ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2019

Справа № 910/20100/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Краматорський феросплавний завод”

до Юридичної особи-нерезидента “Флодиналь Лімітед”, Кіпр (FLODINAL LIMITED, Cyprus)

про стягнення заборгованості

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи: не з’явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Краматорський феросплавний завод” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Юридичної особи-нерезидента “Флодиналь Лімітед”, Кіпр (FLODINAL LIMITED, Cyprus) про стягнення заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом № 1985/05-15 від 25.12.2015 року в сумі 3 834 357,25 євро, що по курсу НБУ на 31.01.2016 року становить 106 774 111,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за зовнішньоекономічним контрактом № 1985/05-15 від 25.12.2015 року в частині оплати отриманої продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 року (суддя Лиськов М.О.) порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 14.12.2016 року .

14.12.2016 року в порядку ст. 125 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відклав розгляд справи та звернувся до Центрального Органу Кіпру, Міністерства юстиції та публічного порядку з відповідним судовим дорученням.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.07.2017 року (суддя Лиськов М.О.) поновлено провадження у справі №910/20100/16, розгляд справи призначено на 20.12.2017 року та зупинено провадження у справі в зв’язку зі звернення господарського суду із судовим дорученням до Міністерства юстиції та публічного порядку Кіпру.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2017 року (суддя Лиськов М.О.) поновлено провадження у справі №910/20100/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2017 року (суддя Лиськов М.О.) ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 06.06.2018 року та зупинено провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Розпорядженням керівника апарату №05-23/838 від 01.06.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/20100/16, у зв’язку із закінченням терміну повноважень у судді Лиськова М.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2018 року справу № 910/20100/16 передано на розгляд судді Коткову О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року справу № 910/20100/16 прийнято до провадження, поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.07.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 року підготовче засідання відкладено на 11.10.2018 року.

В підготовчому засіданні 11.10.2018 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 року підготовче засідання відкладено на 12.02.2019 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 12.02.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/20100/16 до судового розгляду по суті на 12.03.2019 року, про що сторін повідомлено ухвалою суду від 12.02.2019 року.

Представник позивача в судове засідання 12.03.2019 року не з’явився, 11.03.2019 року через відділ діловодства суду подав клопотання № 625/28 від 07.03.2019 року «Про проведення судового засідання без участі представника». Крім того, у вказаному клопотанні позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання 12.03.2019 року не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 12.03.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (надалі – позивач, продавець) та Флодиналь Лімітед, Кіпр (надалі – відповідач, покупець) укладено контракт № 1985/05-15 (надалі - контракт) на поставку товару: високо вуглецевий феромарганець Фмн 78 (75) ГОСТ 4755-91/ІСО 5446-80.

Згідно п. 11 контракту оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження продукції, який відповідає даті оформлення вантажно-митної декларації банківським перерахунком на вказаний в інвойсі рахунок позивача. Оплата здійснюється в Євро (EUR).

Продавець зобов’язаний надати наступні документи:

- копію залізничної накладної (при умовах DAF, CPT);

- копію міжнародно-транспортної накладної CMR (при умові FCA);

- сертифікат походження (за вимогою покупця);

- інвойс;

- сертифікат якості виробника.

Платіж здійснюється на рахунок продавця у відповідності до інструкції, яка зазначена в інвойсі.

Порядок розрахунків за поставлену продукцію також зазначено у додатках № 1-6 до контракту № 1985/05-15 від 25.12.2015 року, а саме, оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження продукції, який відповідає даті оформлення вантажно-митної декларації банківським перерахунком на вказаний в інвойсі рахунок позивача.

За умовами специфікації № 1 від 25.12.2015 року, яка є додатком № 1 до контракту продавець зобов’язується поставити покупцеві товар: кількість - 540 мт. +/-10%, ціна - 505 EUR, загальна вартість – 272 700 EUR, строк поставки – грудень 2015 – січень 2016.

Згідно специфікації № 1 від 25.12.2015 року вантажно-митна декларація складена 05.01.2016 року, кінцевий термін оплати товару - 04.02.2016 року.

За умовами специфікації № 2 від 15.04.2016 року, яка є додатком № 2 до контракту продавець зобов’язується поставити покупцеві товар: кількість - 2400 мт. +/-10%, ціна - 535 EUR, загальна вартість – 1 284 000,00 EUR, строк поставки – квітень – травень 2016.

Згідно специфікації № 2 від 15.04.2016 року вантажно-митна декларація складена 18.04.2016 року, кінцевий термін оплати товару - 18.05.2016 року.

За умовами специфікації № 3 від 25.04.2016 року, яка є додатком № 3 до контракту продавець зобов’язується поставити покупцеві товар: кількість - 800 мт.+/-10%, ціна - 565 EUR, загальна вартість – 452 000,00 EUR +/-10%, строк поставки – квітень – травень 2016.

Згідно специфікації № 3 від 25.04.2016 року вантажно-митна декларація складена 25.04.2016 року, кінцевий термін оплати товару - 25.05.2016 року.

За умовами специфікації № 4 від 25.04.2016 року, яка є додатком № 4 до контракту продавець зобов’язується поставити покупцеві товар: кількість - 300 мт.+/-10%, ціна - 485 EUR, загальна вартість – 145 000,00 EUR +/-10%, строк поставки – квітень – травень 2016.

Згідно специфікації № 4 від 25.04.2016 року вантажно-митна декларація складена 25.04.2016 року, кінцевий термін оплати товару - 25.05.2016 року.

За умовами специфікації № 5 від 10.05.2016 року, яка є додатком № 5 до контракту продавець зобов’язується поставити покупцеві товар: кількість - 2000 мт.+/-10%, ціна - 545 EUR, загальна вартість – 1 090 000,00 EUR, строк поставки – травень 2016.

Згідно специфікації № 5 від 10.05.2016 року вантажно-митна декларація складена 11.05.2016 року, кінцевий термін оплати товару - 10.06.2016 року.

За умовами специфікації № 6 від 01.06.2016 року, яка є додатком № 6 до контракту продавець зобов’язується поставити покупцеві товар: кількість - 800 мт.+/-10%, ціна - 590 EUR, загальна вартість – 519 200,00 EUR +/-10%, строк поставки – червень 2016.

Згідно специфікації № 6 від 01.06.2016 року вантажно-митна декларація складена 02.06.2016 року, кінцевий термін оплати товару - 02.07.2016 року.

На виконання умов контракт № 1985/05-15 від 25.12.2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар в кількості 7054,87 тонн на загальну суму 3 834 357,25 Євро, при цьому, відповідач за отриманий товар не розрахувався, з підстав скрутного матеріального становища.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 4 ст. 55 Господарського процесуального кодексу (у редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) ціна позову визначається у позовах про стягнення іноземної валюти в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за поставлений згідно контракту № 1985/05-15 від 25.12.2015 року товар в сумі 3 834 357,25 Євро, яка згідно курсу Національного банку України на 31.10.2016 року становить 27,846678 грн./1 євро), що в гривневому еквіваленті становить 106 776 111,67 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Судом встановлено, що в доповненні № 3 від 20.09.2016 року до контракту сторони визначили, що на підставі ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» всі спори, які можуть виникнути в процесі виконання контракту по можливості будуть вирішуватися шляхом переговорів між сторонами. У випадку, якщо сторонам не вдасться дійти згоди в процесі перегорів, то всі спори, які виникають із наявного контракту або в зв’язку з ним, в тому числі, які стосуються його виконання, порушення умов, припинення, або недійсності, підлягають розгляду в Господарському суді міста Києва.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 268 Господарського кодексу України визначено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 106 776 111,67 грн. та настання строку виконання обов’язку щодо сплати підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб’єктів, зобов’язані поновити їх, не чекаючи пред’явлення їм претензії чи звернення до суду.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень контракту № 1985/05-15 від 25.12.2015 року, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за контрактом № 1985/05-15 від 25.12.2015 року в розмірі 106 776 111,67 грн.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів суду не надав.

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 206 700,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Юридичної особи-нерезидента “Флодиналь Лімітед”, Кіпр (FLODINAL LIMITED, Cyprus) (FLODINAL LIMITED, Cyprus) (Vasileos Georgiou A, 14, flat/office 12-13, 4047 Limassol, Cyprus) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Краматорський феросплавний завод” (, адреса: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Дмитра Мазура, 18) грошові кошти: основного боргу – 3 834 357,25 Євро (три мільйони вісімсот тридцять чотири тисячі триста п’ятдесят сім євро 25 євро центів), що в гривневому еквіваленті станом на 31.10.2016 року становить 106 776 111,67 грн. (сто шість мільйонів сімсот сімдесят шість тисяч сто одинадцять гривень 67 копійок) та судовий збір – 206 700,00грн. (двісті шість тисяч сімсот гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.03.2019р.

Суддя О.В. Котков