку суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав відповідачу за його належною адресою та яка повернулася до суду у зв'язку з її неотриманням адресатом, а саме за закінченням терміну зберігання, не може вважатися поважною причиною ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

19.02.18 між товариством з обмеженою відповідальністю "Ауріл" (Постачальник) до товариства з обмеженою відповідальністю "Оптпромторг-Південь" (Покупець) укладено договір поставки № 01-19/02/2018, за умовами якого (п. 1.1 договору) Постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, поставляти матеріали в асортименті (надалі Товар) відповідно до замовлень Покупця, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити цей товар.

Умови поставки, загальна кількість товару, що є предметом поставки за Договором, ціна, назва, асортимент на кожну окрему партію Товару визначається у рахунках-фактурах (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 та п. 2.2. договору, оплата Товарів Покупцем здійснюється за договірною ціною. Ціна Товару за цим Договором встановлюється в гривнях і вказується в рахунку, що пред'являється до оплати Постачальником на кожну узгоджену партію Товару, з відображенням її у відповідній видатковій накладній. Загальна вартість Договору визначається загальною вартістю поставлених партій Товару відповідно до суми усіх рахунків фактур, видаткових накладних, що є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 5.1. 2.3. договору передбачено, що розрахунок за товар здійснюється Покупцем по 100% передоплаті шляхом банківського переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника у національній валюті України (гривня) не пізніше 7 (семи) календарних днів після отримання Товару. Датою отримання товару вважається дата видаткової накладної. Інші умови оплати можуть бути оговорені Сторонами в Додатках (Специфікаціях) на кожну поставку до даного Договору.

Відповідно до п. 5.1. договору, постачання товару здійснюється Постачальником не пізніше 5 робочих днів з дня оформлення та підтвердження Рахунку Фактури, якщо інше не передбачено домовленостями між Постачальником та Покупцем.

Товар передається однією стороною іншій, за кількістю, яка зазначена в накладній, по якості - згідно із сертифікатом якості або іншим документом (п. 5.2. договору).

Згідно з п. 5.4. та п. 5.5. договору, датою поставки товару вважається дата передачі товару Покупцю у відповідності з накладною. Право власності на товари переходить до Покупця в день підписання Покупцем накладної, яка засвідчує момент прийняття товарів.

Відповідно до пп..6.1.1. п. 6.1. договору, Покупець зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений Товар.

Згідно з пунктами 9.1., 9.2. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін. Договір укладений на один рік, та продовжується автоматично на такий самий термін, якщо сторони не домовились про інше.

Вбачається, що на виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 84 258,00 грн.

Прийняття відповідачем без зауважень та заперечень товару на зазначену суму підтверджується видатковими накладними від 01.06.18 № 724 на суму 38 858,00 грн. та від 27.06.18 № 921 на суму 45 400,00 грн., які підписані повноважними представниками сторін та засвічені відтисками печаток ТОВ "Ауріл" і ТОВ "Оптпромторг-Південь".

Відповідачем 19.11.18 здійснено оплату виставлено позивачем рахунку від 27.06.18 № 1118 до видаткової накладної від 27.06.18 № 921 частково у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку ТОВ "Ауріл" за 19.11.18.

Враховуючи, що ТОВ "Оптпромторг-Південь" не здійснило повного та своєчасного розрахунку з ТОВ "Ауріл" за товар поставлений по договору від 19.02.18 № 01-19/02/2018 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Оптпромторг-Південь" 74 258,00 грн. основного боргу за договором від 19.02.18 № 01-19/02/2018, 14 152,07 грн. пені, 1239,31грн. 3 % річних та 3 622,01 грн. інфляційних втрат.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис закріплено частинами 1, 7 ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Статтею 712 ЦК України закріплено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2).

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм права та умов договору поставки від 19.02.18 № 01-19/02/2018, покупець (відповідач) мав розрахуватись за товар поставлений за видатковою накладною від 01.06.18 № 724 по 08.06.18 включно, а за видатковою накладною від 27.06.18 № 921 по 04.07.18 включно.

Проте, в порушення умов договору від 19.02.18 № 01-19/02/2018 відповідач лише частково здійснив оплату товару (19.11.18) за видатковою накладною від 27.06.18 № 921, в результаті чого сума основного боргу склала 74 258,00 грн.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів оплати відповідачем суми основної заборгованості у розмірі 74 258,00 грн. або доказів правомірності їх несплати, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Оптпромторг-Південь" 74 258,00 грн. основного боргу за договором поставки від 19.02.18 № 01-19/02/2018.

Як наслідок, вимога позивача про стягнення з відповідача 74 258,00 грн. основного боргу підлягає задоволенню судом.

З підстав несвоєчасного здійснення розрахунків за поставлений товар по договору від 19.02.18 № 01-19/02/2018 позивачем заявлено до стягнення з відповідача 14 152,07 грн. пені, 1239,31грн. 3 % річних та 3 622,01 грн. інфляційних втрат (розрахунки наведено в тексті позовної заяви).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати отриманого товару, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, перевіривши за допомогою ІПС "Законодавство" розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача 14 152,07 грн. пені, 1239,31 грн. 3 % річних та 3 622,01 грн. інфляційних втрат за спірний період.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 152,07 грн. пені, 1239,31 грн. 3 % річних та 3 622,01 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню судом.

Поряд з цим, ТОВ "Ауріл" у позовній заяві просить стягнути відповідача 3 500,00 грн. витрат на правничу допомогу та суму судового збору.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема, належить витрати пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).

Приписами ч. 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Статтею 129 ГПК України визначено порядок розподілу судових витрат.

Так, за приписами ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України); інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України).

На підтвердження здійснення витрат на оплату послуг адвоката за надання юридичної (правничої) допомоги, які пов'язані з підготовкою до розгляду цієї справи ТОВ "Ауріл" до позовної заяви надано належним чином засвідчені копії: договору про надання правничої допомоги від 14.12.18; звіту від 21.12.18 про виконану роботу за договором від 14.12.18; акт наданих послуг від 21.12.18 до договору від 14.12.18; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2014 від 08.09.12; платіжне доручення від 21.12.18 № 1964 про сплату правничої допомоги за договором від 14.12.18 на суму 3 500,00 грн.

Приймаючи до уваги, що витрати на оплату послуг адвоката в сумі 3500,00 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є співмірними зі складністю справи, ціною позову і наданими за договором про надання правничої допомоги послугами, суд враховуючи задоволення позову покладає витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 3500,00 грн. на відповідача.

Також, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. судом покладаються на відповідача.

Враховуючи, що в ухвалі про відкриття провадження у цій справі судом було допущено описку в назві позивача, а саме замість назви позивача: «товариство з обмеженою відповідальністю "Ауріл"» зазначено: «товариство з обмеженою відповідальністю "Аурі"», суд керуючись ст. 243 ГПК України, вважає за необхідне виправити зазначену описку по тексту ухвали від 16.01.19 у справі № 908/111/19 зазначивши вірну назву позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 236, 237, 238, 240, 243, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Оптпромторг-Південь" (69114, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 25, кв. 134, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ауріл" (03680, м. Київ, вул. Якутська, буд. 8, ) - 74 258 (сімдесят чотири тисячі двісті п'ятдесят вісім) грн. 00 коп. основного боргу, 14 152 (чотирнадцять тисяч сто п'ятдесят дві) грн. 07 коп. пені, 1 239 (одну тисячу двісті тридцять дев'ять) грн. 31 коп. 3 % річних, 3 622 (три тисячі шістсот двадцять дві) грн. 01 коп. інфляційних втрат, 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

По тексту ухвали від 16.01.19 у справі № 908/111/19 замість назви позивача: «товариство з обмеженою відповідальністю "Аурі"» читати: «товариство з обмеженою відповідальністю "Ауріл"».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

Повне рішення складено 18.03.19.

Суддя В.Л. Корсун