ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019м. ДніпроСправа № 904/158/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 37; ідентифікаційний код 32688148)

до Фізичної особи-підприємця Матлахової Валентини Григорівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1)

про стягнення заборгованості 6 153 грн. 70 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№156/19 від 14.01.2019р.), в якій просить суд стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця Матлахової Валентини Григорівни 6 153 грн. 70 коп., що складає 4 824 грн. 21 коп. - заборгованості, що виникла на підставі договору про постачання теплової енергії від 01.06.2011р. №1015, 98 грн. 65 коп. - пені, 961 грн. 52 коп. - інфляційних втрат та 269 грн. 32 коп. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони своїм правом на подання до суду документів, визначених статтями 165-167, 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористались, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення позивачу - 25.01.2019р. ухвали суду від 16.01.2019р. про відкриття провадження у справі та поштовим повідомленням, направленим на адресу відповідача (зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та повернутим до суду - 05.03.2019р. органами поштового зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Проте, сторони витребуваних господарським судом заяв по суті не надали.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у раз ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2011р. між позивачем - Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради, як теплопостачальним підприємством, та Фізичною особою-підприємцем Матлаховою Валентиною Григорівною, як споживачем, було укладено договір №1015 про постачання теплової енергії (надалі - Договір), відповідно до пункту 2.1 якого теплопостачальне підприємство бере на себе зобов'язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов'язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбачених договором.

Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 01.06.2014р., а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором; датою підписання договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки договору (пункт 11.1 Договору).

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п.11.1 договору) і на тих самих умовах; кількість пролонгацій по договору необмежена (пункт 11.2 Договору).

У матеріалах справи відсутні докази припинення договору, отже договір є діючим та не припинив своєї дії.

Відповідно до пункту 3.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах, визначених додатком №1 до договору, для задоволення наступних потреб:

- опалення - в опалювальний період (175 діб);

- вентиляції - в опалювальний період (175 діб);

- гарячого водопостачання - протягом року (350 діб);

- технологічних потреб відповідно з виробничою програмою споживача.

Згідно з пунктом 3.2 Договору обсяг теплової енергії для потреб, визначений додатком №1, визначається розрахунковим способом з використанням "Норм та вказівок" та є динамічною величиною, яка змінюється під впливом температурних показників та інших суттєвих факторів, які сторони в момент укладення договору не в змозі передбачити; розрахунок обсягу та вартості теплової енергії наведено у додатку №1, який є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 3.3 Договору сторони узгодили, що фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою визначеною сторонами в додатку №3 до договору

Облік спожитої теплової енергії споживачем здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності (додаток №2 договору) на підставі показників комерційних приладів обліку; в разі відсутності у споживача комерційних приладів обліку теплової енергії обсяг спожитої теплової енергії розраховується у відповідності до теплового навантаження (визначеного додатком №1 договору) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Згідно пункту 6.2 Договору облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється розрахунковим способом за адресою: вул. Робоча, буд. 81.

Відповідно до пункту 6.5 Договору споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, в термін не пізніше останнього робочого дня розрахункового місяця, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії; в разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками комерційних приладів обліку, або виходу з ладу комерційних приладів обліку, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством у відповідності до теплового навантаження, визначеного додатком №1 договору з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

За приписами пунктів 7.1 та 7.2 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з договором затверджені Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 25.05.2009р. за №1345; тариф (з ПДВ) для розрахунків за договором складає: теплова енергія (1 Гкал) - 744 грн. 50 коп.; про зміну тарифів споживач повідомляється в порядку, визначеному підпунктом 5.2.3 Договору.

Пунктом 5.2.1 Договору встановлено, що теплопостачальне підприємство зобов'язано, зокрема, забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором.

