ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 Справа № 904/10454/17

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л..

суддів - Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2018 у справі №904/10454/17 (суддя Ліпинський О.В., повне рішення складено 22.03.2018)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент", м. Дніпро

до відповідача - 1 Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача - 2 Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради в особі Управління земельних відносин, м. Дніпро

про продовження строку на укладення договору оренди землі та зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2018 у справі №904/10454/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент" задоволено, для виконання рішення Дніпровської міської ради від 21.12.2016 № 162/17 останню зобов'язано продовжити позивачу строк на укладення договору оренди землі на два роки, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради зобов'язано підготувати договір оренди земельної ділянки площею 0,616 га по вул.Стартовій, 11-А за місцем фактичного розміщення товариства строком на десять років, а також зобов'язано Дніпровську міську раду виконати рішення сесії від 21.12.2016 № 162/17 та укласти договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на десять років;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо безпідставного ухилення відповідачів від оформлення з позивачем орендних відносин по користуванню земельною ділянкою шляхом укладення відповідного договору, щодо протиправності мотивів відмови в укладенні договору, а також з того, що зміна виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, зокрема "Земель житлової та громадської забудови" не є порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення землі;

- не погодившись з рішенням суду, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення та в задоволенні позову відмовити;

- у поданій скарзі йдеться про звернення відповідачів до суду з клопотанням щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника на лікарняному, однак судом було ухвалено рішення, чим порушено їх право на судовий захист, про те, що рішенням міської ради від 21.12.2016 року №162/17 було поновлено право позивача на користування земельною ділянкою по вул.Стартовій, 11-А та зобов'язано позивача у тримісячний строк з моменту прийняття рішення укласти з міською радою договір оренди землі, але вищевказані вимоги виконано не було, тому строк укладання договору оренди землі сплинув 21.03.2017 року, про те, що у вказаному рішенні визначено неправильний код цільового призначення земель, який має бути приведений у відповідність до вимог чинного законодавства, про те, що у разі укладення договору на умовах, зазначених у рішенні міської ради від 21.12.2016 №162/17, місцевий бюджет недоотримає коштів, оскільки розмір нормативної грошової оцінки буде розраховуватись із застосуванням коефіцієнту функціонального використання землі (Кф) 0,7 а не (Кф 2,5), про те, що суд першої інстанції відступив від позовних вимог позивача та задовольнив їх у повному обсязі в іншій редакції, ніж їх було заявлено, а також про те, що суд необґрунтовано стягнув з відповідача-2 недоплачену суму судового збору в сумі 486,00грн.;

- постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 рішення господарського суду скасовано, провадження у даній справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України;

- постановою ОСОБА_1 Верховного Суду від 11.12.2018 касаційну скаргу ТОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент" задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 скасовано, справу №904/10454/17 передано для продовження розгляду до Центрального апеляційного господарського суду;

- позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відповідача 1 відмовити, рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість тверджень останнього відносно прийняття рішення без його участі, оскільки поважність пропуску судового засідання скаржником не підтверджено жодними доказами, на те, що листом №7/9-383 від 14.03.2017 року виконавчий орган Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської ради підтвердив, що заява позивача №207 від 16.02.2017 року про підготовку договору оренди землі по вул. Стартова, 11-А розглядається, а відтак є необґрунтованими посилання скаржника на пропуск строку на укладання договору оренди, на те, що відповідач 2 - виконавчий орган, не виконав свої прямі обов'язки, а саме підготовку договору оренди у строк до 21.03.2017 року на виконання рішення міської ради, а почав знову повторно перевіряти вже затверджену технічну документацію, яку сам підготував і надавав для затвердження, в результаті чого, строк на укладання договору оренди землі закінчився саме з вини відповідача 2, на те, що на момент прийняття рішення про надання товариству земельної ділянки зауважень з боку Департаменту по роботі з активами не висувалось, на те, що зміни у законодавстві стосовно визначення коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельних ділянок відбулися 11.07.2017, тобто майже через чотири місяця після кінцевого строку на укладання договору оренди, а в силу вступили через шість місяців, отже, ці зміни не мають відношення до періоду (строку) укладання договору і тому взагалі не можуть бути причиною відмови відповідачів в укладенні договору оренди землі;

- відповідач 2 посилається на те, що на момент прийняття рішення від 21.12.2016 № 162/17 міська рада керувалася чинною на той час Класифікацією, згідно з якою будівлі громадського призначення належали до коду цільового призначення земель 03.15, позивач, у запереченнях на відзив також вказував та погоджувався, що зміни в законодавстві стосуються врегулювання питання визначення коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельних ділянок та регулюють оперативне (поточне) застосування коефіцієнтів й розрахунку нормативної грошової оцінки земель, на те, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 року № 261 внесено зміни до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), відповідно до яких землі громадської забудови для будівництва та обслуговування адміністративних будівель, офісних приміщень, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності, пов'язаною з отриманням прибутку віднесено до коду цільового призначення земель 03.10, однак, у звязку з затвердженням нового порядку визначено новий підхід до визначення коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф), на те, що відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів значення коефіцієнту (Кф) безпосередньо залежить від значення коду КВЦПЗ, чого не було враховано на час винесення рішення від 21.12.2016 № 162/17, на те, що позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд зобовязати виконавчий комітет Дніпровської міської ради здійснити певні дії, які не входять до його компетенції, місцевий господарський суд при прийнятті рішення не врахував, що відповідач 2 Департамент по роботі з активами в особі Управління земельних відносин не є юридичною особою, на те, що посилання суду на ст.129 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати недоплаченого судового збору є необґрунтованим, оскільки вказана стаття жодним чином не регулює порядок сплати недоплаченого судового збору, а також не пояснює, яким чином відбулося нарахування вказаної суми, адже, позивачем було подано позовну заяву до суду у 2017 році.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровської міської ради № 321/34 від 01.03.2006 затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,6160 га та передано її підприємству матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент", правонаступником якого є позивач, в оренду строком на два роки для проектування та будівництва складських приміщень для зберігання хімреактивів та адміністративної будівлі по вул. Стартовій в районі будинку № 9.

25.02.2009 міською радою прийнято рішення № 181/43 про продовження строку користування земельною ділянкою площею 0,6160 га, якій присвоєно адресу: вул.Стартова, 11-А.

22.04.2009, на підставі рішень Дніпропетровської міської ради від 01.03.2006 № 321/34, від 25.02.2009 №181/43, між Дніпропетровською міською радою (орендодавцем) та ТОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний Центр "Реагент" (орендарем) укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Стартова, 11-А.

Відповідно до п.2.1 договору в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,6160 га. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, інші об'єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки. Згідно з п.3.1 договір укладено строком на один рік.

В п.3.2 договору сторонами узгоджено, що після закінчення строку, на який його було укладено, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і письмово, не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку договору, звернувся до міської ради з клопотанням щодо продовження його та за відсутності письмових заперечень орендодавця та відповідного рішення міської ради договір оренди земельної ділянки може бути продовжений або поновлений рішенням міської ради на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

П.3.3 договору передбачено, що у разі продовження на новий строк дії або поновлення договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо істотних умов договору оренди землі орендар після письмового повідомлення орендодавця втрачає переважне право на його поновлення.

Після закінчення строку дії договору оренди землі позивач продовжив користування орендованою ділянкою, на якій розташовані належні йому об'єкти нерухомого майна. Заперечень з приводу користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, орендодавець не висловив.

03.09.2014 Дніпропетровською міською радою, на підставі клопотання товариства від 09.01.2014, прийнято рішення №195/55 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (план земельної ділянки) по фактичному розміщенню будівель складських приміщень для зберігання хімікатів та адміністративної будівлі по вул. Стартовій, 11-А.

21.12.2016, за результатами розгляду технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з урахуванням положень ст.123 Земельного кодексу України, клопотання ТОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний Центр "Реагент", висновку постійної комісії міськради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин, рішення міськради від 03.09.2014 №195/55 та керуючись земельним законодавством України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Дніпровська міська рада прийняла рішення № 162/17, згідно з яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,6160 га (кадастровий номер :03:011:0033) по вул. Стартовій, 11-А.

П.3 прийнятого рішення міська ради вирішила поновити право користування земельною ділянкою площею 0,6160 га (кадастровий номер :03:011:0033) за адресою: вул.Стартова, 11-А по фактичному розміщенню будівель складських приміщень для зберігання хімреактивів та адміністративної будівлі ТОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний Центр "Реагент" шляхом передачі її в оренду строком на десять років, код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 03.15 (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови).

Відповідно до п.п.5.2, 5.3 рішення ТОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний Центр "Реагент" зобов'язано у тримісячний строк з моменту прийняття останнього укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди землі, здійснити нотаріальне посвідчення договору та провести державну реєстрацію права за цим договором відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з п. 6.2 невиконання вимог п.п.5.1, 5.2 цього рішення з вини замовника (ТОВ ПМТЗ "Інженерний Центр "Реагент") тягне за собою втрату чинності рішення в цілому.

Враховуючи, що згідно з п.3.1.7. Положення про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, функції з підготовки договорів оренди землі на підставі рішень міської ради покладено безпосередньої на зазначений вище виконавчий орган, 16.02.2018 позивач звернувся до Департаменту із заявою щодо підготовки договору оренди землі.

У відповідь на зазначене звернення Департамент повідомив, що в результаті підготовки вищевказаного договору було направлено запит до Головного управління державної санітарно-епідеміологічної служби в Дніпропетровській області для надання висновку щодо можливості розташування будівель складських приміщень для зберігання хімреактивів на земельній ділянці, яку за основним цільовим призначення віднесено до категорії "Землі житлової та громадської забудови" (т. 1 а.с. 25).

На повторне звернення з приводу укладення договору на виконання рішення міської ради №162/17 від 21.12.2016 Департамент у листі № 7/9-394 від 16.03.2017 повідомив, що з урахуванням специфіки будівлі складських приміщень для зберігання хімічних реактивів, які є об'єктом підвищеної небезпеки, передача в оренду земельної ділянки, яку віднесено до класифікації 03 "Землі громадської забудови" під зазначену будівлю, може суперечити чинному законодавству України (т.1 а.с. 27).

10.04.2017 позивача втрете було повідомлено, що укладення договору оренди може суперечити вимогам чинного законодавства, а також зазначено, що строк для укладення договору на підставі рішення міської ради № 162/17 від 21.12.2016 сплинув 21.03.2017 (т. 1 а.с. 28).

24.05.2017 позивача було повідомлено, що цільове призначення земельної ділянки, встановлене в процесі розроблення технічної документації із землеустрою по її відведенню, не відповідає видам діяльності позивача, визначеним його правовстановлюючими документами. З огляду на викладене товариству запропоновано встановити код цільового призначення земельної ділянки згідно з класифікацією видів цільового призначення земель 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

На чергове звернення позивача щодо укладення договору оренди Департамент 08.08.2017 повідомив, що надав вичерпну відповідь із зазначеного питання та вказав, що згідно ст.ст.118, 123 Земельного кодексу України у разі відмови органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки в користування або залишення заяви без розгляду, відповідні питання розглядаються в судовому порядку.

За змістом ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.124 Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно зі ст.ст. 125, 126 Кодексу право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Отже, визначальним у правовідносинах з надання земельної ділянки в оренду є волевиявлення власника землі, здійснене в формі відповідного рішення, яке в подальшому реалізується шляхом оформлення договору оренди, укладеного на підставі відповідного рішення.

Ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що акти міської ради, прийняті в межах наданих їй повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

У даному випадку, матеріали справи свідчать про те, що 21.12.2016 Дніпропетровською міською радою прийнято рішення про поновлення позивачу права користування вказаною вище земельною ділянкою шляхом передачі її в оренду строком на десять років, код виду цільового призначення 03.15 (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови), а також встановлено розмір річної орендної плати за користування цією ділянкою у мінімальному розмірі орендної плати, визначеному Податковим кодексом України.

Зазначені обставини свідчать про фактичне узгодження міською радою всіх передбачених ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотних умов договору: об'єкт оренди, строк дії договору, розмір орендної плати.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд правильно послався на те, що завершальною стадією врегулювання орендних відносин між сторонами мало стати укладання міською радою з товариством угоди про поновлення договору оренди землі.

Між тим, відповідачі ухилилися від оформлення з позивачем орендних правовідносин щодо користування земельною ділянкою шляхом укладання відповідного договору на виконання не скасованого та не визнаного недійсним рішення міської ради.

Господарським судом обґрунтовано зроблено висновок про безпідставність та протиправність мотивів відмови в укладанні договору тому, що зміна узгоджених рішенням міської ради істотних умов договору суперечить вимогам законодавства.

При цьому причиною пропуску строку на укладання договору оренди землі є бездіяльність Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, на який було покладено функції з підготовки договорів.

Таким чином, позовні вимоги вірно визнані господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Між тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині покладення недоплаченого судового збору в сумі 486 грн. на відповідача-2.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2017 року складав 1600 грн..

Згідно з абз.2 ч.3 ст.6 Закону у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З урахуванням положень наведених норм та змісту позовних вимог ставка судового збору при зверненні з позовом складає 4 800 грн.

Вказана сума і була сплачена позивачем до державного бюджету.

Отже, сума судового збору в розмірі 486грн. помилково визначена господарським судом як недоплачена.

З огляду на викладене рішення господарського суду слід змінити шляхом виключення з його резолютивної частини абзацу відповідно змісту.

Доводи скаржника про неможливість укладення договору у зв'язку із внесенням змін до Класифікації видів цільового призначення земель, відповідно до якої земельна ділянка, що використовує позивач отримала інший код цільового призначення земель відхиляються колегією суддів з наступних підстав.

Види цільового призначення земель визначаються з урахуванням Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, що зареєстровано у Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 за № 1011/18306 (надалі - Класифікація), із внесеними наказом від 23.05.2017 № 261 Міністерства аграрної політики та продовольства України змінами.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовується сторонами, що рішення Дніпропетровської міської ради від 21.12.2016 №162/17 прийнято з урахуванням Класифікації, в редакції чинній на момент прийняття рішення, однак зміни до Класифікації було прийнято вже майже через півроку після прийняття цього рішення .

Крім того, ч.2 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

Зі змісту наведеної норми випливає, що зміна функціонального призначення територій не позбавляє, зокрема, орендаря права користування земельною ділянкою відповідно до попереднього, визначеного умовами договору оренди функціонального призначення землі, тобто не може бути самостійною підставою для використання ділянки за іншим цільовим призначенням, ніж узгоджено сторонами в договорі, адже за приписами законодавства, що регулює такі відносини, зазначені обставини можуть бути лише підставою для внесення відповідних змін в договір.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що до повноважень Департаменту по роботі з активами, як зазначено вище, належить підготовка договорів оренди землі та змін до них на підставі рішень міської ради.

У численних відповідях на пропозиції позивача з підготовки договору Департаментом повідомлялося про вирішення питання щодо можливості розташування об'єктів позивача на спірній земельній ділянці.

Між тим, така можливість достатньо чітко та конкретно знайшла своє відображення в рішенні міської ради від 21.12.2016 №162/17, яке станом на момент розгляду справи не скасовано та недійсним не визнано.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було порушено право відповідачів на повний, всебічний та об'єктивний розгляд справи, внаслідок безпідставної відмови в задоволенні його клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 12.03.2018, не приймаються колегією суддів, оскільки представник скаржника у заяві про відкладення (т.1, а.с.194) не довів поважності причин його неявки у судове засідання, до клопотання не додано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у ньому обставин. У зазначеному клопотанні скаржником також не доведено факту неможливості заміни його іншим представником чи обставин, які унеможливлюють розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2018 у справі №904/10454/17 змінити:

- виключити з резолютивної частини рішення абзац сьомий наступного змісту: "Стягнути з Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75-а, ) в дохід державного бюджету України 486 грн. судового збору";

- в решті рішення залишити без змін;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення;

- повне рішення складено 13.03.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна