ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3602/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення коштів 847 501 151,11 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, за дов.№14-216 від 22.11.18;

відповідача: ОСОБА_3, адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений природний газ по договору №1186/1718-ТЕ-32 від 21.09.2017 у розмірі 847 501 151,11 грн., з яких: основний борг 768 179 030,92 грн, пеня у розмірі 52 702 167,12 грн., 3% річних у розмірі 4 367 797,59 грн. та інфляційні втрати у розмірі 22 252 155,48 грн. Також, позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені ним судові витрати у сумі 616 700,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 24.01.2019 р. о 10:10, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

17.01.2019р. через канцелярію господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №1433), в якому відповідач позов визнає частково, вказує на те, що позивачем не враховані здійснені ним платежі за поставлений газ на загальну суму 461 038 537,37 грну за період з 06.06.2018 по 31.10.2018. У зв'язку із наявністю факту часткового погашення основної заборгованості та тяжкого фінансового становища, відповідач просить суд, також зменшити розмір пені на 86,3%, пропорційно обсягу теплової енергії, що споживається населенням та у частині якої у відповідача відсутнє джерело погашення штрафних санкції.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 24.01.2019р., підготовче засідання було відкладено на 14.02.2019.

12.02.2019р. позивач до суду надав відповідь на відзив (вх.№3828).

14.02.2019р. у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 11:30 год. 25.02.2019р.

22.02.2019р. відповідач до суду надав письмові заперечення (вх.№4766).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 25.02.2019р., було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.03.2019р. о 14:10.

В призначеному судовому засіданні 13.03.2019р. представник позивача позов підтримав, поряд із цим, також підтвердив оплату відповідачем у період з 06.06.2018р. по 31.10.2018р. суми основного боргу у розмірі 461 038 537,37 грн. Проти задоволення клопотання відповідача про зменшення пені заперечував.

Представник відповідача позов визнав частково, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 461 038 537,37 грн., а також зменшити розмір пені на 86,3%, що складає 45 481 970,22 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

21.09.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (споживач) було укладено договір №1186/1718-ТЕ-32 (надалі - Договір) постачання природного газу, на виконання умов якого, постачальником було передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 2 348 256 888,26 грн., на підтвердження чого позивачем надано копії актів приймання-передачі (а.с. 41-45).

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Однак, в порушення умов укладеного Договору, відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 768179030,92 грн. та стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача 768179030,92грн. основного боргу, 52702167,12 грн. пені, 4367797,59 грн. відсотків річних та 22252155,48 грн. інфляційних втрат.

Матеріали справи свідчать про те, що до моменту звернення позивача з позовом до суду відповідачем у період з 06.06.2018 по 31.10.2018 було сплачено заборгованість у розмірі 461 038 537,37 грн. Даний факт підтверджується наданими відповідачем та долученими судом до матеріалів справи відповідними платіжними дорученнями (арк.67-163). Проведення вказаної оплати та невключення її до розрахунків по заявленим вимогам позивачем також не заперечується.

Таким чином, у зв'язку з оплатою відповідачем заборгованості на загальну суму 461 038 537,37грн. до моменту зверення позивача у грудні 2018 року з позовом до суду, позовні вимоги в частині стягнення основого боргу підлягають задоволенню частково у розмірі 307 140 493,55 грн.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 86,3%, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, інших обставин, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідністю розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

В обґрунтування клопотання про зменшення пені відповідач вказував, що зобов'язання по Договору були виконані відповідачем фактично на 87%. Фінансування КП "Харківські теплові мережі" здійснюється за рахунок платежів від надання послуг населенню та підприємствам, установам і організаціям. Тривалий час підприємство знаходиться у тяжкому фінансовому становищі, викликаному зокрема неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідність тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво.

На підтвердження тяжкого фінансового становища відповідачем надано баланс підприємства станом на 30.09.2018, у якому відображені збитки підприємства на суму 4,3 млрд. грн.

Відповідач також стверджував, що з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не мав можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставлений позивачем природний газ.

Пунктом 1ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд, розглянувши доводи і заперечення учасників справи, враховуючи фінансовий стан відповідача, причини неналежного виконання умов укладеного сторонами Договору в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ, ступінь загального виконання зобов'язання та особливості бюджетного фінансування, беручи до уваги необхідність стимулювання неухильного виконання зобовязань та з метою дотримання прав сторін на захист своїх інтересів, задовольняє клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 86,3%, у зв'язку із чим до стягнення підлягає пеня у розмірі 7 220 196,90 грн.

Також, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 4 367 797,59 грн. та інфляційні втрати в сумі 22 252 155,48 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 4 367 797,59 грн. та інфляційних втрат в сумі 22 252 155,48 грн. є вірними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м.Харків, вул.Мефодіївська, буд.11, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) основний борг в сумі 307 140 493 грн. 55 коп.,пеню в сумі 7 220 196 грн. 90 коп., 3% річних в розмірі 4 367 797 грн. 59 коп., інфляційні втрати в розмірі 22 252 155 грн.48 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 248 120 грн. 92 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720).;

Відповідач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (61037, м.Харків, вул.Мефодіївська, буд.11, ).

Повне рішення складено 18.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_1