ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р. Справа№ 910/17268/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін:

від ТОВ "ТД "Шепетівський цукор": Білобловський С.В. за ордером від 11.03.2019;

від ПАТ "Добробуд АГ": Козаченко Т.А. за ордером від 23.01.2019; Липівська О.А. за ордером від 04.03.2019;

від ТОВ "Пегас-Груп": не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Добробут АГ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018

у справі №910/17268/18 (суддя Якименко М.М.)

щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" про забезпечення позову

особи, щодо яких заявник просив суд застосувати заходи забезпечення позову:

1) Приватне акціонерне товариство "Добробут АГ"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Пегас-Груп",

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 грудня 2018 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" про забезпечення позову.

Заборонено Приватному акціонерному товариству "Добробут АГ", Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЕГАС-ГРУП", а також будь-яким іншим третім особам без виключення від імені та в інтересах власника або щодо нього вчиняти будь-які дії, направлені на входження, в тому числі примусове, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" та блокування роботи у будь-який спосіб, у тому числі примусовий, щодо об'єкту нерухомого майна - комплексу, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 07, розташованого у Хмельницькій області в місті Шепетівка по вулиці Тітова, будинок 1А.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство "Добробут АГ" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач не надав жодних доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язано застосування заходів забезпечення позову щодо відповідачів, обраний захід забезпечення позову є не обґрунтованим та неадекватним позовним вимогам про стягнення 150853 грн. збитків, а також порушує право власності заявника щодо належного йому нерухомого майна.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 18 лютого 2019 року на 15 год. 30 хв.

18 лютого 2019 року о 14 год. 39 хв., під час засідання суду, представник ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" подав клопотання про закриття апеляційного провадження, яке мотивоване тим, що у директора ПрАТ "Добробут АГ" ОСОБА_5. відсутні повноваження на підписання апеляційної скарги.

18 лютого 2019 року о 14 год. 55 хв. представник ПрАТ "Добробут АГ" подав додаткові пояснення щодо підстав оскарження ухвали суду першої інстанції, у яких зазначено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/330/19 було залишено без розгляду позов ТОВ "ТД "Шепетівський цукор", щодо якого було вжито заходи забезпечення оскаржуваною ухвалою.

Судом було ухвалено взяти клопотання до уваги та вирішити після з'ясування позиції сторін у справі та вивчення матеріалів справи у судовому засіданні.

Не погоджуючись з діями суду щодо розгляду клопотання, представник ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у судовому засіданні 18 лютого 2019 року подав заяву про відвід колегії суддів, яка мотивована тим, що відмова розглядати вказане клопотання до початку розгляду справи по суті дає підстави вважати, що у колегії суддів вже склалась певна позиція по даній справі, що перешкоджає її розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18 лютого 2019 року заяву про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід колегії суддів відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2019 року заяву ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" про відвід колегії суддів: Козир Т.П., Коробенко Г.П., Тищенко А.І. у справі №910/17268/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Козир Т.П., судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І. від розгляду справи № 910/17268/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27 лютого 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 11 березня 2019 року.

Представник ТОВ "Пегас-Груп" у судове засідання не з'явився, ухвали суду, направлені на адресу державної реєстрації місця знаходження товариства, повернуті поштою з довідкою "За закінченням терміну зберігання".

Згідно ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, судом вчинено всі необхідні процесуальні дії, направлені на повідомлення ТОВ "Пегас-Груп" про час та місце розгляду справи.

11 березня 2019 року представник ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття апеляційного провадження, також заявив усне клопотання про виклик у судове засідання директора ПрАТ "Добробут АГ" ОСОБА_5. для надання пояснень щодо обставин підписання апеляційної скарги.

Судом було ухвалено взяти клопотання до уваги та вирішити після з'ясування позиції сторін у справі та вивчення матеріалів справи у судовому засіданні.

Не погоджуючись з діями суду щодо розгляду клопотання, представник ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у судовому засіданні 11 березня 2019 року подав заяву про відвід колегії суддів, яка мотивована тим, що відмова розглядати клопотання про виклик в якості свідка ОСОБА_5. до початку розгляду справи по суті дає підстави вважати, що у колегії суддів вже склалась певна позиція по даній справі, що перешкоджає її розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11 березня 2019 року залишено без розгляду заяву про відвід колегії суддів у складі Козир Т.П. - головуючого, суддів Коробенка Г.П., Тищенко А.І., заявлений адвокатом Білобловським С.В. у судовому засіданні 11 березня 2019 року.

Представники ПрАТ "Добробут АГ" у судовому засіданні підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

Представник ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, також просив задовольнити клопотання про закриття провадження та виклик свідка.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Апеляційне провадження у даній справі було відкрито 24 січня 2019 року, отже, апеляційна скарга повинна була бути розглянута у строк до 23 лютого 2019 року.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.)

Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення "розумний строк" свідчить: в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" він роз'яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи поведінку представників ТОВ "ТД "Шепетівський цукор", заявлені ними необґрунтовані відводи колегії суддів, що потребувало додаткового часу на їх розгляд, апеляційна скарга розглядається в межах розумного строку.

Клопотання представника ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" про закриття апеляційного провадження, яке мотивоване тим, що у директора ПрАТ "Добробут АГ" ОСОБА_5. відсутні повноваження на підписання апеляційної скарги, та про виклик ОСОБА_5. в якості свідка відхиляються судом, оскільки, на думку суду апеляційної інстанції, доводи заявника клопотання в цій частині непереконливі, а матеріали справи містять достатню сукупність доказів наявності у ОСОБА_5. повноважень на підписання апеляційної скарги, як директора ПрАТ "Добробут АГ", а саме, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.12.2018 та Статут ПрАТ "Добробут АГ", розділ 8.4 якого регулює питання представництва за законом ПрАТ «Добробут АГ», у зв'язку з чим свідчення ОСОБА_5 в цій частині не будуть мати доказового суттєвого значення для справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" звернулось у Господарський суд міста Києва і заявою про забезпечення позову.

У вказаній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" просило суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству "Добробут АГ", Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЕГАС-ГРУП", а також будь-яким іншим третім особам без виключення від імені та в інтересах власника або щодо нього вчиняти будь-які дії направлені на входження, в тому числі - примусове, та блокування роботи у будь-який спосіб, в тому числі - примусовий, щодо об'єкту нерухомого майна - комплекс, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 07 у Хмельницькій області в місті Шепетівка по вулиці Тітова, будинок 1А.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що він на підставі договору оренди № 01/09/17 від 01.09.2017 року (далі по тексту - договір), укладеного з ПрАТ "Добробут АГ", орендує частину приміщення загальною площею 2272,07 кв.м. будівлі адміністративного корпусу (АПК) комплексу, який знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Тітова 1А.

Відповідно до п.4.2.1 договору орендар має право на безперешкодний цілодобовий доступ до об'єкту оренди, з урахуванням особливостей орендодавця, а також самостійно організовувати автоматичну охорону об'єкту оренди та розташованого на ньому майна орендаря.

Працівники ТОВ "ПЕГАС-ГРУП" та ПрАТ "Добробут АГ" без дозволу та у відсутність представників ТОВ "Торговий дім "Шепетівський цукор" потрапили (увійшли) до об'єкту оренди, протиправно вивільнили орендовані приміщення від працівників ТОВ "ТД "Шепетівський цукор", заблокували вхід до приміщення та в'їзди на територію.

Під час проникнення та утримування орендованого приміщення працівниками ТОВ "Пегас-груп" пошкоджено майно ТОВ "ТД "Шепетівський цукор", а саме, пошкоджено 18 відеокамер вартістю 1947,00 грн. за 1 шт. на загальну суму 35 046,00 грн., 2 відеокамери вартістю за 1 шт. 15 000,00 грн. на загальну суму 30 000,00 грн., 3 відеокамери вартістю 500,00 грн. за 1 шт. на загальну суму 1500 грн., 2 відеореєстратори вартістю 1947,00 грн. за 1 шт. на загальну суму 3 894,00 грн., 1 панель відеодомофона вартістю 5 772,00 грн., а всього на загальну суму 75 318,00 грн., також пошкоджено складові частину серверів на загальну суму 75 546,00 грн.

Внаслідок таких дій спричинено збитків ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" на загальну суму 150864,00 грн., а тому, на думку заявника, саме вказана сума підлягає стягненню з ТОВ "ПЕГАС-ГРУП" та ПрАТ "Добробут АГ" в судовому порядку.

Задовольняючи у повному обсязі заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем доведено обґрунтованість його побоювань, що невжиття заявлених ним у заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі пред'явлення позову про стягнення 150 864,00 грн. збитків з ТОВ "ПЕГАС-ГРУП" та ПрАТ "Добробут АГ".

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 173 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як убачається зі змісту заяви про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" мало намір подати позов до ТОВ "ПЕГАС-ГРУП" та ПрАТ "Добробут АГ" про стягнення 150864,00 грн. збитків, однак, при цьому, в якості забезпечення позову, просило заборонити відповідачам вчиняти будь-які дії, направлені на входження, в тому числі примусове, та блокування роботи у будь-який спосіб, у тому числі примусовий, щодо об'єкту нерухомого майна - комплексу, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 07, розташованого у Хмельницькій області в місті Шепетівка по вулиці Тітова, будинок 1А.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заявником не було подано належних та допустимих доказів які б могли свідчити, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а обрані ним засоби забезпечення позову не відповідають положенням ст. 137 ГПК України, оскільки є не співмірними із заявленими позовними вимогами, у зв'язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Крім цього, апеляційним господарським судом також враховано, що в подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/330/19 було залишено без розгляду позов ТОВ "ТД "Шепетівський цукор", щодо якого було вжито заходи забезпечення оскаржуваною ухвалою.

Частиною 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвалу Господарського суду міста Києва від 27 грудня 2018 року визнати законною та обґрунтованою не можна, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27 грудня 2018 року.

Матеріали оскарження повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19.03.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко