СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа № 905/559/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (вх.№320 Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.12.2018, постановлену колегією суддів у складі головуючого судді Сковородіної О.М., суддів Чорненької І.К., Матюхіна В.І. у приміщенні господарського суду Донецької області 06.12.2018 о 13:45 год. (повний текст ухвали складено та підписано 07.12.2018)

за результатами розгляду скарги Державного підприємства Енергоринок

про: 1) визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі заступника начальника відділу ОСОБА_1 щодо відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 20.06.2018 № 905/559/17 та винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140;

2) визнання незаконною постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій;

3) зобовязання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій

у справі №905/559/17

за позовом Державного підприємства Енергоринок, м.Київ,

до Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м.Краматорськ Донецької області

про стягнення 248983445,32 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

20.03.2018 господарським судом Донецької області ухвалено рішення у справі №905/559/17, стягнуто з ПАТ ДТЕК Донецькобленерго на користь ДП Енергоринок 3% річних у розмірі 1396805 грн., інфляційні втрати у розмірі 5421415,62 грн., пеню у розмірі 6111439,81 грн., штраф у розмірі 82947,05 грн., судовий збір у розмірі 115336,45 грн. Закрито провадження у справі №905/559/17 в частині позовних вимог про стягнення з ПАТ ДТЕК Донецькобленерго на користь ДП Енергоринок основного боргу у розмірі 100446620,42 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.06.2018 рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2018 залишено без змін.

20.06.2018 на виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду від 27.09.2018 змінено найменування відповідача у справі №905/559/17 з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго () на Акціонерне товариство ДТЕК Донецькі електромережі ().

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/559/17 від 08.11.2018 було відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області №905/559/17 від 20.03.2018 строком на шість місяців.

22.11.2018 на адресу суду від Державного підприємства Енергоринок надійшла скарга №01/44-14876 від 14.11.2018 на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.12.2018 скаргу №01/44-14876 від 14.11.2018 Державного підприємства Енергоринок на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задоволено частково. Визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі заступника начальника відділу ОСОБА_1 щодо відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 20.06.2018 №905/559/17. Визнано незаконною постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій. В іншій частині скарги відмовлено. Скасовано постанову від 24.10.2018 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі заступника начальника відділу ОСОБА_1 про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57488140.

Суд першої інстанції зазначив, що в оскаржуваній постанові органу примусового виконання рішень не визначено, та відповідно не мотивовано, які саме виконавчі дії неможливо проводити державним виконавцем у звязку зі зверненням боржника до суду із заявою про відстрочку виконання рішення; відмовляючи у вимогах скаржника в частині зобов'язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову про відкладення проведення виконавчих дій, господарський суд вказав, що безпосередньо державний виконавець не наділений повноваженнями щодо скасування прийнятого ним рішення, однак відповідна постанова підлягає скасуванню безпосередньо судом.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 06.12.2018 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ДП Енергоринок відмовити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи; зважаючи на заяву боржника про відкладення проведення виконавчих дій, подачу заяви про відстрочку виконання до суду до моменту відкриття виконавчого провадження та наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали від 22.10.2018 у справі № 905/559/17 про призначення до розгляду заяви боржника про відстрочку, державним виконавцем обґрунтовано прийнято оскаржувану постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 24.10.2018 №57488140, оскільки у разі не винесення такої постанови державний виконавець повинен вчинити дії примусового характеру, а саме, здійснити арешт коштів та майна боржника, що призведе до блокування господарської діяльності боржника, тоді вирішення питання відстрочки виконання рішення втрачає будь-який сенс, оскільки відповідно до п.18 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В, суддя Плахов О.В., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 19.03.2019.

25.02.2019 позивач (стягувач), ДП Енергоринок, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що подання боржником заяви про відстрочення виконання рішення не є тією обставиною, що може бути підставою для відкладення проведення виконавчих дій; у заяві ДП Енергоринок від 09.10.2018 про примусове виконання рішення суду не було зазначено жодних рахунків боржника у банках, на які можливо було б накласти арешт, у звязку з чим державний виконавець не мав змоги негайно, як він зазначає, накласти такий арешт; державний виконавець був зобовязаний спочатку направити запити до відповідних підприємств, установ та організацій щодо проведення перевірки майнового стану боржника, а вже після отримання інформації приймати рішення щодо накладення арешту на кошти чи майно боржника. ДП Енергоринок зазначає, що безпідставне відкладення проведення виконавчих дій є порушенням його прав як стягувача в даній справі. Даний учасник справи просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

18.03.2019 у звязку з перебуванням у відпустці суддів Фоміної В.О. та Плахова О.В. було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.,

Присутній у судовому засіданні 19.03.2019 представник ДП Енергоринок підтримав викладену ним письмово правову позицію.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання 19.03.2019, не направили своїх представників для участі в даному засіданні та не повідомили суд про причини їх неявки.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутній у судовому засіданні представник ДП Енергоринок погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

23.10.2018 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №57488140 з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/559/17 від 20.06.2018 (т.7, а.с.54).

24.10.2018 цим же державним виконавцем прийнято постанову про відкладення виконавчих дій (т.7, а.с.57) із посиланням на приписи ст.32 Закону України Про виконавче провадження та на надходження заяви боржника від 23.10.2018 №418 щодо відкладення виконавчих дій у звязку зі зверненням до суду з заявою про відстрочку. Будь-якого іншого обґрунтування відкладення виконавчих дій у вказаній постанові не наведено.

22.11.2018 на адресу суду від Державного підприємства Енергоринок надійшла скарга №01/44-14876 від 14.11.2018 на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (т.7, а.с.49). Скаржник просив суд:

визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі заступника начальника відділу ОСОБА_1 щодо відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 20.06.2018 № 905/559/17 та винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140;

визнати незаконною постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій;

зобовязати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.12.2018 скаргу задоволено частково з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку аргументам оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду, визначених ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання.

Згідно зі ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі, що судове рішення у справі №905/559/17, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п.1 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Апелянт посилається на ст.32 вказаного Закону, відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

А саме, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вважає належними підставами для відкладення виконавчих дій в порядку вищевказаної статті такі обставини як подання боржником заяви про відстрочку виконання до суду до моменту відкриття виконавчого провадження та наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали від 22.10.2018 у справі № 905/559/17 про призначення до розгляду заяви боржника про відстрочку, зазначаючи, що у разі не винесення такої постанови державний виконавець повинен вчинити дії примусового характеру, а саме, здійснити арешт коштів та майна боржника, що призведе до блокування господарської діяльності боржника, тоді вирішення питання відстрочки виконання рішення втрачає будь-який сенс, оскільки відповідно до п.18 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

Стосовно вищевказаних аргументів колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту ст.32 Закону України Про виконавче провадження, вказана норма не містить вичерпного переліку підстав, за наявності яких державний виконавець може відкласти проведення виконавчих дій.

Але водночас відкладення виконавчих дій невідємно повязується з наявністю обставин, які не дозволяють стороні виконавчого провадження скористатися правами, передбаченими Законом України Про виконавче провадження.

Тобто, приймаючи рішення про необхідність відкладення проведення виконавчих дій, виконавець має визначити, яку саме виконавчу дію (та/або всі дії) слід відкласти, а також обґрунтувати неможливість вчинення відповідної дії (дій) через певні підстави.

Проте у постанові органу примусового виконання рішень від 24.10.2018 державний виконавець посилається виключно на надходження заяви боржника від 23.10.2018 №418 щодо відкладення виконавчих дій у звязку зі зверненням до суду з заявою про відстрочку. Зі змісту постанови не вбачається, що державним виконавцем зясовувалося питання стосовно прийняття судом до розгляду вищевказаної заяви боржника про відстрочення виконання судового рішення.

Про наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали від 22.10.2018 у справі № 905/559/17 про призначення до розгляду заяви боржника державний виконавець зазначив уже в апеляційній скарзі. Однак, на думку колегії суддів, відповідна обставина також не може бути визнана належною підставою для відкладення виконавчих дій, оскільки станом на 24.10.2018 заяву боржника було не розглянуто, тому посилання апелянта на можливі ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення судом відповідної заяви мають характер припущень.

Натомість, як вбачається з обставин даної справи, ухвалою господарського суду Донецької області від 08.11.2018 заяву боржника задоволено частково, відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2018 у справі №905/559/17 строком на шість місяців з дня постановлення даної ухвали, однак постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 вищевказану ухвалу скасовано у звязку з відсутністю підстав для відстрочення виконання судового рішення.

Державним виконавцем у постанові від 24.10.2018 також не вказано, які саме виконавчі дії неможливо здійснити у звязку зі зверненням боржника до суду із заявою про відстрочку виконання рішення.

Посилання апелянта на те, що державний виконавець зобовязаний вчинити дії примусового характеру, а саме, здійснити арешт коштів та майна боржника, що призведе до блокування господарської діяльності боржника, у звязку з чим вирішення питання відстрочки виконання рішення втрачає будь-який сенс колегія суддів також не вважає належними аргументами, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у державного виконавця станом на 24.10.2018 будь-якої інформації про рахунки боржника у банках, на які можливо було б накласти арешт.

Окрім того, відповідно до ч.8 ст.48 Закону України Про виконавче провадження, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, згідно із вказаною нормою, державний виконавець був зобовязаний спочатку направити запити до відповідних підприємств, установ та організацій щодо проведення перевірки майнового стану боржника, а вже після отримання інформації приймати рішення щодо накладення арешту на кошти чи майно боржника, ДП Енергоринок на відповідні обставини обґрунтовано посилається стягувач у відзиві на апеляційну скаргу.

Також, як вбачається з обставин даної справи, встановлених Східним апеляційним господарським судом у постанові від 29.01.2019, боржником 04.12.2018 перераховано на розрахункові рахунки стягувача 13127943,93 грн. в рахунок погашення заборгованості згідно з рішенням господарського суду Донецької області у даній справі №905/559/17, тобто АТ ДТЕК Донецькі електромережі повністю погашено заборгованість перед позивачем щодо виконання рішення від 20.03.2018 менше ніж через півтора місяця після відкриття виконавчого провадження.

На думку колегії суддів, зазначене додатково свідчить про те, що державним виконавцем було відкладено виконавчі дії передчасно без належної перевірки майнового стану боржника.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду та доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що безпідставне відкладення виконавчих дій призводить до порушення прав позивача (стягувача).

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд обґрунтовано постановив ухвалу про часткове задоволення скарги ДП Енергоринок №01/44-14876 від 14.11.2018 на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (з підстав, наведених вище) та про відмову у задоволенні вимог скаржника в частині зобов'язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову про відкладення проведення виконавчих дій - оскільки безпосередньо державний виконавець не наділений повноваженнями щодо скасування прийнятого ним рішення, однак відповідна постанова підлягає скасуванню безпосередньо судом.

В ході апеляційного провадження державним виконавцем не спростовано висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваної ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, оскільки за результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду колегією суддів не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обовязковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 06.12.2018 у справі №905/559/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.03.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов