ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3490/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Бажинова Олександра Олександровича, м. Харків
про стягнення коштів та розірвання договору оренди
за участю представників:

позивача - Антонової А.М. (дов. № 05 від 04.01.2019 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Регіональне Відділення Фонду державного майна по Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- стягнути з ФОП Бажинова Олександра Олександровича на користь Позивача заборгованість з орендної плати в сумі 5357,56 грн., пеню в сумі 1396,96 грн. та штраф в розмірі 375,03 грн.;

- розірвати договір оренди № 6262-Н від 26.01.2017 р., укладений між Регіональним Відділенням Фонду державного майна по Харківській області та ФОП Бажиновим О.О.;

- звільнити та повернути орендоване майно (нежитлові приміщення - кім. № 179 (механічна майстерня) на 1-му поверсі 13-поверхового лабораторно-конструкторського корпусу, інв. № 10002, літ. "А-13", реєстрований № ДИННГВ 007), (майно) загальною площею 37,00 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 168, що перебуває на балансі ДП науково-дослідний і проектний інститут "Союз" (ідентифікаційний номер 14309830) за актом приймання-передачі.

Ухвалою суду від 20.12.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на "15" січня 2019 р. о(об) 10:00.

Ухвалою суду від 05.02.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "19"лютого 2019 р. о 10:20.

19 лютого 2019 року у судовому засіданні оголошено перерву у судовому засіданні до 07 березня 2019 року.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.01.17 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Бажиновим Олександром Олександровичем (Орендар) було укладено Договір оренди № 6262-Н за умовами якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення - кім. №179 (механічна майстерня) на 1-му поверсі 13-поверхового лабораторно-конструкторського корпусу (інв. № 10002, літ. «А-13», реєстровий номер ДИННГВ 007), (далі - Майно), загальною площею 37,00 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 168, що перебуває на балансі ДП науково-дослідний і проектний інститут «Союз» (ідентифікаційний номер 14309830) (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на 17.08.2016 і становить за незалежною оцінкою 81954,00 (вісімдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн., без ПДВ.

Відповідно до п.1.2. Договору, майно було передано в оренду з метою розміщення цеху по виготовленню меблів, який був укладений на строк на 1 рік, що діє з 26.01.2017р.до 26.01.2018р. відповідно до п. 10.1. Договору.

На підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір було продовжено на той самий термін і на тих самих умовах.

Орендна плата згідно п.3.1 Договору визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2016р. - 1024,42грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - січень 2017р. визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2017р.

При цьому, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 3.6. орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: - безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Відповідачем взято на себе зобов'язання своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату ( п. 5.3. Договору).

Але всупереч вимогам договору зазначене зобов'язання не виконувалося у зв'язку з чим за період з березня 2018р. по вересень 2018р. за Орендарем обліковується заборгованість з орендної плати в сумі 5357,56 грн.

Відповідно до п.3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на день сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості (п.3.8. Договору).

За період з 15.03.2017 по 16.10.2018р. Відповідачу була нарахована пеня в сумі 1396,96 грн. та штраф у сумі 375,03 грн.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Згідно із вимогами ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 287 ГК України визначено, що Орендодавцями щодо державного та комунального майна є зокрема Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» регламентовано, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями ч.1, 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», за невиконання зобов'язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та розірвання договору.

Так на адресу суду представником Позивача було надано клопотання (вх. №3096 від 05.02.2019 р.), де зазначено, що Відповідачем (орендарем) за платіжним дорученням №RBC4291 від 03.01.2019 р. було сплачено 5 357,56 грн. в рахунок погашення боргу з орендної плати, а також за платіжним дорученням №RBC4295 від 03.01.2019 р. було сплачено 1 396,96 грн. в рахунок погашення боргу пеню.

Таким чином вбачається, що станом на момент надання даних Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області 30.01.2019 р. заборгованість по договору оренди № 6262-Н від 26.01.2017 р. відсутня.

За таких обставин, сплата основного боргу та нарахованої пені, стягнення якого є предметом позову, являється підставою для закриття провадження по справі в цій частині вимог відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Стаття 229 ГК зазначає, що учасник господарських відносин у разі порушення ним зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завданні невиконанням зобов'язання, також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог встановлених цим кодексом та іншими законами.

Отже суд вважає вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафу у розмірі 375,03 грн. такими, що обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Пунктом 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке. Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

З урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Позовні вимоги, пов'язані з прийняттям майна з оренди (за наслідками припинення відповідного договору оренди), узгоджуються з приписом пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України, яким передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як примусове виконання обов'язку в натурі.

Отже, орендар на підтвердження виконання зобов'язання за договором оренди (найму) вправі в судовому порядку вимагати прийняття від нього орендодавцем майна, яке було предметом договору, та документального оформлення такого прийняття згідно з частиною першою статті 545, частиною другою статті 795 ЦК України.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

В даному конкретному випадку, суд зазначає, що Позивач не позбавлений права для звернення його як наймодавця (орендодавця) до з вимогою до наймача (орендаря) про розірвання договору в разі несплати належних платежів останнім.

Так Позивачем не доведено, що сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою статті 652 ЦК України:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Так з урахуванням положень частини другої статті 652 ЦК України можливість розірвання договору оренди (найму) пов'язується не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті цієї статті ЦК України при істотній зміні обставин.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

З таких підстав та не доведеністю Позивача у заявленому позові вищезазначених умов вважає за доцільне відмовити в частині задоволення позову щодо розірвання договору оренди № 6262-Н від 26.01.2017 р., укладеного між Регіональним Відділенням Фонду державного майна по Харківській області та ФОП Бажиновим О.О., а також звільнення та повернення орендованого майна (нежитлові приміщення - кім. № 179 (механічна майстерня) на 1-му поверсі 13-поверхового лабораторно-конструкторського корпусу, інв. № 10002, літ. "А-13", реєстрований № ДИННГВ 007), (майно) загальною площею 37,00 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 168, що перебуває на балансі ДП науково-дослідний і проектний інститут "Союз" (ідентифікаційний номер 14309830) за актом приймання-передачі.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

За наведеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 375,03 грн. штрафу.

Відповідно до п. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково в залежності від результатів вирішення спору.

Відповідач сплатив суму основного боргу після звернення позивача із даним позовом, таким чином спір виник з вини відповідача, тому на нього покладається судовий збір, сплачений позивачем в мінімальному розмірі.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 9), ст. 231 ГПК (п. 2 ч. 1), 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бажинова Олександра Олександровича (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт: НОМЕР_2 виданий Золочівським РВ УМВС України в Харківській області від 28.09.1999р.) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1; отримувач: УК немишлян/мХар Немишлянськ/22080300; код ЄДРПОУ ГУДКСУ: 37999669; номер рахунку: 0010; установа банку: Казначейство України (ЕАП); МФО банку: 899998) штрафу у сумі 375,03 грн., а також 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Закрити провадження у справі в частині стягнення 5 357,56 грн. боргу з орендної плати та 1 396,96 грн. пені.

5. В частині позовних вимог щодо розірвання договору оренди № 6262-Н від 26.01.2017р. укладений між РВ ФДМУ по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1; код ЄДРПОУ ГУДКСУ: 37999669) та ФОП Бажиновим О.О. (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт: НОМЕР_2 виданий Золочівським РВ УМВС України в Харківській області від 28.09.1999р) - відмовити.

6. В частині позовних вимог щодо звільнення та повернути орендованого майна (нежитлового приміщення - кім. №179 (механічна майстерня) на 1-му поверсі 13- поверхового лабораторно-конструкторського корпусу, інв. № 10002, літ. «А-13», реєстрований номер ДИННГВ 007), (Майно), загальною площею 37,00 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 168, що перебуває на балансі ДП науково-дослідний і проектний інститут «Союз» (ідентифікаційний номер 14309830) - відмовити.

Повне рішення складено "19" березня 2019 р. р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін