ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа№ 911/2624/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Київської області

від 13.07.2018 (повний текст складено 20.07.2018)

у справі № 911/2624/17 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом ОСОБА_2

до Приватного акціонерного товариства

«Васильківська Сільгоспхімія»

про стягнення 470 568, 75 грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Васильківська Сільгоспхімія», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Васильківська Сільгоспхімія» (далі - ПрАТ «Васильківська Сільгоспхімія», відповідач) про стягнення 470 568,75 грн. заборгованості за Договором пільгової купівлі-продажу цінних паперів на першому етапі розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» № 1 від 27.11.2006 та Договором купівлі-продажу цінних паперів на другому етапі розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» № 1 від 05.12.2006. В обґрунтування своїх вимог зазначив про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за двома Договорами купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до яких позивач (покупець) придбав, а відповідач (продавець) продав прості іменні акції та зобов'язався за умови повної оплати, яка, як стверджував позивач, виконана в повному обсязі, видати покупцю Сертифікати акцій та передати незалежному реєстратору пакет документів для здійснення переходу права власності на цінні папери з продавця на покупця на протязі 5-ти банківських днів з моменту реєстрації випуску акцій, відтак просив стягнути з відповідача сплачені позивачем за прості іменні акції кошти згідно вищевказаних договорів.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, заявив про застосування до позовних вимог позовної давності та просив суд відмовити у задоволенні вказаних вимог у зв'язку з пропуском позовної давності.

21.06.2018 до Господарського суду Київської області надійшло доповнення до заяви відповідача про застосування позовної давності, згідно якої останній просив суд застосування до позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 470 568,75 грн строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.07.2018 у справі № 911/2624/17 в позові ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Васильківська Сільгоспхімія» про стягнення 470 568, 75 грн відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування своїх вимог зазначив про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення. Апелянт не погодився з висновками суду першої інстанції про відмову в позові за пропуском строку позовної давності, зазначаючи, що з метою конкретизації умов Договорів № 1 від 27.11.2006 та № 1 від 05.12.2016 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду б/н від 05.12.2007 про доповнення розділу 4 п. 4.3, який викладено в наступній редакції: у разі невиконання продавцем зобов'язань згідно п.п. 2.3, 2.6 та 2.9, покупець має право вимагати повернення сплачених коштів. Крім цього, п. 7.1 Договорів викладено у новій редакції: Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до закінчення сторонами своїх зобов'язань по ньому, але не пізніше 05.12.2014. Апелянт також звертав увагу, що позивачу не відомо про наміри відповідача не виконувати Договори, оскільки відповідно до протоколу чергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» від 08.04.2011, наявність якого відповідач не заперечував, в порядку денному п. 20 поставлено питання про скасування рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» від 04.07.2006. Однак, жодного рішення з цього питання прийнято не було, відтак апелянт вважав, що ним не було порушено строків позовної давності на звернення з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував на безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що у кредитора ОСОБА_2 (покупця акцій) право вимоги до ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» (продавця акцій) виникло з моменту порушення товариством строків виконання договірних зобов'язань по проведенню додаткової емісії акцій, які визначено загальними зборами ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія». При цьому, на дату укладання Додаткової угоди від 05.12.2007 договірні зобов'язання вже були порушенні і про це позивачу було достеменно відомо. Відповідач також звертав увагу на те, що в період проведення розміщення акцій ОСОБА_2 виконував обов'язки голови правління ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» та одночасно очолював комісію з розміщення акцій, саме він був зобов'язаний вчинити всі необхідні від імені ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» дії для здійснення додаткової емісії акцій. Таким чином, відповідач вважав, що позивач звернувся до суду з пропуском загального строку позовної давності, відповідно суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подану відповідачем заяву про їх застосування.

В судове засідання апеляційної інстанції 19.03.2019 з'явився позивач та його представник, а також представник відповідача, представник позивача в судовому засіданні надав пояснення та підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, статут Відкритого акціонерного товариства «Васильківська «Сільгоспхімія» (а.с. 43-59, т.2) затверджено загальними зборами акціонерів цього товариства № 1 від 19.08.1999, згідно якого передплата на додатково випущені акції проводиться у загальному порядку. Акціонери користуються переважним правом на придбання додатково випущених акцій (п. 6.9 вказаної редакції статуту).

Відповідно до сертифікату акції UA від 27.01.2016 (а.с. 79, т. 1) позивач є власником іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Васильківська «Сільгоспхімія» із статутним фондом 161 504 грн. в розмірі 73 595, 00 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Васильківська Сільгоспхімія» № 2 від 04.07.2006 (а.с. 80-86, т. 1) загальними зборами акціонерів затверджено рішення про збільшення статутного фонду шляхом емісії акцій.

Протоколом рішення про додатковий випуск (емісію) акцій Відкритого акціонерного товариства «Васильківська «Сільгоспхімія» від 04.07.2006 (а.с. 61-67) визначено, що при відмові від випуску акцій, товариство повертає передплатникам протягом 30 днів з моменту прийняття такого рішення, внесені ними грошові кошти (п. 17).

27.11.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Васильківська Сільгоспхімія», правонаступником якого є ПрАТ «Васильківська Сільгоспхімія» (відповідачем, продавцем за договором) та акціонером ОСОБА_2 (позивачем, покупцем за договором) укладено Договір пільгової купівлі-продажу цінних паперів на першому етапі розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» № 1 (далі - Договір від 27.11.2006), за умовами якого продавець зобов'язався продати цінні папери, а покупець - купити їх на умовах Договору.

Вид: акції прості іменні. Емітент: Відкрите акціонерне товариство «Васильківська Сільгоспхімія». Номінальна вартість 0,25 грн. У кількості 662 355 грн по ціні 0,25 грн. Сума договору: 165 588,75 грн. (п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 Договору).

05.12.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Васильківська Сільгоспхімія», правонаступником якого є ПрАТ «Васильківська Сільгоспхімія» (відповідачем, продавцем за договором) та акціонером ОСОБА_2 (позивачем, покупцем за договором) також укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів на другому етапі розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» № 1 (далі - Договір від 05.12.2006), за умовами якого продавець зобов'язався продати цінні папери, а покупець - купити їх на умовах договору.

Вид: акції прості іменні. Емітент: Відкрите акціонерне товариства «Васильківська Сільгоспхімія». Номінальна вартість 0,25 грн. У кількості 1 864 050 грн по ціні 0,25 грн. Сума договору: 466 012,50 грн (п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 договору від 05.12.2006).

Решта умов цих Договорів ідентичні за своїм змістом, зокрема, згідно п.п. 2.3, 2.6 Договорів продавець, після виконання вимог п. 2.2 надає покупцю «Зобов'язання про продаж відповідної кількості акцій». Продавець, після виконання вимог п. 2.5 Договору надає покупцю «Зобов'язання про продаж відповідної кількості акцій».

Відповідно до п.п. 2.7, 2.8, 2.9 Договорів покупець повинен повністю сплатити заявлені акції в термін не пізніше шести місяців з дня реєстрації змін до статуту, пов'язаних із збільшенням статутного фонду. У випадку невиконання терміну, встановленого для оплати акцій:

- за час прострочки акціонер сплачує по 10 % з недонесеної суми;

- до моменту внесення внеску повністю і виплати вищевказаних сум, боржник приймає участь в управлінні товариством тільки з правом дорадчого голосу;

- при несплаті протягом 3 місяців після встановленого строку платежу акціонерне товариство має вилучити неоплачені акції і реалізувати ці акції у порядку, встановленому Наглядовою радою за поданням голови правління товариства. Попередній внесок повертається акціонеру за вирахуванням сум на покриття можливих матеріальних витрат товариства, збитків, а також 10 % від вартості внеску, на відшкодування моральної шкоди, заподіяних товариству.

Положеннями п. 2.8 Договорів сторони погодили, що покупець подає продавцю на протязі двох банківських днів з моменту здійснення платежів за п. 2.7 оригінал та копію відповідного платіжного доручення.

Продавець, після виконання вимог п. 2.8 Договору надає покупцю «Зобов'язання про продаж відповідної кількості акцій» (п. 2.9 Договорів).

