ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5384/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТЕКСПРЕС", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором транспортних послуг з перевезення вантажів у розмірі 22 930, 00 грн.

Суддя Суховаров А.В.

За участю секретаря судового засідання Кокшарової Т.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 договір № 04/12/18-1 від 04.12.18;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 55 від 19.11.2018

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІТЕКСПРЕС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором транспортних послуг з перевезення вантажів №663/16 від 01.09.2016 суми 19 200, 00 грн. основного боргу, 1 000, 00 грн. штрафу, 663, 00 грн. 3% річних, 2 067,07 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов'язань за договором №663/16 на послуги з перевезення від 01.09.2016 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою суду від 04.12.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТЕКСПРЕС" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

19.12.2018 відповідач надав відзив на позов, за змістом якого заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідачем належними доказами не доведено факту надання послуг перевезення, а тому грошове зобов'язання відсутнє.

Також, 19.12.2018 відповідач подав клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.12.2018 відкладено розгляд справи на 22.01.2019.

22.01.2019 позивач надав відповідь на відзив, згідно якої наполягає на задоволенні позовних вимог, вказує, що акт виконаних робіт разом з іншими документами був надісланий відповідачу кур'єром 01.10.2017 року, що підтверджується накладною №6668-48721.

Ухвалою суду від 22.01.2019 відкладено судове засідання на 31.01.2019.

31.01.2019 відповідач надав пояснення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що з накладної №6668-48721 не вбачається, які саме документи були передані, оскільки відсутній опис вкладення з переліком документів, що направляються отримувачу.

31.01.2019 позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.01.2019 вирішено здійснювати розгляд справи №904/5384/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14.02.2019.

14.02.2019 позивачем долучено до матеріалів справи заяву свідка від 04.02.2019, копію фіскального чеку від 01.09.2018, копію опису вкладення, копію накладної №923 від 01.09.2019.

В підготовчому засіданні 14.02.2019 оголошено перерву до 28.02.2019.

Ухвалою суду від 28.02.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 14.03.2019.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 14.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КІТЕКСПРЕС" (далі - перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" (далі - клієнт) укладено договір №663/16 на послуги перевезення вантажів (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого перевізник зобов'язується здійснити перевезення вантажів клієнта, номенклатура, обсяги та маршрут яких зазначається у Додатках/Заявках до цього договору і є його невід'ємними частинами. Вартість тарифів з перевезення, узгоджується сторонами та зазначається у Додатках та/або заявках до договору.

Пунктом 1.4 Договору сторони погодили, що факт надання конкретної роботи або послуги підтверджується Актом виконаних робіт та послуг, два екземпляри якого надаються клієнту перевізником з печаткою та підписом уповноваженого представника останнього протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів після закінчення надання послуг.

Відповідно до п. 2.6 Договору заявка визнається зробленою належним чином, якщо вона направлена в письмовому вигляді (в тому числі за допомогою факсимільного зв'язку) або електронною поштою. Заявка повинна бути направлена не пізніше, ніж за 24 години до необхідної дати початку виконання відповідних зобов'язань. Перевізник в заявці, отриманої від клієнта по факсу або в електронному вигляді, висловлює свою згоду здійснити перевезення шляхом підписання даної заявки повноважною особою з розшифровкою підпису уповноваженої особи та скріплює печаткою підприємства. У заявці перевізник вказує номери транспортних засобів, що надаються для виконання перевезення. Підписана перевізником заявка направляється клієнту письмово по факсу або e-mail, не пізніше 24 години з дати її отримання від клієнта з наступним підтвердженням оригіналом протягом 14 календарних днів від дати її отримання. Зокрема дата прийняття вантажу до перевезення визначається в товарно-транспортній накладній. При ненаданні в зазначений термін оригіналу заявки з узгодженням перевізника, факсимільна/електронна копія заявки має однакову силу з оригіналом.

Відповідно до п. 5.4 Договору строк оплати послуг перевізника наданих на території України - 10 банківських днів після отримання клієнтом всіх документів, зазначених у п. 5.5 Договору.

Для проведення розрахунків за надані транспортні послуги перевізник зобов'язаний надати клієнту наступні документи: оригінал акту виконаних робіт, оригінал рахунку, оригінал ТТН (CMR) з відміткою вантажоодержувача, оригінал заявки на відповідні послуги з печаткою та підписом перевізника, оригінали інших документів, що підтверджують конкретні витрати (п. 5.5 Договору).

На виконання умов Договору 07.09.2017 відповідачем було надано заявку №25 на перевезення вантажу з м. Новомосковськ, Дніпропетровської області (Україна) до м.Мендзижем (Польща) (загальна відстань 3800 км разом для обох транспортних засобів). Згідно даної заявки: вантаж - труби, дата навантаження - 12.09.2017 - 2 авто, місце навантаження: ПАТ "Інтерпайп - Новомосковський трубний завод", транзитний час - 7 днів, затверджена ставка - 31176, 00 грн. за кожний автомобіль.

Заявка прийнята до виконання 12.09.2017 транспортними засобами з причепами - державні номери відповідно: АА 2685 ОХ/АА 7903 ХР та АА 8590 ОХ/АЕ 0514 ХМ (а.с. 22).

Відповідно до Міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) А № 227423 та А № 227445, транспортні засоби (з причепами) державні номери АА 2685 ОХ/АА 7903 ХР та АА 8590 ОХ/АЕ 0514 ХМ відповідно, були навантажені 13.09.2017 у місті Новомосковськ (вантаж - труби), перевізником зазначено позивача. Відправником у вищевказаних CMR зазначено ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (а.с.27-28).

14.09.2017 о 15:25 год. на електронну адресу позивача від відповідача надійшло повідомлення про відмову від перевезення та надано вказівку повернути отриманий до перевезення вантаж на територію заводу (а.с. 31).

Після повернення транспортних засобів (з причепами) державні номери АА 2685 ОХ/АА 7903 ХР та АА 8590 ОХ/АЕ 0514 ХМ на територію заводу відповідача, останнім було здійснено відповідні відмітки "повернення прийнято" у Міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) А № 227423 та А № 227445.

На момент отримання повідомлення про відмову від перевезення, замовлені транспортні засоби, які перевозили вантаж відповідача, вже здійснювали замовлене перевезення та перебували у м. Хорол, Полтавської області (відстань від місця відправлення - 586 км), що підтверджується записом з пристроїв GРS - навігаторів, які встановлені у кожному автомобілі (а.с. 33)

Таким чином, транспортний шлях двох транспортних засобів, замовлених відповідачем до перевезення його вантажу, становив за маршрутом Новомосковськ-Хорол-Новомосковськ по 586 км (разом по двом транспортним засобам - 1172 км).

Згідно погоджених сторонами у Заявці умов, за дане перевезення відповідач мав сплатити позивачу за одне авто - 31176,00 грн., тому вартість 1 км перевезення складає 16,41 грн. (31176,00 грн. (ставка (вартість послуг)) / 1900 км (кілометраж заявленого маршруту 1 авто.)

За викладених обставин, вартість наданих послуг розраховується за такими даними: 586 км. - пройдена відстань 1 авто, 16, 41 грн. - вартість 1 км. перевезення, 2 - кількість транспортних засобів, якими здійснювалось перевезення.

Так, позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг на загальну суму 19 200,00 км. (а.с. 23-26), проти сплати яких заперечує відповідач.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 909 цього Кодексу за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною першою статті 916 ЦК України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо наявності у відповідача зобов'язань з оплати заявленої до стягнення позивачем вартості послуг з перевезення у розмірі 19 200, 00 грн.

Так, з даних GРS - навігатору (а.с.33) вбачається, що на момент отримання повідомлення відповідача про відмову від перевезення, замовлені транспортні засоби, які перевозили вантаж відповідача, вже здійснювали замовлене перевезення та перебували у м.Хорол, Полтавської області (відстань від місця відправлення - 586 км).

