ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"12" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/307/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши матеріали справи № 916/307/19:
про стягнення 745366,23 грн.
з підстав порушення умов договору
За участю представників сторін:
Від позивача: ОСОБА_2 - довіреність
Від відповідача: не з`явився
В С Т А Н О В И В :
При цьому, Позивачем вказано, що за Договором місце виконання зобовязання передбачено м. Ізмаїл, Одеської області, а тому, з огляду на ч. 5 ст. 29 ГПК України та п. 9.2. Договору даний спір підсудний саме Господарському суду Одеської області.
ОСОБА_2, на думку суду, така позиція Позивача щодо визначення територіальної підсудності спору є хибною, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Господарського процесуального кодексу України позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.
Дослідивши копію договору купівлі-продажу № 92 СМТП від 01.02.2018р., укладеного між сторонами по справі, судом встановлено, що цим договором не визначено місце його виконання, а саме: м. Ізмаїл, Одеської області, на що посилається позивач в позовній заяві.
Підпунктом 2.1.1. договору передбачено зобовязання продавця (позивача по справі) забезпечити передачу товару за місцем знаходження свого складу або складу покупця (відповідача по справі), в залежності від умов поставки.
Тобто, навіть в частині зобовязань позивача не визначено єдине місце їх виконання.
Крім того, в розумінні ч.5 ст.29 ГПК України під виконанням договору слід розуміти його повне виконання обома сторонами у певному місці, а виходячи з банківських реквізитів відповідача, зазначених у договорі, виконання договору в частині оплати за поставлений товар могло здійснюватись через ПАТ КБ „Приватбанк у м. Кропивницькому.
Крім того, договір купівлі-продажу, за своєю правовою природою, не є Договором, який через його особливість можна виконати тільки в певному місці, зокрема в м. Ізмаїл, Одеської області.
Також суд не приймає до уваги посилання позивача на п. 9.2. Договору, яким дозволяється розгляд спору між сторонами в Господарському суді Одеської області, оскільки Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості визначення договором сторін територіальної підсудності спору.
Відповідно ч. 1, 3 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.
За таких обставин, справу слід передати за територіальною підсудністю до господарського суду Кіровоградської області.
Керуючись ст. 27, п.п. 1 ч.3, ст.31, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набрала законної сили 12.03.2019р.

та може бути оскаржена в порядку ст. 253-259 ГПК України

Повний текст ухвали складено 13.03.2019р.

Суддя О.А. Демешин