ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" березня 2019 р. Справа№ 910/703/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Учасники справи не викликались.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004» про відвід судді Дідиченко М.А. подану під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернятко-Полтава»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019

у справі № 910/703/19 (суддя Морозов С.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004»

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквітас»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернятко-Полтава»

Про зобов'язання виконати умови договору

В С Т А Н О В И В:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Дідиченко М.А., суддів: Пономаренка Є.Ю., Руденко М.А. перебуває справа № 910/703/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернятко-Полтава» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019.

13.03.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004» надійшла заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А., від участі у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/703/19.

Враховуючи, що колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у зазначеному вище складі дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу то матеріали справи № 910/703/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст.32 ГПК України, який має вирішити питання про відвід судді, та зупинено провадження у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004» про відвід судді Дідиченко М.А. та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід судді не знайшла підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) ( рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 39 ГПК України встановлено, що:

- питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі;

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість;

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Стаття 35 ГПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004» заява про відвід суддів мотивована тим, що головуюча суддя має не дружні, стосунки з суддею Господарського суду міста Києва Морозовим С.М.

Суддя Морозов С.М., який виніс ухвалу Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 22.01.2019 у цій справі, працює у Господарському суді міста Києва з 2004 року. Суддя Дідиченко М.А, також працювала у цьому ж суді з 2006 по 2012.

У зв'язку із неприязними стосунками, суддя Дідиченко М.А. з мотивів образи скасовує в апеляційній інстанції майже всі рішення та ухвали, що приймаються суддею Морозовим С.М. на посаді судді Господарського суду міста Києва.

З огляду на що, на думку заявника, викликає сумнів в неупередженості та об'єктивності судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. при перегляді судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 35 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Крім того, судова колегія зауважує, що незгода з процедурними рішеннями суду, пов'язаними з рухом справи, можуть бути викладені під час касаційного оскарження судового рішення, прийнятого за результатами апеляційного провадження.

Такими чином, колегія суддів, розглянувши доводи заявника, наведені в обґрунтування заяви про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вони не можуть бути підставою для відводу в розумінні приписів статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. Заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А., не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності суддів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 35 ГПК, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004» про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А., слід відмовити.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерноторг-2004» в задоволенні заяви про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А., від розгляду справи № 910/703/19.

2. Справу № 910/703/19 повернути до розгляду у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Дідиченко М.А., суддів: Пономаренка Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко