ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"15" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2122/16

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Рога Н.В., суддя Оборотова О.Ю.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у підготовчому засіданні справу №916/2122/16

за позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі"

про стягнення 47 819 514,25 грн.

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_2, посвідчення № 031409 від 19.01.2015р.

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 410 від 19.12.2018 р.

від відповідача: ОСОБА_4, ордер ОД № 380603 від 04.02.2019 р.

В С Т А Н О В И В:

08.08.2016р. Перший заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про стягнення збитків у розмірі 47 819 514,25 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.08.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.10.2016р. строк вирішення спору по справі №916/2122/16 продовжений на 15 днів у звязку із задоволенням відповідного клопотання відповідача.

18.10.2016р. господарським судом Одеської області на підставі ст.60, п.п.4,6 ч.1 ст.63 ГПК України повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі", про що тією ж датою внесено відповідну ухвалу.

19.10.2016р. за вх.2385/16 господарським судом Одеської області одержано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.10.2016р. по справі №916/2122/16 про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2016р. провадження у справі №916/2122/16 зупинено до повернення справи з апеляційної інстанції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.04.2017р. провадження у справі №916/2122/16 поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.05.2017р. справу №916/2122/16 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

17.05.2017р. справу №916/2122/16 прийнято до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Д'яченко Т.Г, суддя Малярчук І.А., про що 15.07.2017р. винесено відповідну ухвалу.

07.07.2017р. за вх.№1280/17 господарським судом Одеської області одержано запит Одеського апеляційного господарського суду про надіслання матеріалів справи №916/2122/16 у звязку з надходженням касаційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.10.2016р. по справі №916/2122/16 про повернення зустрічної позовної заяви та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.07.2017р. провадження у справі №916/2122/16 зупинено до повернення справи.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.09.2017р. касаційну скаргу ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р. у справі №916/2122/16 повернуто скаржнику.

19.10.2017р. справу №916/2122/16 повернуто до господарського суду Одеської області, у звязку із чим ухвалою від 23.10.2017р. провадження у справі №916/2122/16 поновлено господарським судом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.11.2017р. повернуто без розгляду зустрічний позов ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі".

21.11.2017р. за вх.№2393/17 господарським судом Одеської області одержано запит Одеського апеляційного господарського суду про надіслання матеріалів справи №916/2122/16 у звязку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.11.2017р. по справі №916/2122/16 про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2017р. апеляційну скаргу ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі" на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.11.2017р. у справі №916/2122/16 повернуто скаржнику без розгляду.

05.12.2017р. справу №916/2122/16 повернуто до господарського суду Одеської області та ухвалою від 08.12.2017р. провадження у справі №916/2122/16 поновлено господарським судом.

Ухвалою Верховного Суду від 10.04.2018р. касаційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2017р. у справі №916/2122/16 повернуто скаржнику.

25.04.2018р. справу №916/2122/16 повернуто до господарського суду Одеської області та ухвалою суду від 27.04.2018р. постановлено розглядати справу №916/2122/16 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, провадження у справі поновлено та справу призначено до розгляду у підготовче засідання.

16.05.2018р. за вх. № 9776/18 господарським судом одержано уточнену позовну заяву в порядку ст. 42 ГПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» /том 4 а.с. 155-163/.

18.06.2018р. за вх. № 2-2967/18 господарським судом Одеської області одержано клопотання ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі" про залишення позовної заяви прокуратури без розгляду в порядку п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що прокурором не обґрунтовано наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі Фонду державного майна України. Відповідач зазначає, що саме посилання у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, начебто неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, є недостатнім для прийняття судом рішення у такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Ухвалою від 20.06.2018р. строк проведення підготовчого провадження продовжений господарським судом до 26.07.2018р.

У заяві від 09.07.2018р. за вх.№13637/18 заступник прокурора області заперечує проти задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, з посиланням при цьому на те, що посилання відповідача на п.2 ч.1 ст.226 ГПК УКраїни як на підставу залишення позову без розгляду, є безпідставними, оскільки прокуратурою при предявленні позову дотримано всі вимоги визначені ст.162 ГПК України. Також прокуратурою правильно визначений орган, який уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. Саме з метою захисту інтересів держави прокуратурою подано відповідний позов, оскільки спеціальним органом таких заходів не вжито. Окрім того, не заслуговує на увагу вільне тлумачення відповідачем приписів ст.23 Закону України „Про прокуратуру та ст.53 ГПК України про те, що прокурор повинен долучати до справи письмові докази притягнення до відповідальності посадових осіб Фонду за неналежне виконання своїх посадових обовязків.

17.07.2018р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу №916/2122/16 до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 02.08.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви та зустрічну позовну заяву і додані до неї документи у справі №916/2122/16 повернуто ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі".

03.08.2018р. за вх.№1112/18 господарським судом одержано апеляційну скаргу ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі" на ухвалу господарського суду Одеської області від 03.08.2018р. у справі №916/2122/16, у звязку із чим ухвалою суду від 03.08.2018р. провадження у справі №916/2122/16 зупинено до перегляду ухвали господарського суду Одеської області від 02.08.2018р. у справі №916/2122/16 в порядку апеляційного провадження.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018р. ухвалу господарського суду Одеської області від 02.08.2018р. у справі №916/2122/16 залишено без змін.

13.09.2018р. справу №916/2122/16 повернуто до господарського суду Одеської області та ухвалою господарського суду Одеської області від 21.03.2018р. провадження у справі №916/2122/16 поновлено.

28.09.2018р. за вх.№1501/17 господарським судом Одеської області одержано запит Одеського апеляційного господарського суду про надіслання матеріалів справи №916/2122/16 у звязку з надходженням касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018р. та ухвалою господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. провадження у справі №916/2122/16 зупинено до перегляду ухвали господарського суду Одеської області від 02.08.2018р. у справі №916/2122/16 в порядку касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2018р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018р. та ухвалу господарського суду Одеської області від 02.08.2018р. у справі №916/2122/16.

01.11.2018р. справу №916/2122/16 повернуто до господарського суду Одеської області.

Приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Д'яченко Т.Г. з 05.11.2018р. на тривалому лікарняному (відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами), розпорядженням керівника апарату від №717 від 15.11.2018р. "Щодо автоматичної зміни складу колегії суддів" призначений повторний автоматичний розподіл справи №916/2122/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 916/2122/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Лічман Л.В., суддя Малярчук І.А.

Ухвалою від 19.11.2018р. справу №916/2122/16 прийнято до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Смелянець Г.Є., Лічман Л.В., суддя Малярчук І.А. та постановлено розпочати розгляд справи по суті повторно та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 14.12.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 17.12.2018р.

Приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Малярчук І.А. 17.12.2018р. у відпустці, розпорядженням керівника апарату від 17.12.2018р. №757 "Щодо автоматичної зміни складу колегії суддів" призначений повторний автоматичний розподіл справи №916/2122/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 916/2122/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Оборотова О.Ю., суддя Лічман Л.В.

Ухвалою від 20.12.2018р. справу №916/2122/16 прийнято до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Оборотова О.Ю., суддя Лічман Л.В. та постановлено розгляд справи почати спочатку та призначити у справі підготовче засідання, оскільки у матеріалах справи наявне нерозглянуте клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за вх.№2-2967/18 від 18.06.2018р.

09.01.2019р. підготовче засідання не відбулось у звязку з перебуванням судді Смелянець Г.Є. на лікарняному та перебуванням судді Оборотової О.Ю. у відпустці. Водночас приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Лічман Л.В. у відпустці з 14.01.2019р. по 18.01.2019р., розпорядженням керівника апарату від 14.01.2019р. №24 "Щодо автоматичної зміни складу колегії суддів" призначений повторний автоматичний розподіл справи №916/2122/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 916/2122/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Рога Н.В., суддя Оборотова О.Ю.

Ухвалою від 15.01.2019р. справу №916/2122/16 прийнято до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Рога Н.В., суддя Оборотова О.Ю. та у справі призначено підготовче засідання.

25.02.2019р. за вх. № 3829/19 господарським судом одержані додаткові пояснення, в яких відповідач посилається на те, що прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону, які підтверджують не здійснення або неналежним чином здійснення відповідних повноважень Фондом державного майна України. Однак вказані докази у матеріалах даної справи відсутні. Зазначена позиція узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України. Відповідач підкреслює, що обставини дотримання прокурором встановленої ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають зясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів ст.ст. 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

11.03.2019р. вх. № 4688/19 господарським судом одержані заперечення заступника прокурора області щодо клопотання про залишення позову без розгляду, в якому прокурор вважає заявлене відповідачем клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у даній справі наявні всі законні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Фонду державного майна України в суді.

Заступник прокурора посилається на те, що первісне звернення прокуратури до суду за захистом інтересів держави у даних правовідносинах, в результаті чого на розгляді перебувала справа № 916/3654/15, відбулося на підставі звернення Фонду державного майна України, яке було обумовлено відсутністю коштів на сплату відповідного судового збору. Подальше звернення прокурора до суду в інтересах держави обумовлено невжиттям уповноваженим органом відповідних заходів та необхідністю послідовності дій безпосередньо прокурора. Після відмови суду у задоволенні позовних вимог прокурора у справі № 916/3654/15 прокурором лише обрано інший спосіб захисту інтересів держави, за яким звертався Фонд державного майна України.

Прокурор підкреслює, що у даному випадку нездійснення захисту інтересів держави уповноваженим органом спричинено відсутністю належного фінансування на відповідні цілі.

11.03.2019р. за вх. 4674/19 господарським судом одержано клопотання Фонду державного майна України про долучення до матеріалів справи документів, які б підтверджували розрахунок заявлених збитків та підтвердження звернення Фондом до органів прокуратури з метою захисту законних інтересів держави.

15.03.2019р. за вх. № 5117/19 господарським судом одержано письмові пояснення Фонду державного майна України, в яких Фонд вважає необґрунтованим клопотання відповідача про залишення без розгляду позову прокурора. Фонд державного майна України зазначає, що оскільки фінансування Фонду за бюджетною класифікацією КПКВК 6611010 «Керівництво та управління у сфері держаного майна» є вкрай обмеженим, Фонд був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання позову до суду у даній справі.

Розглянувши у підготовчому засіданні клопотання про залишення позову без розгляду, заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання, з наступних мотивів.

Предметом судового розгляду у даній справі є позовні вимоги про стягнення збитків у розмірі 47 819 514,25 грн.

Судом встановлено, що зверненню прокурора до суду 08.08.2016р. із даною позовною заявою передував розгляд господарським судом Одеської області справи № 916/3654/15 /суддя Зайцев Ю.О./ за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про стягнення 30 635 676,70 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.12.2015р. у справі № 916/3651/15 відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України /том 1 а.с. 56-58/.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016р. залишено без змін рішення господарського суду Одеської області від 21.12.2015р. у справі № 916/3651/15 /том 1 а.с. 59-62/.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2016р. залишено без змін постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016р. /том 1 а.с. 63-67/.

29.07.2016 за вих. № 05/1-1598 вих16 прокуратурою Одеської області складено повідомлення Фонду державного майна України в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» /том 1 а.с. 13/, в якому зазначено, що прокуратурою підготовлено позовну заяву до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про стягнення збитків у розмірі 47 819 514,25 грн.

08.08.2016р. за вх. № 2278/16 у господарському суді Одеської області зареєстровано позовну заяву першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України за вих. № 05/1-1597вих-16 від 29.07.2016р.

Таким чином, позов в інтересах Фонду державного майна України предявлений до суду прокуратурою через два місяці після прийняття постанови Вищим господарським судом України від 09.06.2016р. у справі № 916/3651/15.

При цьому, при зверненні із даним позовом до суду та у заяві про уточнення позовних вимог в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав на те, що після відмови у задоволенні позову уповноважений орган Фонд державного майна України не вживав додаткових заходів по стягненню з відповідача спірної суми коштів за оренду державного майна. У звязку із чим виникла необхідність представництва прокуратурою Одеської області інтересів держави в особі Фонду державного майна України.

Отже, при вирішенні питання про залишення позовних вимог без розгляду господарський суд враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2019р. у справі № 927/246/18, від 31.10.2018р. у справі №910/6814/17, як то передбачено вимогами ч.4 ст.236 ГПК України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд наголошує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" від 31.03.2005).

У рекомендаціях Парламентської ОСОБА_5 Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, належних та допустимих доказів, в підтвердження не здійснення або неналежним чином здіснення відповідних повноважень Фондом державного майна України прокурором до суду не надано.

При цьому, документи, які надані до суду Фондом державного майна України клопотанням від 11.03.2019р. за вх.№4674/19 /том 6 а.с. 111-186/ не містять доказів звернення Фонду до органів прокуратури з метою захисту законних інтересів держави, оскільки всі документи стосуються виключно іншої справи № 916/3651/15.

Під час розгляду клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, заступник прокурора у своїх запереченнях на клопотання посилається на те, що в даному випадку нездійснення захисту інтересів держави уповноваженим органом спричинено відсутністю належного фінансування Фонду державного майна України на відповідні цілі.

У поясненнях за вх.№5117/19 від 15.03.2019р. Фонд державного майна України також посилається на те, що у звязку із вкрай обмеженим фінансуванням за бюджетною класифікацією КПКВК 6611010 „Керівництво та управління у сфері державного майна, Фонд був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання позову до суду.

Такі посилання прокуратури та Фонду не приймаються до уваги господарським судом, оскільки відсутність належного фінансування органу, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не доводить обставин нездійснення або неналежним чином здійснення цим органом своїх повноважень.

Більш того, доказів, в підтвердження посилань на відсутність фінансування Фонду державного майна України у період червень-липень 2016р. до суду не надано, як прокуратурою, так і Фондом державного майна України.

При цьому, суд критично оцінює лист Фонду державного майна України, адресований прокуратурі Одеської області від 07.04.2016р. /том 6 а.с. 170-172/, з проханням подати касаційну скаргу до Вищого господарського суду України на рішення господарського суду Одеської області від 21.12.2015р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016р. у справі № 916/3651/15, у звязку із наявністю порушень інтересів держави, а також відсутність у Фонду фінансових ресурсів для сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановленому розмірі. Оскільки інформація про відсутність коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 916/3651/15 жодним чином не свідчить про відсутність у Фонду коштів для сплати судового збору за подання позову у даній справі № 916/2122/16, а відтак необхідності захисту прокурором інтересів держави.

Окрім того, на момент звернення прокурора до суду з даним позовом Закон України „Про судовий збір діяв у редакції, положення ст. 8 якого надавали суду можливість відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Між тим, Фондом не вирішувалося питання щодо можливості відстрочення або розстрочення сплати судового збору судом.

При цьому, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд зверну увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і Фонд державного майна України зокрема, зобов'язані діяти в належний спосіб.

Проаналізувавши детально матеріали справи, господарським судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Фондом державного майна України, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави. Не встановлено судом і обставин відсутності у Фонду державного майна кошті для сплати судового збору, відповідного звернення позивача до прокуратури із проханням подати позов у справі № 916/2122/16.

При цьому сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду (в даному випадку протягом 2-х місяців) без з'ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Зазначене вище узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема в постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17.

Одночасно Верховний Суд зазначає, що відсутність законних підстав для представництва інтересів держави свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що прокурором не доведено підстави звернення до суду із позовом в інтересах Фонду державного майна України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову прокурора без розгляду у справі № 916/2122/16. У звязку із чим клопотання відповідача про залишення позову без розгляду за вх. № 2-2967/18 від 18.06.2018р. підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч.2 ст.185, п. 1 ч.1 ст.226, , ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про залишення позову без розгляду за вх. № 2-2967/18 від 18.06.2018р. задовольнити.

2. Позов Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про стягнення у справі №916/2122/16 залишити без розгляду.

Повну ухвалу складено 20.03.2019р.

Ухвала набирає чинності 15.03.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати складання повної ухвали.

Головуючий суддя Г.Є. Смелянець

Суддя Н.В. Рога

Суддя О.Ю. Оборотова