УХВАЛА

м. Київ

18.03.2019Справа № 904/2376/18

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест»;

до 1) акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагаучальний комбінат»;

2) Національного банку України;

за участю третьої особи без самостійних вимог - акціонерного товариства "Комерційний Банк "Приватбанк";

про визнання відсутнім права застави

у справі № 904/2376/18

за позовом Національного банку України

до акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагаучальний комбінат»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Приватбанк";

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернувся Національний банк України з позовом до публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат, правонаступником якого є акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на заставлене майно.

08.01.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору у справі № 904/2376/18, про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019р. у справі №904/2376/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» до 1) акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"; 2) Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р. передано для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі ч.5 ст. 30 ГПК України.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019р. у справі №904/2376/18 залишено без змін.

Супровідним листом від 26.02.2019р. за вих. № 904/2376/18/7688/19 матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» до 1) акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"; 2) Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р. направлено для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом від 13.03.2019р. позов товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» до 1) акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"; 2) Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р. передано для розгляду судді Привалову А.І., як раніше визначеному складу суду у справі № 904/2376/18.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» обґрунтовані тим, що заявник є акціонером АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" та здійснивши аналіз наданих відповідачем-1 документів щодо укладання спірного договору застави, дійшов висновку про відсутність укладених між відповідачем-1 та відповідачем-2 відповідних додаткових угод до спірного договору застави до або одночасно із укладенням між НБУ та АТ КБ «Приватбанк» Додаткового договору №35 до кредитного договору. Відтак, відбулась зміна розміру процентів за кредитним договором попередньо не узгоджена з АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" у Договорі застави № 34 від 24.03.2015р., що фактично призвело до припинення майнової поруки відповідно до ч. 1 ст. 5509 ЦК України.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 180 ГПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина 6 статті 180 ГПК України).

Згідно частини 2 статті 177 ГПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 1.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Як встановлено судом, предметом позовних вимог первісного позову є звернення стягнення на предмет застави Договорі застави № 34 від 24.03.2015р. в рахунок часткового погашення заборгованості публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за кредитним договором.

Водночас, у позовній заяві ТОВ інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» просить суд визнати відсутнім у Національного банку України права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р.

Разом з тим, суд звертає увагу, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов'язаним з первісним, позовна заява третьої особи, відповідно до положень частини 1 статті 49 ГПК України, має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Суд відзначає, що вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Водночас, така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічна правова позиція міститься в пунктах 24-25,37 постанови Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі № 905/1688/15.

Як вже зазначалось вище, предметом позовних вимог первісного позову є звернення стягнення на предмет застави, а право НБУ звернути стягнення на це майно є підставою позову. Натомість, у позовні заяві ТОВ інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» просить суд визнати відсутнім у Національного банку України права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р., тобто заявлений позов не стосується предмету спору.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та частини другої статті 20 Господарського кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання наявності чи відсутності прав, якими можуть бути, зокрема визнання права власності чи інших речових прав на певне майно, визнання права авторства на твір науки, літератури, мистецтва чи таке інше, тобто ухваленням рішення про визнання чи відсутність права повинен вирішуватися спір по суті. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільного права віднесено також припинення дії, яка порушує право.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За висновками суду, вимога про визнання відсутнім у НБУ (кредитора) права звертати стягнення на заставлене майно не є вимогою про встановлення юридичного факту, однак такі доводи можуть розглядатися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право.

Отже, заявлена ТОВ ІК «Бізнес-Інвест» вимога про визнання відсутнім у Національного банку України права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р. не може бути самостійним предметом спору. Така вимога не може самостійно розглядатися в окремій справі та підлягає розгляду лише під час розгляду спору про стягнення грошових коштів/звернення стягнення на заставлене майно.

Аналогічна правова позиція міститься в пунктах 23-32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018р. у справі № 910/14144/17.

Викладене свідчить про відсутність підстав для розгляду позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ТОВ інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест», як окремого позову, так і виключає можливість його об'єднання в одне провадження з зустрічною позовною заявою АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", що перебуває в провадженні Господарського суду міста Києва.

З огляду на вказане, позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" з доданими до неї матеріалами на підставі статті 180 ГПК України підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 49, 180, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору приватного акціонерного товариства товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційна компанія «Бізнес-Інвест» до 1) акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"; 2) Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015р. і додані до неї документи у справі №904/2376/18 повернути без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 18.03.2019р.

Суддя А.І.Привалов