ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2019

Справа № 910/15124/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Рєпкіна Ю.Є., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (вул.Новокостянтинівська, 20, м.Київ, 04080, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Київ» (вул.Стратегічне шосе, буд.2, літ."А", м.Київ, 03028, )

про стягнення 2 753 697,05 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Київ" про стягнення 2 753 697,05 грн. заборгованості за договором на постачання електричної енергії № 74353 (о/р 74353020) від 12.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.12.2018.

13.12.2018 через відділ діловодства суду відповідач подав клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2018 відкладено підготовче засідання до 08.01.2019.

08.01.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав клопотання про часткове закриття провадження по справі про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2019 відкладено підготовче засідання на 05.02.2019.

23.01.2019 через відділ діловодства суду позивач подав письмові пояснення.

05.02.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав клопотання про часткове закриття провадження по справі про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В судовому засіданні 05.02.2019 оголошено перерву до 12.02.2019

12.02.2019 через відділ діловодства суду позивач подав письмові пояснення.

Ухвалою від 12.02.2019 закрито провадження у частині стягнення 12 873,25 грн заборгованості за реактивну електроенергію, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 12.03.2019 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 12.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі", (далі – позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Київ" (далі- відповідач, Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №74353, відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача за об'єктами Споживача згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п.2 Додатку 2 до Договору розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 1 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Пункт 5 Додатку 2 «Порядок розрахунків» до Договору зобов’язує Відповідача здійснювати повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Згідно п. 5.1 Додатку 2 до Договору остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами Договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у Постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Згідно п. 3 Додатку 2, обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті Відповідачем за звітний розрахунковий період підтверджуються Актом про використану електричну енергію, який Відповідач надає Позивачу протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 8 Додатку 2, за даними акту про використану електричну енергію з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної "електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в «Акті про приймання - передавання товарної продукції», «Акті надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії», два примірники яких Позивач надає Відповідачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 7.2 Додатку 2 до Договору у разі неможливості отримання Постачальником даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електроенергії до отримання показань розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється Постачальником за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Договір є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач вказує, що за період з 01.09.2017 по 01.09.2018 у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка станом на 01.09.2018 становить 2 340 339,83 грн.

Спір виник у справі у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконання відповідачем грошового зобов'язання за Договором по сплаті спожитої активної електричної енергії.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до п.2 Додатку 2 до Договору розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 1 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Однак в порушення умов Договору відповідач не виконав свої зобов'язання щодо сплати заборгованості за використану активну електричну енергію, внаслідок чого за період 01.09.2017 по 01.09.2018 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2 340 339,83 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вірно та правомірно здійснено нарахування суми грошових коштів за спожиту активну електричну енергію у розмірі 2 340 339,83 грн. за спірний період.

З огляду на викладене, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Київ» у розмірі 2 340,339,83 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення заборгованості відповідачем не подано.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 2 340 339,83 грн. правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 27 440,37 грн. та інфляційних у розмірі 22 955,92 грн. за прострочення виконання грошового.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов’язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов’язання, тому дії відповідача є порушенням зобов’язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 27 440,37 грн. та інфляційних у розмірі 22 955,92 грн.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно з п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з Господарським кодексом України. Сума пені (без ПДВ) зазначається у платіжному документів окремим рядком.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Після перевірки судом вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 350 087,69 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

У своїх поясненнях відповідач просить закрити провадження по справі в зв’язку з відсутністю предмета спору в частині позовних вимог, оскільки ним протягом 2018 - 2019 (після відкриття провадження) здійснено платежі за договором.

Відповідно до п. 3.8. Постанови НБУ від 21.01.2004 №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законом.

Позивачем не заперечується про те, що відповідачем здійснено платежі в рахунок оплати спожитої активної електричної енергії за договором, проте, в призначеннях платежу зазначено: «оплата за електроенергію за договором№7453 від 12.09.2017», отже, позивачем зараховано всі платежі за активну електричну енергію відповідно до призначення платежу, вказаного відповідачем, тобто на оплату поточного споживання згідно договору №74353 від 12.09.2017. Отже, заборгованість заявлена у позові за період з 01.09.2017 по 01.09.2018 у розмірі 2 340 339,83 грн відповідачем не погашена.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Київські електромережі” є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Київ» (вул.Стратегічне шосе, буд.2, літ."А", м.Київ, 03028, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (вул.Новокостянтинівська, 20, м.Київ, 04080, ) 2 340 339 (два мільйони триста сорок тисяч триста тридцять дев’ять) грн. 83 коп. боргу за спожиту активну електроенергію, 350 087 (триста п’ятдесят тисяч вісімдесят сім) грн. 69 коп. пені, 22 955 (двадцять дві тисячі дев’ятсот п’ятдесят п’ять) грн 92 коп. інфляційних, 27 440 (двадцять сім тисяч чотириста сорок) грн. 37 коп. 3% річних, 41 305 (сорок одну тисячу триста п’ять) грн. 46 коп судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 19.03.2019.

Суддя Н.І.Ягічева