ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р. Справа № 910/14288/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Д'яков М.О.

відповідача - Євтєхов Є.А., Ахтімірова М.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар"

на рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2018 р. (повне рішення складено 28.12.2018 р.)

у справі № 910/14288/18 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Приватного акціонерного товариства "Київстар"

про стягнення пені у розмірі 1917683,73 грн

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Антимонопольний комітет України звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про стягнення пені у розмірі 1917683,73 грн за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням № 705-р від 14.12.2017 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.10.2018 р. відкрито провадження у справі № 910/14288/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.12.2018 р. (повне рішення складено 28.12.2018 р.) у справі № 910/14288/18 позов Антимонопольного комітету України задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Київстар" 03.01.2019 р. подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати повністю оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не дослідив та не відобразив у рішенні спростування доводів відповідача і не застосував до цих правовідносин норми національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, Приватне акціонерне товариство "Київстар" також вказує на те, що судом першої інстанції невірно протлумачено поняття «час розгляду чи перегляду справи господарським судом», що вплинуло на строк нарахування пені.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" у справі № 910/14288/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14288/18, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено до розгляду на 05.03.2019 р.

До суду 11.02.2019 р. Антимопольним комітетом України подано відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги та зазначає, що ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Постановою Пленуму ВГСУ № 15 чітко визначено, що нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Комітету.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 27-26.4/90-15/41-11/42-11 про порушення Приватним акціонерним товариством "Київстар" законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, прийняв рішення від 14.12.2017 р. № 705-р (далі- Рішення № 705-р), яким визнано дії ПрАТ "Київстар" з поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих, неповних, неточних відомостей щодо тарифікації вихідних дзвінків, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання послуг ПАТ "Київстар" порушенням, передбаченим ст. 15 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

За зазначене порушення, на Приватне акціонерне товариство "Київстар" накладено штраф у розмірі 21 307 597 (двадцять один мільйон триста сім тисяч п'ятсот дев'яносто сім) гривень.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Копія Рішення № 705-р була надіслана із супровідним листом Комітету від 22.12.2017 р. № 127-26/09-14092 та отримана відповідачем 28.12.2017 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 945.

Таким чином, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 705-р, закінчився 28.02.2018 р.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу, суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного Комітету України повністю або частково до суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Приватне акціонерне товариство "Київстар" оскаржило рішення Антимонопольного комітету України від 14.12.2017 р. № 705-р шляхом направлення поштою 27.02.2018 р. до Господарського суду м. Києва позовної заяви про визнання рішення Антимонопольного комітету України № 705-р від 14.12.2017 р. недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.03.2018 р. відкрито провадження у справі № 910/2353/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Антимонопольного Комітету України про визнання недійсним Рішення № 705-р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.07.2018 р. у справі № 910/2353/18 в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Київстар" про визнання рішення Антимонопольного комітету України № 705-р від 14.12.2017 р. недійсним відмовлено повністю.

27.07.2018 р. Приватне акціонерне товариство "Київстар" сплатило штраф за рішенням Антимонопольного комітету України № 705-р від 14.12.2017 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" в сумі 21 307 597,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 124187 від 27.07.2018 р.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням № 705-р, зупинялось з 05.03.2018 р. до 24.07.2018 р., а саме на час розгляду справи № 910/2353/18 Господарським судом міста Києва.

А отже період нарахування пені за прострочення сплати штрафу становить з 01.03.2018 р. по 04.03.2018 р. включно та з 25.07.2018 р. по 26.07.2018 р. включно.

Апелянт у апеляційній скарзі посилається на те, що ГПК України не визначає моменту початку часу розгляду чи перегляду господарським судом справи. На думку апелянта момент початку розгляду справи по суті не можна ототожнювати ні з відкриттям провадження, ні з початком розгляду справи по суті, які відбуваються вже в рамках судового розгляду, який починається з моменту подання до суду позовної заяви.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15 було роз'яснено, що у застосуванні приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (2210-14) (щодо стягнення з суб'єктів господарювання штрафу та пені у зв'язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) господарським судам необхідно враховувати, зокрема, що абзацами третім - п'ятим частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

У новій редакції Господарського процесуального кодексу України відсутня стадія «Порушення провадження у справі», натомість розгляд справи в суді починається з відкриття провадження у справі та завершується прийняттям рішення у даній справі.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційним судом перевірено розрахунок пені за прострочення сплати штрафу накладеного рішенням Антимонопольного комітету України № 705-р від 14.12.2017 р.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку стосовно задоволення позовних вимог у даній справі та стягнення з відповідача пені у розмірі 1917683,73 грн за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням № 705-р від 14.12.2017 р.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином відповідач не довів та не підтвердив належними засобами доказування відсутність обов`язку щодо сплати пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Антимопольного комітету України № 705-р від 14.12.2017 р.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Київстар" не підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2018 р. у справі № 910/14288/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство "Київстар".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст складено 22.03.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай