ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Справа № 915/775/18
м.Одеса, пр-т Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А .Мишкіної

суддів Л.О.Будішевської, С.В. Таран

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Арбузинська біопаливна компанія» - Гладишева О.О. - за ордером;

від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області - Стасюк О.Д. - за довіреністю;

від Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арбузинська біопаливна компанія»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20 листопада 2018 року

у справі №915/775/18

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Відокремлений підрозділ "Южно-Українська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбузинська біопаливна компанія"

про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 48010,96грн. та розірвання Договору оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р.

суддя суду першої інстанції: Мавродієва М.В.

дата і місце ухвалення судового рішення: 20.11.2018р., м.Миколаїв, господарський суд Миколаївської області, зала судових засідань №2

повний текст рішення складений 30.11.2018р.

Учасники справи чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 26.02.2019р. оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.

В судовому засіданні 14.03.2019р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

25.07.2018р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області (надалі - позивач, РВ ФМУ по Миколаївській області, Фонд) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбузинська біопаливна компанія" (надалі - відповідач, ТОВ «Арбузинська біопаливна компанія»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Відокремлений підрозділ "Южно-Українська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", (надалі - третя особа, ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»), в якому просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбузинська біопаливна компанія" заборгованість з орендної плати у сумі 34251,31грн., з яких: 31004,83грн. основного боргу, 2316,34грн. пені, 930,14грн. штрафу, та розірвати Договір оренди, укладений між РВ ФМУ по Миколаївській області та ТОВом "Арбузинська біопаливна компанія" №РОФ-1585 від 15.06.2017р. (надалі - Договір оренди №РОФ-1585) на державне нерухоме майно - частину бази УМР загальною площею 2090,4 кв.м., а саме: приміщення №№2, 14, 15 загальною площею 1016,6кв.м., виробничого корпусу; частину бетонного замощення площею 660,0кв.м., площі загального користування площею 413,8 кв.м. (частина замощення №№I,VII - під'їдні шляхи до об'єкта оренди), розташоване за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, Гідрокомплекс, 22, що знаходиться на балансі ДП «НАЕК «Енергоатом», обліковується у ВП "Южно-Українська АЕС", вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 28.02.2017 і становить за незалежною оцінкою 587393,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в порушення умов Договору оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р. відповідачем не було сплачено орендну плату за січень (частково), лютий - червень 2018 року у загальній сумі 31004,83грн. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди позивачем на підставі п.п. 3.6, 3.8 Договору нараховані пеня в розмірі 2316,34грн. та штраф в розмірі 930,14грн..

Крім того, позивач зазначав, що керуючись ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» відповідно до п.8.2 Договору звертався до відповідача з пропозиціями від 20.04.2018р. та від 25.06.2018р. щодо дострокового розірвання договору, однак станом на дату подання позовної заяви, відповіді на пропозиції від відповідача не надходили.

У зв'язку із істотним порушенням відповідачем умов договору оренди - несплатою орендної плати, позивач просив суд розірвати Договір оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р. посилаючись на пункти 8.2., 10.1. та 10.6. Договору, ч.2 ст.651, ст.763 ЦК України, ч.2 ст.188 ГК України та ч.3 ст.26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна».

03.09.2018р. третя особа подала суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що підтримує пред'явлений позов та вважає його обґрунтованим, оскільки майно, яке орендує відповідач, знаходиться на балансі позивача та відповідачем в порушення умов договору не сплачується орендна плата.

25.09.2018р. РВ ФМУ по Миколаївській області подало суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, оскільки станом на 17.09.2018р. борг з орендної плати збільшився та відповідно збільшилися суми пені та штрафу, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у сумі 48010,96грн., з яких: 42863,97грн. основного боргу, 3861,07грн. пені, 1285,92грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 20.11.2018р. (суддя Мавродієва М.В.) позовні вимоги задоволено - стягнуто з ТОВ "Арбузинська біопаливна компанія" на користь РВ ФДМ України по Миколаївській області 42863,97грн. основного боргу, 3861,07грн. пені, 1285,92грн. штрафу та 3524грн. судового збору; розірвано Договір оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р., який укладено між РВ ФДМ України по Миколаївській області та ТОВом «Арбузинська біопаливна компанія» на державне нерухоме майно - частину бази УМР загальною площею 2090,4 кв.м., а саме: приміщення №№2, 14, 15 загальною площею 1016,6кв.м., виробничого корпусу; частину бетонного замощення площею 660,0кв.м., площі загального користування площею 413,8 кв.м. (частина замощення №№I,VII - під'їдні шляхи до об'єкта оренди), розташоване за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, Гідрокомплекс, 22, що знаходиться на балансі ДП "НАЕК "Енергоатом" обліковується у ВП "Южно-Українська АЕС", вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 28.02.2017 і становить за незалежною оцінкою 587393,00 грн.

Ухвалюючи рішення, господарський суд з посиланням на норми ст.ст.526, 759, 762 ЦК України та ст.193 ГК України зазначив, що в порушення умов Договору №РОФ-1585 відповідачем починаючи з січня 2018 року по серпень 2018 року орендна плата не була сплачена, заборгованість по орендній платі відповідача склала 42863,97 грн., претензії позивача залишені відповідачем без відповідей та станом день розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення вказаної суми боргу, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення боргу по орендній платі в сумі 42863,97грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафу за порушення зобов'язань орендарем, з посиланням на п.п. 3.6., 3.7. Договору оренди, перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, суд дійшов висновку про обґрунтованість вказаних вимог в заявлених позивачем сумах 3861,07 грн. пені та 1285,92 грн. штрафу.

Стосовно вимог позивача щодо розірвання Договору оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р. господарський суд, з посиланням на ч.ч.1, 2 ст.651, ст.ст.629, 525, 526 ЦК України, ч.ч.2, 4 ст.188 ГК України, зазначив, що не оплативши у визначений договором термін орендну плату, відповідач позбавив позивача того, на що той розраховував при укладенні цього договору, а тому суд вбачає істотність порушення відповідачем Договору оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р., що є підставою для розірвання цього договору в судовому порядку. Суд зазначив, що факт порушення відповідачем зобов'язань за Договором оренди №РОФ-1585 в частині невнесення орендної плати за користування майном протягом трьох місяців підряд належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований.

10.01.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбузинська біопаливна компанія, в якій скаржник просить частково скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2018р. - в частині розірвання Договору оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог РВ ФДМУ по Миколаївської області про розірвання Договору оренди №РОФ-1585 від 15.06.2017р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Арбузинська біопаливна компанія» зазначає, що рішення в частині розірвання договору прийняте передчасно, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та за невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи.

Зокрема скаржник зазначає, що 16.05.2018р. платіжним дорученням №183 було перераховано на користь позивача 4500грн. орендної плати згідно договору №1585 від 15.06.2017р. Згодом 13.11.2018р., тобто ще до прийняття рішення по справі, на рахунок позивача платіжним дорученням №280 було перераховано ще 5000грн. орендної плати по вказаному вище договору. Однак, вказані кошти того ж дня повернулися на рахунок відповідача з відміткою банку про те, що рахунки позивача для зарахування орендної плати змінено. Про зміну рахунків та їх нові реквізити позивач жодним чином не повідомляв. 30.10.2018р. платіжним дорученням №268 та 13.11.2018р. платіжним дорученням №279 було перераховано на користь балансоутримувача (третя особа в даному судовому процесі) 4276,36грн. та 5000грн. відповідно орендної плати згідно договору оренди. Вказані кошти були належним чином зараховані на рахунок балансоутримувача. Тобто, ще до ухвалення рішення у справі (при цьому не володіючи інформацією про існування судової справи), відповідач вживав заходів щодо ліквідації наявного боргу по сплаті орендної плати.

