ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/217/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс +", м. Харків
до Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 39965,72 грн.
без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс+" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард" (відповідач) про стягнення 34100,00 грн. основного боргу, 1359,33 грн. 3% річних та 4506,39 грн. інфляційних втрат, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу № ПН-13-09-2017.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

11.02.2019 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№3550), на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 28.01.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/217/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Ухвала господарського суду Харківської області від 15.02.2019 року (якою відповідачу було встановлено строк - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву), направлена на зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу відповідача, повернулась до суду без вручення з довідкою поштового відділення: "повернуто за закінченням терміну зберігання".

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2019 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Заяв чи клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз'яснено ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2019 року, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №922/217/19 розглядається судом за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

13.09.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс+" (позивач, Продавець) та Приватним науково-виробничим підприємством "Форвард" (відповідач, Покупець) укладено договір купівлі-продажу №ПН-13-09-2017 (надалі-Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1.), Продавець зобовязався передати у власність Покупця, а Покупець зобовязався прийняти та сплатити продукцію, іменовану у подальшому товар у кількості, асортименті, по ціні та в строки відповідно до умов даного договору та додатками до нього, які є невідємною частиною Договору, які іменуються Специфікаціями.

Відповідно до п.2.1. Договору, кількість, асортимент, ціна товару на кожну окрему партію та строки передання зазначаються у відповідній Специфікації (додаток до Договору). Специфікація складається у письмовій формі, підписується уповноваженими представниками Сторін, скріплюється печатками Сторін і є невідємною частиною даного Договору.

За умовами п. 4.3. Договору, право власності на Товар переходить до Покупця з моменту підписання представниками сторін видаткової накладної а партію Товару.

На виконання умов Договору, позивачем було поставлено товар на суму 34100,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 70 від 19.09.2017 року та товарно-транспортною накладною № 277 від 19.09.2017 року.

Згідно з п. 5.1. Договору, Покупець бере на себе зобовязання провести оплату за товар в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, вказаний у цьому Договорі на умовах зазначених у Специфікаціях.

В п. 1. Специфікації № 1 від 13.09.2017 року до Договору сторони домовились, що Покупець зобовязаний здійснити платіж за поставлений товар в розмірі 100% вартості товару в строк до 25.09.2017 року включно.

В свою чергу відповідач не здійснив розрахунок за поставлений йому товар у визначений сторонами строк, у зв'язку з чим 26.11.2018 року ТОВ "Інтерсервіс+" звернулось до ПНВП "Форвард" з вимогою (вих. №23) про повернення протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання вимоги заборгованості в розмірі 34100,00 грн., однак жодних дій з боку відповідача щодо повернення коштів позивачу не було здійснено.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, відповідно до наданої до матеріалів справи видаткової накладної, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 34100,00 грн.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В п. 1. Специфікації № 1 від 13.09.2017 року до Договору сторони домовились, що Покупець зобовязаний здійснити платіж за поставлений товар в розмірі 100% вартості товару в строк до 25.09.2017 року включно.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати поставленої позивачем продукції не виконав, у зв'язку з чим заборгованість відповідача, станом на час розгляду справи, склала 34100,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання грошових зобов'язань з оплати поставленої позивачем продукції за Договором.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем суми боргу за Договором в сумі 34100,00 грн., суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача 34100,00 грн. заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1359,33 грн. та інфляційні втрати в сумі 4506,39 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення річних у розмірі 1359,33 грн. та інфляційні втрати в сумі 4506,39 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, 712, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629, ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард" (61046, місто Харків, вулиця Єнакіївська, будинок 11, ідентифікаційний код 25190668) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс+" (61125, місто Харків, провулок Ващенківський, будинок 2, ідентифікаційний код 31798866) основний борг в сумі 34100,00 грн., 1359,33 грн. 3% річних, 4506,39 грн. інфляційних втрат та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.03.2019 року.

Суддя ОСОБА_1