На виконання умов договору позивачем у період з 01.12.2015 року по 31.12.2017 року були надані відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 5 810 грн. 20 коп., що підтверджується наступними актами прийому-передачі теплової енергії за договором №1015 від 01.06.2011р.:

- від 31.12.2015р. №10443 за грудень 2015 року на суму 294 грн. 52 коп. (а.с.79);

- від 31.01.2016р. №272 за січень 2016 року на суму 614 грн. 93 коп. (а.с.80);

- від 29.02.2016р. №1075 за лютий 2016 року на суму 449 грн. 35 коп. (а.с.81);

- від 31.03.2016р. №1898 за березень 2016 року на суму 385 грн. 92 коп. (а.с.82);

- від 30.04.2016р. №2749 за квітень 2016 року на суму 90 грн. 96 коп. (а.с.83);

- від 31.10.2016р. за жовтень 2016 року на суму 99 грн. 41 коп. (а.с.84);

- від 30.11.2016р. за листопад 2016 року на суму 494 грн. 57 коп. (а.с.85);

- від 31.12.2016р. за грудень 2016 року на суму 686 грн. 01 коп. (а.с.87);

- від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 608 грн. 03 коп. (а.с.88);

- від 28.02.2017р. №1015 за лютий 2017 року на суму 624 грн. 95 коп. (а.с.89);

- від 31.03.2017р. №1015 за березень 2017 року на суму 485 грн. 75 коп. (а.с.90);

- від 30.11.2017р. №1015 за листопад 2017 року на суму 348 грн. 64 коп. (а.с.91);

- від 31.12.2017р. №1015 за грудень 2017 року на суму 593 грн. 36 коп. (а.с.92).

Крім того, актом прийому-передачі теплової енергії за Договором було скореговано акт від 31.10.2016р. за жовтень та акт від 30.11.2016р. за листопад на загальну суму 354 грн. 32 коп. (а.с.86).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (у 2-х примірниках), за формою, визначеною сторонами в додатку №3 до договору; підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період або його відсутність в порядку підпунктів 4.2.2, 6.10 договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (пункт 6.7 Договору).

Споживач теплової енергії зобов'язаний, зокрема, до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з Актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства; в разі не згоди з зазначеним в Акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов'язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідний актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (підпункт 4.2.2 Договору).

Згідно з пунктом 6.8 Договору споживач зобов'язується не пізніше 15-го числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80% від вартості теплової енергії за розрахунковий період, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується.

Пунктом 6.9 Договору встановлено, що споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію в продовж 5-ти календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства, яке зобов'язане направити його споживачу не пізніше 10-ти календарних діб місяця, наступного за розрахунковим разом з актом здачі-приймання поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період; у випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Як вбачається позивачем були виставлено відповідачу відповідні рахунки, у тому числі:

- від 31.12.2015р. №10443 за грудень 2015 року на суму 294 грн. 52 коп. (а.с.65);

- від 31.01.2016р. №272 за січень 2016 року на суму 614 грн. 93 коп. (а.с.66);

- від 29.02.2016р. №1075 за лютий 2016 року на суму 449 грн. 35 коп. (а.с.67);

- від 31.03.2016р. №1898 за березень 2016 року на суму 385 грн. 92 коп. (а.с.68);

- від 30.04.2016р. №2749 за квітень 2016 року на суму 90 грн. 96 коп. (а.с.69);

- від 31.10.2016р. №1015 за жовтень 2016 року на суму 99 грн. 41 коп. (а.с.70);

- від 30.11.2016р. №1015 за листопад 2016 року на суму 494 грн. 57 коп. (а.с.71);

- від 31.12.2016р. №1015 за грудень 2016 року на суму 686 грн. 01 коп. (а.с.73);

- від 31.01.2017р. №1015 за січень 2017 року на суму 608 грн. 03 коп. (а.с.74);

- від 28.02.2017р. №1015 за лютий 2017 року на суму 624 грн. 95 коп. (а.с.75);

- від 31.03.2017р. №1015 за березень 2017 року на суму 485 грн. 75 коп. (а.с.76);

- від 30.11.2017р. №1015 за листопад 2017 року на суму 348 грн. 64 коп. (а.с.77);

- від 31.12.2017р. №1015 за грудень 2017 року на суму 593 грн. 36 коп. (а.с.78).

Про направлення на адресу відповідача рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії за період з 31.12.2015р. по 30.04.2017р. свідчить фіскальний чек та поштовий опис вкладення від 25.07.2018р. та рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії за листопад та грудень 2017 року, підтверджується супровідним листом від 21.12.2017р. №2059-сс та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - 25.01.2018р. та супровідним листом від 15.01.2018р. №88-сс про направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії за листопад та грудень 2017 року та врученням відповідачу - 27.02.2018р., що вбачається із витягу з сайту "Укрпошти" (а.с.49, 51-54).

