ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Справа№ 925/1361/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Суліма В.В.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

представники сторін у судове засідання не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Золотоніської міської ради

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.12.2018 р.

у справі № 925/1361/18 (суддя -Дорошенко М.В.)

за позовом Золотоніської міської ради

до 1. державного реєстратора виконавчого комітету Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіної-Богданової Катерини Олександрівни

2. Черкаської обласної спілки споживчих товариств

про визнання недійсним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Золотоніська міська рада звернулася в суд з позовною заявою до державного реєстратора виконавчого комітету Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіної-Богданової Катерини Олександрівни та до Черкаської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним та скасування рішення.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.12.2018 р. відмовлено Золотоніській міській раді у відкритті провадження у справі за її позовною заявою до державного реєстратора виконавчого комітету Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіної-Богданової Катерини Олександрівни та до Черкаської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним та скасування рішення та роз'яснено, що позовні вимоги, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Золотоніська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.12.2018 р. у справі № 925/1361/18 про скасування рішення про державну реєстрацію прав як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу Золотоніської міської ради та призначено розгляд справи на 26.02.2019 р.

У судове засідання 26.02.2019 року представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 18,19,35).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Золотоніська міська рада (вул. Садовий проїзд, 8, м. Золотоноша, Черкаська область, 19700, ) звернулася до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до державного реєстратора виконавчого комітету Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіної-Богданової Катерини Олександрівни (АДРЕСА_1) та до Черкаської обласної спілки споживчих товариств (вул. Гоголя, 224, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ) про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) індексний №32750351 від 06.12.2016 державного реєстратора виконавчого комітету Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіної-Богданової Катерини Олександрівни, на підставі якого був внесений запис у Державний реєстр речових прав щодо реєстрації права власності за Черкаською обласною спілкою споживчих товариств (номер запису про право власності: 17845410) на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: Черкаська обл. м. Золотоноша, вулиця Опухова, будинок 3-б.

В обґрунтування позову позивач вказав на невідповідність спірного рішення вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, через реєстрацію за Черкаською обласною спілкою споживчих товариств новозбудованих нею на орендованій у позивача земельній ділянці об'єктів нерухомого майна за відсутності документів, необхідних для проведення такої державної реєстрації, і за відсутності згоди (дозволу) позивача як власника і орендодавця земельної ділянки на будівництво таких об'єктів, що значною мірою обмежує та порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.12.2018 року, відмовлено Золотоніській міській раді у відкритті провадження у справі за її позовною заявою до державного реєстратора виконавчого комітету Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіної-Богданової Катерини Олександрівни та до Черкаської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним та скасування рішення.

Ухвала суду мотивована тим, що спір у даний справі не має ознак приватноправного та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Також, зазначено, що ніяких основних вимог до Черкаської облспоживспілки, щодо своїх прав на новозбудовані об'єкти нерухомого майна чи на земельну ділянку, на якій вони розташовані, Золотоніська міська рада у позові не заявляє.

Крім того, даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і за суб'єктним складом його сторін, оскільки державний реєстратор виконавчого комітету Свидівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіна-Богданова Катерина Олександрівна, визначена позивачем як відповідач, є фізичною особою, яка не є підприємцем.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як зазначає позивач, право власності на нежиле приміщення за адресою Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Обухова,3-Б, було зареєстроване за Черкаською спілкою споживчих товариств Золотоніським відділом Комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», та виданий технічний паспорт. За технічним паспортом станом 26.05.2010 рік нежиле приміщення за адресою Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Обухова,З-Б, складалося лише з одного об'єкта, заготівельно-торгівельного комплексу, літ.А-1, загальною площею 172,2кв.м.

Державним реєстратором виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського р-ну Черкаської обл. Дудіною-Богдановою Катериною Олександрівною було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділ) індексний № 32750351 від 06.12.2016р., на підставі якого був внесений запис у Державний реєстр речових прав щодо реєстрації права власності за Черкаською обласною спілкою споживчих товариств (номер запису про право власності: 17845410) на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою Черкаська обл., м. Золотоноша вулиця Обухова, будинок 3-б.

Складовими частинами вказаного нежитлового приміщення державний реєстратор зазначив: магазин з прибудовами, А-1, а, а' загальною площею 171,7кв.м; Огорожа, 1-3; Вигрібна яма, 4,5; Замощення, XI.

Вказані об'єкти нерухомого майна були побудовані на земельній ділянці за адресою Черкаська обл., м.Золотоноша, вул.Обухова,3-В, яка належить на праві власності Золотоніській міській раді та надавалась в оренду Черкаській обласній спілці споживчих товариств на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.02.2012р.

У відповідності нормам ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Пунктом 2 ч.1 ст. 25 зазначеного закону визначено, що орендар земельної ділянки має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Орендар земельної ділянки зобов'язаний виконувати встановлені, щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі (п.2 ч.2 ст.25 Закону України «Про оренду землі»).

Позивач зазначає , що будівництво новозбудованих об'єктів орендарем із Золотоніською міською радою не погоджувалося та дозвіл на нього позивач не надавав.

Таким чином, позивач звернувся за захистом прав та охоронюваних законом інтересів, в зв'язку з тим, що в результаті прийняття рішення державним реєстратором Дудіною-Богдановою К.О. про державну реєстрацію права власності на новозбудовані об'єкти нерухомого майна за відсутності необхідних для цього документів, були значною мірою обмежені та порушені права Золотоніської міської ради на вільне володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що наявний між сторонами спір не публічно-правовий, а цивільно-правовий, а тому вирішення даного спору повинно відбуватися за правилами господарського судочинства виходячи з наступного.

Як унормовано п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Також при виборі і застосуванні норм процесуального права до спірних правовідносин у даній справі слід врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 823/2042/16 від 4 вересня 2018 року, відповідно до яких:

З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 04 квітня 2018 року у справах № 817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі №826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Велика Палата Верховного Суду відступає від правових висновків, викладених у зазначених постановах, з огляду на такі причини.

Такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано".

Таким чином у відповідності до ч.5 та ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суд, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначені норми права та висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що вирішення даного спору повинно відбуватись за правилами господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої ухвали наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкову ухвалу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи;

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду Черкаської області від 26.12.2018 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Золотоніської міської ради на ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.12.2018 р у справі № 925/1361/18 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.12.2018 р у справі № 925/1361/18 скасувати та направити справу до господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

Матеріали справи № 925/1361/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.03.2019

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді В.В. Сулім

М.А. Дідиченко