На підтвердження вказаних обставин в порядку статті 88 Господарського процесуального кодексу України свідком ОСОБА_3, що станом на 13.09.2017 працював у ТОВ «КІТЕКСПРЕС» на посаді водія автотранспортних засобів, надано відповідну заяву (а.с.198) (мовою документу):

"Я, ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, паспорт серія ЕА № 383143, номер для зв'язку НОМЕР_2, електронна пошта відсутня, станом на 13.09.2017 року працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю «КІТЕКСПРЕС» на посаді водія автотранспортних засобів, відповідно до Наказу №14-КП від 29.05.2015 року. 13.09.2017 року я, ОСОБА_3, здійснював перевезення вантажу, транспортним засобом марки Вольво з причепом - державні номери відповідно АА 2685 ОХ/АА 7903 ХР за напрямком пункт завантаження: 51200, Україна, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115, пункт розвантаження: Польща, м. Мендзижеч (Miedzyrzecz), 66-300. Перевезення вантажу здійснював відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної СМR № 227423 від 13.09.2017 року. 13.09.2018 року зі мною, ОСОБА_3, за тим же маршрутом також здійснював перевезення вантажу ОСОБА_4, транспортним засобом марки Сканія з причепом - державні номери; відповідно АА 8599 ОХ/АЕ 0514 ХМ, відповідно до міжнародної товарно-транспортної) накладної СМR №227445 від 13.09.2017 року. 14.09.2017 року, здійснюючи вищезазначене перевезення транспортним засобом марки Вольво з причепом - державні номери відповідно АА 2685 ОХ/АА 7903 ХР, я, ОСОБА_3, знаходився, у м. Хорол, Полтавської області. Зі мною, у м. Хорол, також знаходився ОСОБА_4, що здійснював вищезазначене перевезення транспортним засобом марки Сканія з причепом - державні номери відповідно АА 8599 ОХ/АЕ 0514 ХМ, відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної СМR №227445 від 13.09.2017 року.

15.09.2017 року, мною, ОСОБА_3 та другим водієм, ОСОБА_4, вантаж було повернено до пункту завантаження, на територію ТОВ «ІНТЕРПАЙП Україна" за адресою: 51200, Україна, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115, про що було проставлено відмітки в міжнародній товарно-транспортній накладній СМR №227423 від 13.09.2017 року та міжнародній товарно-транспортній накладній СМR №227445 від 13.09.2017 року.

Таким чином, здійснюючи вищезазначене перевезення, транспортним засобом марки Вольво з причепом - державні номери відповідно АА 2685 ОХ/АА 7903 ХР, я, ОСОБА_3, проїхав за маршрутом Новомосковськ-Хорол-Новомосковськ 586 км, що підтверджується записом з пристроїв GPS-навігаторів, які встановлені у кожному автомобілі та у міжнародній товарно-транспортній накладній. Такий самий маршрут проїхав зі мною і другий водій, ОСОБА_4, транспортним засобом марки Сканія причепом - державні номери відповідно АА 8599 ОХ/АЕ 0514 ХМ.

Я, ОСОБА_3, обізнаний із змістом закону щодо кримінальну відповідальності за надання неправдивих показань та готовий з'явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень."

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості тверджень позивача в частині відмови відповідача електронним листом від 14.09.2017 саме від здійснення перевезення згідно заявки від 07.09.2017 №25 (транспортні засоби державні номери АА 2685 ОХ/АА 7903 ХР та АА 8590 ОХ/АЕ 0514 ХМ). При цьому, будь-яких доказів виконання позивачем інших перевезень у визначений період відповідачем до суду не надано.

Суд зауважує на тому, що за змістом п.п. 5.4, 5.5 Договору строк оплати наданих перевізником послуг визначено десятиденним терміном з дати отримання визначених пунктом 5.5 Договору документів, зокрема, оригіналу акта виконаних робіт. Отже, умовами Договору не ставиться в залежність розрахунок за надані перевізником послуги від підписання клієнтом акта виконаних робіт, натомість строк оплати послуг обраховується з дати отримання визначених пунктом 5.5 Договору документів, серед яких акт виконаних робіт.

При цьому, з долученої позивачем до матеріалів справи накладної №6668-48721 (а.с.74) не вбачається можливим дійти однозначного висновку щодо того, які саме документи направлені відповідачу, оскільки відсутній опис вкладення з переліком документів, що направляються отримувачу.

