ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/726/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання Федорончукі Д.О.

за участю представників від позивача - Шапар О.О., керівника згідно з витягу з ЄДР від 16.08.17р.; Літвинової Т.В., адвоката, ордер серії ХС № 024202 від 17.10.18р.

/відповідач повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, але в судове засідання не з'вився/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Форте"

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018р., ухвалену о 10:40 суддею Гридасовим Ю.В. у м. Херсоні про відмову у прийнятті додаткового рішення

у справі № 923/726/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Форте"

до Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

про визнання рішення комісії незаконним та скасування оперативно-господарської санкції,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Херсон Форте" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою, в які з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.11.18, просило визнати рішення комісії Херсонського міжрайонного відділення енергозбуту Акціонерного товариства "Херсонобленерго" за актом про порушення ПКЕЕ №131527 від 16.04.2018, оформлене протоколом № 88 від 07.08.2018 року незаконним та скасувати оперативно-господарську санкцію.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 27.11.2018 позов задоволено повністю, визнано рішення комісії Херсонського міжрайонного відділення енергозбуту Акціонерного товариства "Херсонобленерго" за актом про порушення ПКЕЕ № 131527 від 16.04.2018, оформлене протоколом № 88 від 07.08.2018 року незаконним та скасовано оперативно-господарську санкцію у розмірі 96464,44грн, а також стягнуто 1762грн. витрат по сплаті судового збору.

03.12.2018 року позивач звернувся до місцевого суду із заявою, в якій просив постановити додаткове рішення у даній справі про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 11 475 грн. Відповідач в запереченнях на зазначену заяву просив відмовити в її задоволенні, оскільки вважає, що заяву подано невчасно, як і розрахунок та детальний опис робіт.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018. відмовлено в прийнятті додаткового рішення з огляду на те, що позивач в порушення приписів ст. 124 ГПК України не подав суду разом з першою заявою по суті спору попередній розрахунок суми судових витрат, а також судом зазначено, що матеріалами справи не підтверджується наявність правових підстав для залучення останньої до виконання договору, укладеного між позивачем та Адвокатським об'єднанням "Мімір".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого суду, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 11 475грн.

На думку апелянта, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки вона прийнята із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вважає, що позивачем належно визначено у заяві про збільшення позовних вимог орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 10000грн., при цьому зазначена заява подана останнім своєчасно, а саме до закінчення підготовчого засідання - 07.11.2018 і є первинною та основною заявою, яку розглядав суд по суті спору.

Крім того, скаржник зазначає, що в матеріалах справи наявні усі докази участі у справі адвоката Літвінової Т.В., яка працює та є членом адвокатського об'єднання «Мімір», зокрема розрахунок судових витрат, копія акту виконаних робіт, копія ордеру, виданого АО «Мімір» та копія договору про надання правової допомоги, а тому вважає, що позивачем належним чином доведено витрати на правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшло до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи після ухвалення рішення у даній справі по суті позовних вимог позивачем подано заяву про постановлення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 11 475грн.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об'єднання. Від імені адвокатського об'єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об'єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об'єднання. Адвокатське об'єднання може залучати до виконання укладених об'єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

З доданих до заяви документів вбачається, що між Адвокатським об'єднанням «Мімір» (виконавець) та ТОВ «Херсон Форте» (замовник) був укладений договір догові про надання правової допомоги ЛТВ0017 від 17.08.2018, відповідно до якого виконавець надає замовнику правову допомогу, а саме представництво інтересів замовника в судових та правоохоронних органах, державних органах та інших установах та організаціях в якості захисника прав та охоронюваних інтересів замовника, щодо визнання недійсним рішення про донарахування за актом про порушення ПКЕЕ та інших спірних питань та здійснювати представництво у Господарському суді Херсонської області.

Згідно п. 3.1 сторони досягли згоди, що замовник сплачує виконавцю за роботу грошову винагороду відповідно до акту виконаних робіт з розрахунку необхідності ознайомлення з матеріалами справи, надання консультацій, визначення правової позиції в справі, підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, підготування процесуальних документів, представництва інтересів в суді. Розмір відшкодування витрат на правничу допомогу здійснюється з розрахунку не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на час здійснення розрахунку, за годину надання адвокатом правничої допомоги, а в разі прийняття рішень на користь замовника 1% від суми позову.

Також з матеріалів справи вбачається, що Літвіновій Т.В. видано свідоцтво серії НОМЕР_1 від 20.03.2015р. про право на заняття адвокатською діяльністю та Адвокатським об'єднанням «Мімір» їй видано ордер серії ХС № 024202 від 17.10.2018, для надання позивачу правничої допомоги в межах даної справи.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний витяг з договору про надання правничої допомоги від 17.10.2018р. укладений між адвокатом Літвіновою Т.В. та ТОВ «Херсон -Форте» в особі директора Шапар О.О.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази суд першої інстанції не обґрунтовано дійшов висновку про не підтвердження наявності правових підстав для залучення адвоката Літвінової Т.В. до виконання договору, укладеного між адвокатським об'єднанням та позивачем.

Крім того, позивач в обґрунтування заяви про розподіл витрат на правничу допомогу надав акт виконаних робіт від 27.11.2018р., складений ним з адвокатом Літвіновою Т.В. на виконання умов договору про надання правової допомоги від 17.10.2018р. №ЛТВ0017 та розрахунок судових витрат на правничу допомогу, здійснений адвокатом Літвіновою Т.В. на суму 11 475грн.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що адвокат Літвінова Т.В., як представник ТОВ «Херсон-Форте», брала участь у судових засіданнях у суді першої інстанції у даній справі, а саме 15.11.2018 та 27.11.2018. Крім того, в матеріалах справи містяться складений адвокатом Літвіновою Т.В. відзив на позовну заяву, отже матеріалами справи підтверджується, що адвокатом Літвіновою Т.В. були надані позивачу послуги, які перелічені в акті виконаних робіт від 27.11.2018р..

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, враховуючи характер спору, принципи співрозмірності та розумності судових витрат, представлення інтересів довірителя/позивача у судових засіданнях, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не обґрунтовано відмовив в ухваленні додаткового рішення у даній справі про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 11 475грн.

Крім того, слід зазначити, що матеріалами справи підтверджується той факт, що позивачем був наданий попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у відповідності до вимог ст. 124 ГПК України, оскільки він міститься в його заяві про збільшення позовних вимог, яка була подана позивачем до місцевого суду завчасно -07.11.2018р., тоді як закрито підготовче провадження ухвалою суду від 15.11.2018р. і саме заява про збільшення позовних вимог була первинною та основною заявою, яку розглядав суд по суті спору.

Відтак, враховуючи що висновки суду першої інстанції не відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ТОВ "Херсон Форте", скасування ухвали Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018 у справі №923/726/18 та задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 277, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Форте" - задовольнити, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018 року у справі №923/726/18 - скасувати, заяву про розподіл витрат на правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Форте" 11 475 грн. витрат на правничу допомогу.

Видачу наказу за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Херсонської області.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.03.2019 р. о 14.15

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Ярош А.І.

Суддя Принцевська Н.М.