ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Справа№ 920/862/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Мартюк А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області від 27.11.2018

у справі № 920/862/18 (суддя Коваленко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради

про стягнення 6 358, 06 грн. заборгованості за договорами № 5271/1617-КП-29 постачання природного газу від 28.10.2016

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.11.2018 у справі №920/862/18 позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства Роменської міської ради "Ромникомунтепло" на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 5 724 грн. 68 коп. пені, 615 грн. 39 коп. - 3% річних, 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що:

- поставлений позивачем природний газ у жовтні-грудні 2016 та січні-квітні 2017 загальною вартістю 2 574 674 грн. 32 коп. оплачений відповідачем повністю, однак з простроченням строків оплати, визначених п.6.1 договору;

- відповідачем не подано належних доказів наявності виняткових обставин, які б свідчили про неможливість сплати штрафних санкцій в заявленому позивачем розмірі.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 та ухвалити нове рішення в частині стягнення пені з відповідача - зменшити заявлений позивачем розмірі пені на 90%, в частині стягнення витрат - стягнути з відповідача 50% витрат по сплаті судового збору у даній справі в сумі 881,00 грн., а у задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- сплачена сума судового збору в розмірі 881,00 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету на підставі ч.1 ст. 130 ГПК України, а залишок судового збору у сумі 881,00грн. покладається на відповідача, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті;

- судом не враховано, що заборгованість відповідача виникла не з його вини, відповідач є неприбутковою організацією, що підтверджується фінансовими звітами суб'єкта малого підприємництва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 27.11.2018 у справі №920/862/18, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у цьому випадку 176 200 грн. (1 762 грн.*100).

Частиною 1 ст.270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 920/862/18 колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 176 200 грн., тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч.2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 27.11.2018 у справі № 920/862/18 прийнято до свого провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду 21.01.2019, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався з 04.02.2019, апеляційна скарга має бути розглянута, з урахуванням вихідних днів, 21.03.2019р. включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до укладеного між сторонами договору № 5271/1617-КП-29 постачання природного газу від 28.10.2016, позивач зобов'язується поставити відповідачеві у 2016-2017 роках природний газ, а відповідач, в свою чергу, оплатити природний газ на умовах, передбачених договором.

Згідно п.1.2. договору газ, що постачається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з актами приймання-передачі природного газу за жовтень - грудень 2016 року та січень-квітень 2017 позивач передав, а відповідач прийняв природний газ загальною вартістю 2 574 674 грн. 32 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору несвоєчасно оплатив спожитий природний газ, у зв'язку з чим останньому нараховано пеню відповідно до п. 8.2. договору, а також 3% річних.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч.1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

За умовами п.6.1 договору купівлі-продажу природного газу, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Господарським судом міста Києва встановлено, що поставлений позивачем природний газ у жовтні - грудні 2016 року та січні-квітні 2017 загальною вартістю 2 574 674 грн. 32 коп. оплачений відповідачем повністю, однак з простроченням строків оплати, визначених п. 6.1. договору.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 8.2 договору, у разі невиконання відповідачем умов п.6.1 та п. 6.6., останній зобов'язується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату природного газу відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 5 742 грн. 68 коп., виходячи з суми заборгованості помісячно за 2016-2017р.р., з урахуванням строків розрахунків визначених договором та здійснених відповідачем оплат.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що частиною 2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів, отже нарахування пені за порушення строків оплати по договору здійснене відповідно діючого законодавства.

Відповідачем до відзиву в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90% додано копію рішення виконавчого комітету Роменської міської ради №402 від 28.12.06 "Про визначення виконавців послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії"; рішення виконавчого комітету Роменської міської ради №33 від 20.03.2013 "Про внесення змін до зазначеного раніше рішення"; інформацію щодо зміни ціни на природний газ та тарифи на теплову енергію на протязі дії Договору, сальдову відомість по рахунку відповідача за березень 2017р., фінансові звіти за грудень 2016 та березень 2017.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 233 ГК України передбачено, що якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Беручи до уваги те, що відповідачем не подано належних доказів наявності виняткових обставин, які б свідчили про неможливість сплати штрафних санкцій в заявленому позивачем розмірі, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90% та стягнення з відповідача на користь позивача 5742 грн. 68 коп. пені.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, сплачена сума судового збору в розмірі 881,00 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету на підставі ч.1 ст. 130 ГПК України, а залишок судового збору у сумі 881,00грн. покладається на відповідача, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки обставини визнання позову не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Сумської області від 27.11.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 27.11.2018 у справі № 920/862/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 27.11.2018 у справі № 920/862/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

5. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/862/18.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

А.І. Мартюк