Про отримання відповідачем зазначених рахунків свідчать реєстри вручення рахунків та актів здачі-приймання теплової енергії за договором КП "Теплоенерго", що долучені до матеріалів справи (а.с.60-65).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем теплову енергію вважається таким, що настав і відповідач повинен був оплатити позивачу за теплову енергію згідно рахунків:

від 31.12.2015р. №10443 за грудень 2015 року на суму 294 грн. 52 коп. до 16.01.2016р. (включно);

від 31.01.2016р. №272 за січень 2016 року на суму 614 грн. 93 коп. до 16.02.2016р. (включно);

від 29.02.2016р. №1075 за лютий 2016 року на суму 449 грн. 35 коп. до 15.03.2016р. (включно);

від 31.03.2016р. №1898 за березень 2016 року на суму 385 грн. 92 коп. до 15.04.2016р. (включно);

від 30.04.2016р. №2749 за квітень 2016 року на суму 90 грн. 96 коп. до 17.05.2016р. (включно);

від 31.10.2016р. №1015 за жовтень 2016 року на суму 99 грн. 41 коп. до 15.11.2016р. (включно);

від 30.11.2016р. №1015 за листопад 2016 року на суму 494 грн. 57 коп. до 17.12.2016р. (включно);

від 31.12.2016р. №1015 за грудень 2016 року на суму 686 грн. 01 коп. до 17.01.2017р. (включно);

від 31.01.2017р. №1015 за січень 2017 року на суму 608 грн. 03 коп. до 15.02.2017р. (включно);

від 28.02.2017р. №1015 за лютий 2017 року на суму 624 грн. 95 коп. до 15.03.2017р. (включно);

від 31.03.2017р. №1015 за березень 2017 року на суму 485 грн. 75 коп. до 15.04.2017р. (включно);

від 30.11.2017р. №1015 за листопад 2017 року на суму 348 грн. 64 коп. до 16.12.2017р. (включно);

від 31.12.2017р. №1015 за грудень 2017 року на суму 593 грн. 36 коп. до 16.01.2018р. (включно).

Як вбачається відповідачем не було здійснено розрахунки за спожиту теплову енергію та сума заборгованості з уразуванням корегування та часткової сплати становить 4 824 грн. 21 коп.

Підпунктом 4.2.4 Договору передбачено, що споживач теплової енергії зобов'язаний, зокрема, виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього договору; у термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з теплопостачальним підприємством.

Позивачем було спрямовано відповідачу досудову вимогу, відповідно до якої позивач вимагав сплатити 4 824 грн. 21 коп. до 01.08.2018р. за теплову енергію (а.с.50).

Вказана досудова вимога була направлена на адресу відповідача 25.07.2018р., про що свідчить фіскальний чек та поштовий опис вкладення від 25.07.2018р. (а.с.49).

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження надання відповідачем відповіді на пред'явлену позивачем досудову вимогу.

Крім того, позивачем направлено на адресу відповідача для підпису акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2015р. по 30.06.2018р. на суму 4 824 грн. 21 коп. (а.с.64).

Про направлення вказаного акту свідчить фіскальний чек та поштовий опис вкладення від 26.07.2018р. (а.с.63).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 4 824 грн. 21 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Сторони несуть відповідальність за порушення умов Договору, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом (пункт 9.1 Договору).

У підпункті 9.4.4 Договору сторони погодили, що споживач несе відповідальність, зокрема, в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов'язання за Договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов'язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, згідно розрахунку пеня становить 98 грн. 65 коп. (з 16.01.2018р. по 16.07.2018р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування становлять 961 грн. 52 коп. (з березня 2016 року по вересень 2018 року), а річні - 269 грн. 32 коп. (з 16.01.2016р. по 12.12.2018р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у розмірі 1 921 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 37; ідентифікаційний код 32688148) до Фізичної особи-підприємця Матлахової Валентини Григорівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) про стягнення заборгованості 6 153 грн. 70 коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Матлахової Валентини Григорівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 37; ідентифікаційний код 32688148) 4 824 (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 21 коп. - заборгованості, 98 (дев'яноста вісім) грн. 65 коп. - пені, 961 (дев'яноста шістдесят одна) грн. 52 коп. - інфляційних нарахувань, 269 (двісті шістдесят дев'ять) грн. 32 коп. - річних та 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

14.03.2019