ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19.03.2019 р. Справа № 914/473/19

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця Овсяннікової Тетяни Єгорівни

до відповідача Львівської міської ради

про визнання договору оренди поновленим та визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Овсяннікової Тетяни Єгорівни до відповідача Львівської міської ради про визнання договору оренди поновленим та визнання укладеною додаткової угоди.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Частиною 2 ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003)», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у п.5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено ряд документів у копіях. Однак вказані копії не засвідчені позивачем.

Крім того, як вбачається із переліку додатків до позовної заяви, позивачем вказано, що ним долучено до позовної заяви 14 додатків, однак під час розкриття конверта, в якому до суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Овсяннікової Тетяни Єгорівни, виявлено недоліки, а саме виявлено відсутність таких додатків до позовної заяви: №9 (договір купівлі-продажу від 03.12.2009р.), №11 (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №427368) та №13 (квитанція про сплату судового збору), про що Господарським судом Львівської області складено акт від 14.03.2019р. №55.

Частиною 2 ст.164 ГПК України передбачено, що позивач зобов?язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачем порушено вимоги ч.2 ст. 164 ГПК України, оскільки до позовної заяви ним долучено не всі наявні в нього докази, а ті документи, що долучені ним до позовної заяви не можуть вважатися доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу, оскільки долучені документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як встановлено судом, в переліку додатків до позовної заяви (пункт 13) позивачем вказано, що ним долучено до позовної заяви докази сплати судового збору. Однак, як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви не долучено таких доказів, про що Господарським судом Львівської області складено акт від 14.03.2019р. №55.

Таким чином, не долучивши до позовної заяви докази сплати судового збору, позивачем порушено вимоги п.2 ч.1 ст.164 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при визначенні розміру судового збору, позивачу слід керуватися вимогами Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Подаючи попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, позивач у позовній заяві зазначає, що ним сплачено судовий збір в розмірі 3524,00 грн.

Враховуючи наведене, суд доводить до відома позивача, що розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру у 2019 році, становить 1921,00 грн. Таким чином в разі подання позовної заяви, яка містить дві вимоги немайнового характеру, до сплати підлягає 3842,00 грн., а не 3524,00 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу10-денний строк для виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Петрашко М.М.