За змістом п. п. 2.10, 2.11 Договорів за умови повної оплати вартості акцій, товариство видає покупцю сертифікат акцій встановленого зразку. При отриманні сертифікату акцій, зобов'язання про продаж відповідної кількості акцій підлягають поверненню у правління товариства і анулюванню. Після затвердження результатів розміщення акцій та повної сплати номінальної вартості заявлених акцій, продавець зобов'язується передати незалежному реєстратору необхідний пакет документів для здійснення переходу права власності на цінні папери, вказані в п.п. 1.2-1.5 Договору, з продавця на покупця на протязі 5-ти банківських днів з моменту реєстрації випуску акцій.

Договори згідно п. 7.1 вступають в силу з моменту їх підписання і діють до закінчення виконання сторонами своїх зобов'язань по них.

Крім цього, між сторонами укладено Додаткову угоду від 05.12.2017 до Договорів № 1 від 27.11.2006 купівлі-продажу цінних паперів на першому етапні розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» та № 1 від 05.12.2006 купівлі-продажу цінних паперів на другому етапі розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська Сільгоспхімія» від 05.12.2007, якою сторони погодили внести зміни в розділ 4 Договорів № 1 від 27.11.2006 та № 1 від 05.12.2006, додавши до нього пункт 4.3 в наступній редакції: «В разі невиконання продавцем зобов'язань, вказаних в п.п. 2.3, 2.6 та 2.9, покупець має право вимагати повернення сплачених коштів».

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цінні папери - документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобов'язань згідно з умовами їх розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам.

Права, посвідчені іменним цінним папером, передаються у порядку, встановленому законами України (ч. 3 ст. 4 згаданого Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до ст. 4 Закону країни «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, що розмістила (видала) цінний папір, та особи, що індосували його, відповідають перед його законним володільцем солідарно. У разі задоволення вимоги законного володільця ордерного цінного паперу про виконання посвідченого цим папером зобов'язання однією або кількома особами з числа тих, хто має такі зобов'язання, особи, що індосували цінний папір, набувають право зворотної вимоги (регресу) щодо інших осіб, які мають зобов'язання за цінним папером. Відмова від виконання зобов'язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов'язання або на його недійсність не допускається.

За договором купівлі-продажу (ст. 655 ЦК України) одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, 04.06.2007 відповідачем видано позивачу зобов'язання про продаж відповідної кількості акцій № 9 та тимчасове свідоцтво про підтвердження внеску, відповідно до якого після повної сплати заявленої за Договором № 1 від 27.11.2006 номінальної вартості акцій ОСОБА_2 буде видано Сертифікат акцій встановленого зразка.

27.06.2007 відповідачем видано позивачу зобов'язання про продаж відповідної кількості акцій № 10 та тимчасове свідоцтво про підтвердження внеску, згідно якого після повної сплати заявленої за Договором № 1 від 05.12.2006 номінальної вартості акцій ОСОБА_2 буде видано Сертифікат акцій встановленого зразка.

За матеріалами справи, на виконання умов Договорів позивачем сплачено відповідачу 470 568,75 грн., з яких: 165 588,75 грн. (за договором № 1 від 27.11.2006) та 304 980 грн. (за договором № 1 від 05.12.2006), що підтверджується зобов'язаннями про продаж відповідної кількості акцій № 9 від 04.06.2007 та № 10 від 27.06.2007 на тимчасове Свідоцтво про підтвердження внеску платіжного доручення № 6 від 06.12.2006, платіжним дорученням № 8 від 08.12.2006, квитанцією № 233 від 12.12.2016, квитанцією № 192 від 13.12.2006, квитанцією № 50 від 14.12.2006, квитанцією № 149 від 25.04.2007, квитанцією № 173 від 07.05.2007, квитанцією № 146 від 04.06.2017, квитанцією № 166 від 08.06.2007, платіжним дорученням № 10 від 20.06.2017, квитанцією № 32 від 25.06.2007, квитанцією № 219 від 27.06.2007 та квитанції № 124 від 30.07.2007, належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 88, 90-103, т. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом відповідач свої зобов'язання за Договорами від 27.11.2006 та 05.12.2006 належним чином не виконав, зокрема, не видав покупцю сертифікату акцій встановленого зразку, а після затвердження результатів розміщення акцій, не здійснив державної реєстрації випуску акцій та повної сплати номінальної вартості заявлених акцій; не передав незалежному реєстратору необхідного пакету документів для здійснення переходу права власності на акції з продавця на покупця; не затвердив звіту про результати розміщення акцій, не зареєстрував випуску акцій, а також зміни до статуту, пов'язані із збільшенням статутного капіталу.

Таким чином, позивач на підставі п. 4.3 Договорів № 1 від 27.11.2006 та 05.12.2006 (в редакції додаткової угоди від 05.12.2007) звернувся до відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів.

Проте, відповідач позивачу сплачених на виконання Договорів № 1 від 27.11.2006 та від 05.12.2006 грошових коштів в розмірі 470 568,75 грн. не сплатив, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Доводи відповідача про те, що Додаткова угода від 05.12.2007 укладена поза межами строку, визначеного у рішенні про розміщення цінних паперів та без прийняття уповноваженим органом емітента - відповідача змін до умов розміщення додаткового випуску, а відтак не може бути прийнята судом до уваги, адже Додаткова угода від 05.12.2007 є правомірною в силу положень ст. 204 ЦК України, не визнана недійсною в судовому порядку.

Крім цього, вказана угода подана позивачем в судовому засіданні суду першої інстанції 22.06.2017, тобто до закінчення підготовчого засідання на виконання ухвали суду від 15.06.2018, а відповідач в порядку ч. 11 ст. 80 ГПК України до закінчення підготовчого засіданні не просив виключити її з числа доказів, відповідно місцевий суд дійшов правомірного висновку, що Додаткова угода від 05.12.2007 є належним й допустимим доказом у даній справі в розумінні ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України та достовірним доказом в сукупності з іншими дослідженими судом доказами для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування в порядку ст. 79 ГПК України.

Посилання відповідача на те, що його зобов'язання в частині видачі позивачу сертифікату акцій та передання належному реєстратору необхідного пакету документів для здійснення переходу права власності на цінні папери є припиненими за неможливістю виконання в порядку ст. 607 ЦК України, не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані, адже ці зобов'язання відповідача припинилися саме внаслідок невиконання останнім договірних зобов'язань, а саме, п. 2.10 Договорів від 27.11.2006 та від 05.12.2006.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 470 568, 75 грн.

Разом з цим, як вище згадувалось, під час судового розгляду справи місцевим судом, відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Позовна давність згідно ст. 256 ЦК України - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність на підставі ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність на підставі ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи, відповідно перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові в зв'язку із спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено матеріали справи, право вимоги позивача на повернення сплачених коштів за акції додаткового випуску в розмірі 470 568,75 грн. виникло 05.12.2007 (дата укладення Додаткової угоди від 05.12.2007 до Договорів № 1 від 27.11.2006 купівлі-продажу цінних паперів на першому етапі розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» та № 1 від 05.12.2006 купівлі-продажу цінних паперів на другому етапі розміщення акцій додаткового випуску ВАТ «Васильківська Сільгоспхімія» від 05.12.2007, де визначено право покупця вимагати повернення сплачених коштів за умови неналежного виконання відповідачем зобов'язань, вказаних в. п.п. 2.3, 2.6 та 2.9 Договорів.

Позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права лише 01.09.2017, що підтверджується відміткою канцелярії Господарського суду Київської області на першому аркуші позовної заяви (а.с. 47, т. 1).

Оскільки станом на 05.12.2007 позивач був обізнаний про невиконання відповідачем договірних зобов'язань, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності. Відповідно доводи апелянта в цій частині як безпідставні та необґрунтовані відхиляються судом апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, дату подачі позову до суду 01.09.2017 (підтверджено вхідним реєстраційним штампом Господарського суду Київської області) та заяву відповідача про застосування строків позовної давності, апеляційний суд дійшов висновку про законність рішення місцевого суду про відмову в задоволенні позову по спливу строку позовної давності.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 13.07.2018 у справі № 911/2624/17 - без змін.

Матеріали справи № 911/2624/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.03.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко