ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Херсон Справа № 923/1005/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі судового засідання Степановій Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Голопристанської міської ради Херсонської області (вул. 1 Травня, 14, м.Гола Пристань Херсонської області, 75600, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-СИТИ" (вул. Пролетарська, 101/2, м. Олешки, Херсонська область, 75100, )

про визнання недійсним окремого пункту договору про оплату авансового платежу.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 02-17/448 від 06.09.2018;

від відповідача: не прибув.

Голопристанська міська рада Херсонської області (позивач) звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-СИТИ" (відповідач), яким просить:

- визнати недійсним пункт 2.2 Договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що передбачається до викупу від 05.04.2018 № 3, укладеного між Голопристанською міською радою Херсонської області, код в та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-СИТИ", код в , який свідчив про наступне:

"2.2 У разі відмови Виконавця від викупу земельної ділянки після проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та визначення ціни продажу земельної ділянки:

- до прийняття рішення міською радою про продаж земельної ділянки у власність авансовий внесок повертається Виконавцю за мінусом вартості послуг з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, експертизи та рецензування звіту з експертної грошової оцінки земельних ділянок;

- після прийняття рішення міською радою про продаж земельної ділянки у власність - авансовий внесок не повертається".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 11.01.2019.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.01.2019 відкладено розгляд справи на 07.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.02.2019 розгляд справи відкладено та призначено підготовче засідання на 20.02.2019.

Ухвалою від 20.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для слухання справи по суті на 14.03.2019 .

В судове засідання відповідач не направив свого представника, хоча відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ "Строй-Сити" отримав ухвалу від 28.02.2019.

Таким чином, відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до ст. 242 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті, від відповідача не надходило будь-яких клопотань щодо відкладення судового засідання. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідач на стадії підготовчого провадження направив відзив на позовну заяву, в якому вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач доводить, що, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідач робить висновки, що у статті 128 Земельного кодексу України не вказано про заборону відступлення від положень актів цивільного законодавства, а зміст зазначеної норми не порушується п.2.2 Договору, оскільки у договорі серед іншого зазначено, що «після прийняття рішення міською радою про продаж земельної ділянки у власність - авансовий внесок не повертається», тобто підписуючи договір саме у такій редакції Позивач добровільно, перебуваючи у дієздатному стані пов'язав неповернення авансу з прийняттям рішення про купівлю продаж зазначеної земельної ділянки і це цілком відповідає нормі 128 Земельного кодексу, оскільки якщо проаналізувати зазначену статтю з неї вбачається, що першочергово (п. 6 ст. 128 ЗКУ) приймається рішення відповідної ради про продаж земельної ділянки і тільки після цього виникає можливість укладення чи не укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. В даному випадку рішення ради про продаж земельної ділянки не виносилося, а відтак відступлення від норми закону було цілком законним а п. 2.2 Договору є таким, що не підлягає скасуванню.

Відповідач доводить, що Законом визначено форму попереднього платежу за земельну ділянку яка підлягає викупу у держави. Так попередній платіж сплачується у формі авансу. На відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. Аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, а відтак підлягає поверненню.

Відповідач посилається на постанову Верховного Суду України від 13.02.2013 у справі № 6-176цс12, в якій зазначено, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, якщо договору, який за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.

Згідно положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З урахування закінчення 30 - денного терміну, визначеного ст.195 ГПК України для розгляду справи по суті 20.03.2016, що перешкоджає відкладенню судового засідання з належним повідомленням сторін, суд розглядає спір по суті у судовому засіданні 14.03.2019.

Згідно із ст.222 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд

в с т а н о в и в:

12.02.2018 ТОВ «Строй-Сити» подав до Голопристанської міської ради клопотання про придбання у власність земельної ділянки, на якій розташований обєкт нерухомого майна, що є власністю позивача.

30.03.2018 Голопристанська міська рада Херсонської області прийняла рішення № 709 «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, на якій розташований обєкт нерухомого майна - будівля двоповерхового торгового комплексу, що є власністю товариства з обмеженою відповідальністю «Строй-Сити», для продажу у власність в м. Гола Пристань».

На виконання п. 2 зазначеного рішення, 05.04.2018 між ТОВ «Строй-Сити» та Голопристанською міською радою Херсонської області був укладений договір № 3 про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що передбачається до викупу (надалі за текстом рішення Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. зазначеного Договору Позивач (Виконавець за Договором) зобовязується сплатити, а Відповідач (Замовник за Договором) прийняти авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки площею 3100 кв. м, на якій розташований обєкт нерухомого майна - будівля двоповерхового торгового комплексу за адресою: м. Гола Пристань, вул. 1 Травня, 81-А .

Судом встановлено, що пункт 2.2 Договору від 05.04.2018 передбачено, що у разі відмови Виконавця від викупу земельної ділянки після проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та визначення ціни продажу земельної ділянки:

- до прийняття рішення міською радою про продаж: земельної ділянки у власність авансовий внесок повертається Виконавцю за мінусом вартості послуг з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, експертизи та рецензування звіту з експертної грошової оцінки земельних ділянок;

- після прийняття рішення міською радою про продаж земельної ділянки у власність - авансовий внесок не повертається.

За п.1.2 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2037506 грн.

П. 1.3 зазначеного Договору передбачає, що розмір авансового внеску становить 20 % від нормативно-грошової оцінки, та відповідно становить 407 501,20 грн.

При розгляді справи суд досліджував наявність порушення прав позивача, з яким господарське процесуальне законодавство пов'язує наявність права позивача на звернення до суду.

Слід також зазначити, що частиною 2 статті 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України визначено спосіб захисту цивільних прав та інтересів, якими, зокрема, є визнання недійсним повністю або частково актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, що суперечать законодавству та порушують права і законні інтереси позивача.

Належним способом захисту слід вважати спосіб, який прямо передбачений законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів

Статтею 15 ЦК України також передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизначення або оспорювання. Під захистом слід розуміти дії уповноваженої особи, а також діяльність органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Статтею 4 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звернутися до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Зазначені вище чинні норми права передбачають необхідність доведення наявності порушень прав і інтересів позивача при його звернені з позовом до господарського суду.

Позивач пояснив, що підставою для звернення до суду з даним позовом є намагання ТОВ "Строй-Сити" стягнути внесений на умовах п.2.2 договору від 05.04.2018 аванс у сумі 407 501 грн. 20 коп., що підтверджує наявністю рішення Господарського суду Херсонської області від 15.11.2018 у справі № 923/690/18 за позовом ТОВ "Строй-Сити" до Голопристанської міської ради про стягнення 407 501 грн. за яким позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки заявлені вимоги суперечать ст.128 ЗК України.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовної якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

Відповідно до рішення господарського суду Херсонської області від 15.11.2018 у справі № 923/690/18 за позовом ТОВ "Строй-Сити" до Голопристанської міської ради про стягнення 407 501 грн. були встановлені наступні обставини:

"12.04.2018 р. Позивач сплатив на користь Відповідача авансовий внесок у розмірі 407 501,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 75 від 12.04.2018.

31.05.2018 року ТОВ «Галтекс Плюс» здійснено експертну грошову оцінку земельної ділянки, відповідно до якої земельну ділянку за адресою Пристань, вул.. 1 Травня, 81-А оцінено в 2 501 400 грн.

На думку Позивача, зазначена оцінка перевищує фактичну (нормативну) оцінку вказаної земельної ділянки втричі, тому 13.06.2018 року Позивач відмовився від придбання у власність зазначеної земельної ділянки.

31.07.2018 Голопристанська міська рада Херсонської області прийняла рішення № 796 «Про затвердження Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки», яким затвердила зазначений Звіт для продажу позивачу земельної ділянки несільськогосподарського призначення по вул. 1 Травня у м. Гола Пристань Херсонської області.

Як стверджує Позивач, відмова від викупу земельної ділянки була здійснена до винесення рішення Голопристанською міською радою про продаж земельної ділянки Позивачеві.

21.06.2018 р. Позивачем додатково повідомлено Відповідача про відмову у придбанні у власність земельної ділянки шляхом викупу та про повернення авансового внеску в термін 7 робочих днів з моменту подання зазначеної заяви.

Відповідач не відповів на листи Позивача та не повернув авансового внеску, що стало підставою для звернення Позивача з даним позовом до господарського суду Херсонської області. Відповідно до п.2 рішення Голопристанської міської ради Херсонської області від 30.03.2018 № 709 " Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, на якій розташований об"єкт нерухомого майна-будівля двоповерхового торгового комплексу, що є власністю товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ-СИТИ», для продажу у власність в м. Гола Пристань» між позивачем - Голопристанською міською радою Херсонської області та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ-СИТИ» було укладено Договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що передбачається до викупу від 05.04.2018 № 3 " ( т.1 а.с 90-94).

Суд зазначені обставини приймає до уваги та вважає, що ці обставини не підлягають доказування у межах даної справи.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що позивач - Голопристанська міська рада правомірно звернулась до суду з позовом про захист свого порушеного права та законних інтересів, вважаючи, що п.2.2 договору від 05.04.2018 року суперечить нормам чинного законодавства, зокрема пункт 2.2 Договору від 05.04.2018 суперечить вимогам частини восьмої статті 128 Земельного кодексу України, частини третьої статті 6 та частини першої статті 203 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 7 статті 128 Земельного кодексу України встановлений порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам та передбачено, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до частини восьмої статті 128 Земельного кодексу України передбачено, що ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться субєктами господарювання, які є субєктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до закону, на замовлення органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Ціна земельної ділянки площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд визначається за нормативною грошовою оцінкою, вказаною в технічній документації. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

Сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається.

Відповідно до пункту 7 Порядку розрахунків з розстроченням платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 № 381 (далі - Порядок):

«Покупці, заінтересовані у придбанні земельних ділянок державної та комунальної власності, укладають договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки з органом, що здійснює продаж земельних ділянок (далі - уповноважений орган), та сплачують авансовий внесок.

Авансовий внесок зараховується на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства за балансовим рахунком 3412 "Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи державного бюджету" (у разі, якщо продаж земельної ділянки здійснюється місцевими державними адміністраціями) або 3422 "Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи місцевого бюджету" (у разі, якщо продаж земельної ділянки здійснюється органами місцевого самоврядування) відповідно до плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства від 28 листопада 2000 р. №119 (далі - рахунки 3412 і 3422)».

Пунктами 9, 10, 11 та 13 Порядку передбачено, що:

«Авансові внески використовуються для фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Закупівля послуг з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до законодавства з питань закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти.

Уповноважений орган визначає на конкурентних засадах юридичну або фізичну особу, яка є субєктом оціночної діяльності в розумінні статті 6 Закону України "Про оцінку земель".

Вартість проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки не може бути більшою ніж авансовий внесок покупця такої ділянки....

Залишок авансового внеску після сплати вартості проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на підставі довідки уповноваженого органу перераховується органом Державного казначейства до відповідного бюджету на рахунок, на якому обліковуються надходження від продажу землі і нематеріальних активів».

Із огляду на приведену норму витікає, що законом не передбачено випадків повернення авансового внеску, зокрема при відмові в укладені договору купівлі-продажу на будь-якій стадії оформлення правочину.

У частині першій статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також: інтересам держави й суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За приписами частини першої статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї зі сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю чи в частині.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини», отже визнання недійсним пункту 2.2 Договору від 05.04.2018 не потягне недійсність Договору в цілому.

При таких обставинах , суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі, оскільки вони доведені належними допустимим та достовірними доказами.

Доводи відповідача щодо наявності прав у сторін укладати договір з відступленням від норм чинного законодавства спростовується нормами Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" на підставі якого здійснює свою діяльність сторона за договором - Голопристанська міська рада. Зокрема, відповідно до статі 10 згаданого Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, сторона за спірним договором - Голопристанська міська рада є органом місцевого самоврядування , який у своїй діяльності має керуватися чинним законодавством та діяти в інтересах територіальної громади, тому обов'язковість дотримуватись чинного законодавства при виконанні своїх повноважень , в тому числі і при укладені договорів при відчужені земельних ділянок комунальної власності витікає із норм Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" та норм Земельного кодексу України, які є спеціальними законами у відношенні Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селещних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин належать передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян відповідно до цього Кодексу.

Тобто, Голопристанська міська рада при здійсненні повноважень у галузі земельних відносин має керуватися нормами Земельного кодексу України, зокрема ст.128 при укладені договору щодо авансового внеску купівлі-продажу земельної ділянки, правом відступати від чинного законодавства при укладені таких правочинів вона не наділена в силу вищенаведених норм права.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати недійсним пункт 2.2 Договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що передбачається до викупу від 05.04.2018 № 3, укладеного між Голопристанською міською радою Херсонської області, код в та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-СИТИ", код в , який свідчив про наступне:

"2.2 У разі відмови Виконавця від викупу земельної ділянки після проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та визначення ціни продажу земельної ділянки:

- до прийняття рішення міською радою про продаж земельної ділянки у власність авансовий внесок повертається Виконавцю за мінусом вартості послуг з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, експертизи та рецензування звіту з експертної грошової оцінки земельних ділянок;

- після прийняття рішення міською радою про продаж земельної ділянки у власність - авансовий внесок не повертається".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-СИТИ" (вул. Пролетарська, 101/2, м. Олешки, Херсонська область, 75100, ) на користь Голопристанської міської ради Херсонської області (вул. 1 Травня, 14, м.Гола Пристань Херсонської області, 75600, ) 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 21.03.2019

Суддя Л.М. Немченко