Разом з тим, наданий позивачем опис вкладення, фіскальний чек від 01.09.2018 та накладна №923 від 01.09.2018 (а.с.99) також не приймаються судом як належний та допустимий доказ направлення відповідачу визначених пунктом 5.5 Договору документів, оскільки опис вкладення не містить найменування та адреси отримувача, накладна №923 від 01.09.2018 свідчить про направлення пакету документів Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП" на адресу 49051, м.Дніпро, вул.Каштанова, 35, 401, в той час як стороною Договору та відповідачем у даній справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА", що знаходиться за адресою - 49005, м.Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1-А.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надіслана відповідачу 28.11.2018, що підтверджується відповідною кур'єрською накладною (а.с.8). До позовної заяви було додано усі необхідні документи для здійснення розрахунку. Отримання позовної заяви з додатками від позивача відповідачем не заперечується.

За викладених обставин, станом на час розгляду справи та на момент прийняття рішення у даній справі, строк виконання грошового зобов'язання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг перевезення, відповідно до п. 5.4 Договору, є таким що настав, в той час як відповідачем не здійснено розрахунку за надані позивачем послуги, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих перевізником послуг у розмірі 19 200,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом.

Стосовно заявленої позивачем до стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1 000, 00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У випадки зриву перевезення з вини клієнта (якщо інформація у заявці на перевезення виявилась недостовірною, і це привело до зриву перевезення, або клієнт відмовився від перевезення в порушення умов цього договору та інше), він сплачує перевізнику неустойку у розмірі 1000,00 грн. (п. 6.2 Договору).

По своїй суті неустойка, передбачена п. 6.2 Договору, є штрафом.

Згідно п. 2.7 Договору заявка може бути скасована на вимогу клієнта, але не пізніше 24 години до обумовленого часу початку її виконання. Фактичне прийняття вантажу до перевезення вважається прийняттям заявки клієнта до виконання.

Отже, згідно умов Договору відповідач має право відмовитись від замовленого перевезення, але не пізніше ніж за 24 години до обумовленого часу початку її виконання.

Як встановлено судом вище, заявка відповідача від 07.09.2017 № 25 була прийнята до виконання позивачем 12.09.2017. Навантаження вантажу за даною заявкою відбулось 13.09.2017, тобто виконання заявки розпочалось 13.09.2017, в той час як відмова відповідача від здійснення перевезення була надіслана вже після початку виконання заявки - 14.09.2017.

За викладених обставин, відмова відповідача від виконання заявки від 07.09.2017 №25 є зривом перевезення у розумінні п. 6.2 Договору, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.10.2017 по 26.11.2018 у розмірі 663, 00 грн. та інфляційних за той самий період у розмірі 2 067, 07 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що позивачем здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних за період з 02.10.2017 по 26.11.2018, в той час як належним та допустимим доказом направлення відповідачу вимоги щодо оплати наданих позивачем послуг перевезення судом визнано кур'єрську накладну від 28.11.2018, нарахування 3% річних та інфляційних здійснено до виникнення у позивача відповідного права вимоги до відповідача про стягнення 3% річних та інфляційних, а тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 663, 00 грн. та інфляційних у розмірі 2 067, 07 грн., нарахованих за період з 02.10.2017 по 26.11.2018, відмовляється судом.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповдно до ч.ч.1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТЕКСПРЕС" (52005, смт. Слобожанське, вул. 8-го березня, буд. 23; ідентифікаційний код юридичної особи 39670590) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1-А; ідентифікаційний код юридичної особи 33668606) про стягнення 19 200,00 грн. основного боргу, 1 000,00 грн. штрафу, 663,00 грн. 3% річних, 2 067,07 грн. інфляційних, 1 762, 00 грн. витрат по сплаті судового збору задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1-А; ідентифікаційний код юридичної особи 33668606) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТЕКСПРЕС" (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. 8-го березня, буд. 23; ідентифікаційний код юридичної особи 39670590) суму 19 200,00 грн. основного боргу, 1 000,00 грн. штрафу, 1 552, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КІТЕКСПРЕС" (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. 8-го березня, буд. 23; ідентифікаційний код юридичної особи 39670590) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1-А; ідентифікаційний код юридичної особи 33668606) про стягнення 663,00 грн. 3% річних, 2 067,07 грн. інфляційних, 210, 00 витрат по сплаті судового збору відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 22.03.2019

Суддя А.В. Суховаров