Апелянт відзначає, що господарська діяльність відповідача полягає у виготовленні паливних палетів та брикетів, які використовуються як альтернативне паливо для опалення приміщень в опалюваний період. У зв'язку з цим є своя специфіка діяльності та відповідна сезонність такої діяльності. Зазвичай інтенсивна господарська діяльність підприємства розпочинається в грудні місяці та, здійснюється до кінця опалюваного сезону. Враховуючи вказану обставину, розрахунки за поставлену продукцію здійснюються також в основному в зимовий та весняний періоди, а у випадку, коли поставки здійснюються бюджетним організаціям, лише після затвердження відповідних бюджетів таких організацій та наявності бюджетного фінансування. Таким чином відповідач мав та має намір розрахуватися по орендній платі в повному обсязі протягом грудня 2018 року - січня 2019 року, після того як почалися проплати за поставлену продукцію контрагентам відповідача. На момент підготовки та направлення апеляційної скарги часткова оплата боргу вже є здійснена, однак, у зв'язку з відсутністю інформації щодо наявності судової справи, відповідач не мав можливості надати всі ці пояснення та докази суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що оскільки ТОВ «Арбузинська біопаливна компанія» 16.05.2018р. перераховано на користь позивача 4500грн. орендної плати згідно договору №1585, то відлік трьох місяців невнесення орендної плати підряд, повинен відбуватися саме з 16.05.2018р., так як попередній тримісячний строк не внесення орендної плати був перерваний платежем від 16.05.2018р. На момент подання позовної заяви, такий тримісячний строк несплати орендної плати ще не був досягнений.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу та будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань до 04.02.2019р. , зупинено дію рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2018р. у справі №915/775/18.

04.02.2019р. скаржник надіслав суду апеляційної інстанції пояснення, в додатки до яких надав копії платіжних доручень в якості доказів часткової оплати орендної плати за договором оренди №1585 та повідомив, що Товариство наприкінці грудня 2018 року та протягом січня 2019 року продовжувало виконувати свої зобов'язання за договором оренди та добровільно сплачувати наявний борг за Договором, перерахувавши за вказаний період 53 000грн. боргу по орендній платі.

04.02.2019р. РВ Фонду державного майна України по Миколаївській області надіслало Південно-західному апеляційному господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вважаючи доводи викладені в ній безпідставними та помилковими.

Позивач зазначає, що деякі платіжні доручення не проведені банком і повернуті платнику, отже такі докази не можна вважати належним та допустимим доказом, що підлягає оцінці судом.

Доводи про неповідомлення щодо зміни рахунків не заслуговують на увагу, оскільки з моменту виникнення заборгованості з орендної плати телефонний зв'язок з відповідачем перервався. Поштова кореспонденція направлена на адресу відповідача повертається з відмітками "по завершенні терміну зберігання". Тобто, за відсутності постійної комунікації між сторонами договору, навіть за ініціативи Регіонального відділення повідомити про зміну розрахункових рахунків досить складно. Регіональне відділення не отримує орендну плату на власні рахунки. Облік рахунків, на які здійснюється сплата орендних платежів здійснюється ГУДКС України у Миколаївській області. У Регіонального відділення відсутній обов'язок інформувати орендарів про зміну рахунків, Орендар самостійно здійснює щомісячний розподіл платежів до Державного бюджету та балансоутримувачу.

Сплата частини орендної плати на рахунок балансоутримувача, є виконанням договірного зобов'язання перед балансоутримувачем, як наслідок не може зараховуватись як виконання договірного зобов'язання перед Регіональним відділенням.

Позивач зазначає, що борг за лютий-серпень 2018 року не сплачено. З урахуванням здійснення відповідачем проплати у травні 2018 року, період, за який наявна заборгованість з орендної плати є більшим ніж 3 місяці поспіль. Крім того, вказаний період свідчить про систематичність порушення договірних зобов'язань відповідачем. При цьому, слід врахувати, що кошти отримані від оренди державного майна зараховуються до дохідної частини Державного бюджету.

Щодо посилань скаржника про сезонність діяльності підприємства, то вони, на думку позивача, не заслуговують на увагу, оскільки борг виник саме у період активної виробничої діяльності відповідача. Крім того, згідно ст.19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» свого представника в засідання суду апеляційної інстанції не направив.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Судом першої інстанції встановлені, не оспорені учасниками справи, а також додатково встановлені при апеляційному розгляді справи такі обставини.

15.06.2017р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арбузинська біопаливна компанія» (Орендар) укладено Договір №РОФ-1585 оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, Гідрокомплекс, 22, що знаходиться на балансі ДП "НАЕК "Енергоатом", обліковується у ВП "Южно-Українська АЕС" (Балансоутримувач), відповідно до умов п.1.1 якого, орендодавець за участю балансоутримувача передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину бази УМР загальною площею 2090,4 кв.м., а саме:

- приміщення №№2, 14, 15 загальною площею 1016,6 кв.м. виробничого корпусу (інвентарний №10101295/8, реєстровий №24584661.9.ДЯМХКШ1216);

- частину бетонного замощення площею 660,0 кв,м. (інвентарний №10101295/10, реєстровий №24584661.9.ДЯМХКШ1218);

- площі загального користування площею 413,8 кв.м. (частина замощення №№ I, VII- під'їдні шляхи до об'єкта оренди) (далі - майно) згідно з планом розміщення орендованого майна (додаток 1 до Договору оренди), розташоване за адресою: Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, Гідрокомплекс, 22, що знаходяться на балансі ДП "НАЕК "Енергоатом", обліковується у ВП "Южно-Українська АЕС".

Відповідно до п.3.1. Договору оренди №РОФ-1585 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, зі змінами та доповненнями і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (травень 2017 року) 7639,89 грн

Згідно п.3.3. Договору оренди №РОФ-1585, орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно до 3.5. Договору оренди №РОФ-1585 орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісячно не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендар самостійно здійснює щомісячний розподіл платежів до Державного бюджету та балансоутримувачу.

У пункті 3.6 Договору оренди №РОФ-1585 сторони визначили, що орендна плата, перерахована до Державного бюджету або Балансоутримувачу несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства У країни з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Згідно із п.3.7 Договору оренди №РОФ-1585 у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше між три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Відповідно до п.5.3 Договору оренди №РОФ-1585 Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати оренду плату щомісячно до 15 числа наступного за завітним з урахуванням індексу інфляції до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Строк дії договору сторони узгодили у п.10.1. Договору оренди, на 2 роки 364 дні, що діє з 15.06.2017 до 13.06.2020 включно.

Згідно розрахунку позивача (наданого в додатки до заяви про збільшення позовних вимог - а.с.92), за період з січня по серпень 2018 року (включно) відповідач мав сплатити заборгованість по орендній платі у сумі 47363,97грн, з яких орендна плата: за січень 2018 року - 8296,08грн; за лютий 2018 року - 8370,74 грн; за березень 2018 року - 8462,82 грн; за квітень 2018 року - 8530,52 грн; за травень 2018 року - 8530,52 грн; за червень 2018 року - 8530,52 грн; за липень 2018 року - 8470,81 грн; за серпень 2018 року - 8470,81 грн. В свою чергу відповідачем було здійснено частково оплату по орендній платі у сумі 4500,00 грн.

Позивачем нарахована пеня за період з 15.04.2018р. по 17.09.2018р. у сумі 3861,07 грн. (розрахунок пені - а.с.93) та штраф у сумі 1285,92 грн. (розрахунок штрафу - а.с.92)

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог заборгованість відповідача (основний борг, пеня, штраф) склала 48010,96грн., яка і була стягнута судом першої інстанції оскаржуваним рішенням з ТОВа «Арбузинська біопаливна компанія» на користь РВ ФДМ України по Миколаївській області.

В частині стягнення з ТОВа «Арбузинська біопаливна компанія» 48010,96грн. рішення суду першої інстанції вдповідачем не оскаржується, отже виходячи із приписів ч.1 ст.269 ГПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про розірвання Договору оренди №РОФ-1585 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із п.10.6 Договору оренди №РОФ-1585 чинність договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря - юридичної особи.

Пунктом 8.2. Договору оренди №РОФ-1585 передбачено право орендодавця виступати з ініціативою щодо внесення змін цього договору оренди або його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору, в тому числі якщо орендарем прострочено внесення орендної плати до Державного бюджету протягом трьох місяців підряд.

Згідно із ч.3 ст.26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами

України.

Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення п.3.5 Договору оренди №РОФ-1585 ТОВ «Арбузинська біопаливна компанія», починаючи з січня 2018 року по серпень 2018 року не сплачувало орендну плату (за цей проміжок часу 16.05.2018р. була здійснена лише одна проплата на суму 4500грн., без зазначення періоду, за який сплачується орендна плата, на що вказує і сам відповідач).

З урахуванням положень п.5.3 Договору №РОФ-1585, відповідач повинен був сплатити орендну плату: за січень 2018 року - до 15.02.2018р., за березень 2018р. - до 15.04.2018р., за квітень 2018 року - до 15.05.2018р. (понеділок).

Проте часткова оплата орендної плати (4500грн.) біла здійснена відповідачем 16.05.2018р., отже місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні дійшов правильного висновку про те, що відповідач не сплачував орендну плату за період більший, ніж три місяці та така поведінка свідчить про істотність порушення зобов'язань за договором з боку відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач двічі надсилав відповідачу пропозиції щодо розірвання договору оренди - 20.04.2018р. за №07/357 (а.с.26) та 25.06.2018р. за №07/587 (а.с.27), проте відповіді на ці претензії відповідач не надав, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Отже РВ ФДМ України по Миколаївській області на виконання приписів ст.188 ГК України були вчинені дії, спрямовані на врегулювання питання розірвання договору в досудовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до приписів ст.ст.629, 525, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідач, не сплачуючи у визначений Договором оренди №РОФ-1585 строк орендну плату за користування майном, позбавив позивача того, на що той розраховував при укладенні цього договору, а саме - регулярне та своєчасне отримання орендної плати, отже наявне істотне порушення ТОВом «Арбузинська біопаливна компанія» умов Договору оренди №РОФ-1585 та місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги ТОВа «Арбузинська біопаливна компанія» колегія суддів відхиляє з огляду наступного.

Матеріалами справи беззаперечно підтверджується факт невнесення відповідачем у належному розмірі орендної плати за Договором оренди №РОФ-1585 протягом трьох місяців підряд, зокрема, та тривалий період часу в цілому (з січня по серпень 2018 року).

Відповідач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що станом на день звернення до суду з позовом (25.07.2018р.) не сплинув трьохмісячний термін прострочення сплати орендної плати, оскільки він 16.05.2018р. здійснив платіж на суму 4500грн.

Позивач у позовній заяві та розрахунку заявлених позовних вимог зазначає, що сума 4500грн., які були сплачені відповідачем 16.05.2018р. були зараховані позивачем у якості оплати орендної плати за січень 2018р., та за вирахуванням цієї суми заборгованість відповідача за січень 2018 року становить 1307,26грн. (з нарахованої до бюджету 5807,26грн.).

Дослідженням платіжного доручення №183 від 16.05.2018р. на суму 4500грн. (яке додане скаржником в додатки до апеляційної скарги) колегією суддів встановлено, що в цьому платіжному дорученні в порушення умов п. 5.3 Договору оренди №РОФ-1585 не зазначено призначення платежу (тобто не зазначено, за який період вноситься орендна плата).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент подання позовної заяви до суду першої інстанції із загальної суми орендної плати за січень-червень 2018 року 35504,83грн. відповідачем було сплачено тільки 4500грн., отже будь-які міркування скаржника не можуть змінити визначення судом допущеного відповідачем порушення умов договору оренди як істотного та достатнього для розірвання договору.

Посилання скаржника на сезонність заробітку колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч.1 ст.19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, а відповідно до ч.1 ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже сезонність доходу відповідача жодним чином не надає йому право сплачувати кошти за орендоване майно з порушенням строків, встановлених умовами Договору оренди №РОФ-1585.

04.02.2019р. скаржник надіслав суду апеляційної інстанції лист, в додатки до якого надав (за його ствердженням) докази часткової сплати орендної плати - копії платіжних доручень№325 від 28.12.2018р. на суму 15000грн., №327 від 04.01.2019р. на суму 10000грн., №342 від 17.01.2019р. на суму 10000грн., №336 від 14.01.2019р. на суму 5000грн., №33 від 14.01.2019р. на суму 5000грн., №356 від 25.01.2019р. на суму 5000грн., №360 від 30.01.2019р. на суму 3000грн., що є додатковими доказами, поданими суду апеляційної інстанції без обґрунтування неможливості їх подання суду першої інстанції, котрі не досліджуються виходячи із положень ч.3 ст.269 ГПК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуване рішення від 20.11.2018р. ухвалено судом першої інстанції відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування чи зміни відсутні.

За таких обставин рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2018р. залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України,

колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2018р. у справі №915/775/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ТОВ «Арбузинська біопаливна компанія».

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 18 березня 2019 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.О.Будішевська

Суддя С.В. Таран