ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/801/18

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши скаргу (за вх. №2-844/18 від 25.02.2019р.) Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М.М.

у справі №916/801/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" (вул. Максимовича, 4, оф.211, Вінниця, 21036),

до відповідача: Фірми "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул.Спиридонівська, 31, офіс 1, м. Одеса, 65020),

про стягнення 2701839,60 грн. збитків.

Представники сторін:

Від позивача: Воробйов А.В.;

Від відповідача: Косов О.В.;

Від виконавця: Долинський М.М.

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 представник Фірми «Давос» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернувся до господарського суду Одеської області з скаргою (за вх. №2-844/19) на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. в порядку ст. 339 ГПК України та ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

26 лютого 2019 року згідно розпорядження керівника апарату №132, у зв`язку з перебуванням судді Демешина О.А. у відпустці з 25.02.2019р., було проведено повторний автоматичний розподіл скарги по справі №916/801/18.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 було призначено суддю Волкова Р.В.

Ухвалою від 27.02.2019 було призначено скаргу до розгляду на 11.03.2019, викликано учасників справи у засідання. Приватного виконавця повідомлено телефонограмою від 27.02.2019.

У скарзі на дії приватного виконавця заявник просив:

- зупинити, до набрання законної сили рішення суду за даною скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, реалізацію майна Фірми «Давос» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю () у вигляді 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4;

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про опис та арешт майна боржника №58093063 від 24.01.2019, зобов'язавши вищевказану особу скасувати дану постанову;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо направлення на реалізацію арештованого майна Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (), а саме: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, - через електронний торговий майданчик оператора Державного підприємства "Сетам" () за вартістю, визначеною звітом про незалежну оцінку майна від 07.02.2019 року, виконаного Приватним підприємством «Брокбізнесконсалт» в особі оцінювача Суслова В'ячеслава Борисовича;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо використання у виконавчому провадженні звіту про незалежну оцінку майна від 07.02.2019, виконаного Приватним підприємством «Брокбізнесконсалт» в особі оцінювача Суслова В'ячеслава Борисовича для подальшої примусової реалізації об'єкту оцінки на електронних торгах, згідно норм Закону України "Про виконавче провадження", зобов'язавши приватного виконавця призначити незалежну нову (повторну) оцінку описаного та арештованого нерухомого майна Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (), а саме: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4.

Ухвалою від 27.02.2019 клопотання представника Фірми "Давос" у формі ТОВ про зупинення реалізації майна до набрання законної сили рішення суду по справі №916/801/18 було залишено без задоволення.

Також, 25.02.2019 від Фірми «Давос» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява (вх.№2-845/19) про забезпечення доказів шляхом виклику та допиту свідка Гордовського Олега Вагіфовича, яка була ухвалою від 27.02.2019 також залишена без задоволення.

07.03.2019 за вх.№4619/19 від ТОВ «Вімексім» надійшло заперечення на скаргу на дії приватного виконавця.

11.03.2019 від приватного виконавця надійшло клопотання про залучення до справи копії матеріалів виконавчого провадження.

11.03.2019 від ТОВ «Вімексім» надійшла заява про фальсифікацію доказів, поданих відповідачем, зокрема, роздруківок оголошень з «OLX.UA» та пошукового порталу «GOOGLE».

В обґрунтування скарги на дії виконавця заявник зазначає про те, що 15.01.2019 було відкрито виконавче провадження №58093063 на підставі наказу господарського суду Одеської області №916/801/18 від 28.12.2018 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімексім» з Фірми «Давос» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю 2701839,60 грн. збитків та 40527,59 грн. судового збору.

24.01.2019 виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, яке складається з двох окремо розташованих будівель загальною площею 340,6 кв.м., а саме: санпропускник з котельною, що позначені на плані літерами «Б-Б1», площею 163,5 кв.м., що складається із 6-ти приміщень (основні та допоміжні); павільйон морвокзалу, позначений на плані літерою «Х», площею 177, 1 кв.м., що складається з 1-ти приміщень (основні та допоміжні) (далі - майно боржника).

Вказує, що виконавець не повідомляв боржника або його представників, що збирається 24.01.2019 проводити опис та арешт майна, порушив вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Приватним виконавцем не було роз'яснено сторонам виконавчого провадження про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця, а також зробити зауваження та заяви. Постанова не містить підписів боржника та стягувача, в ній також відсутні відмітки про відмову від підпису зазначених осіб. Також, відсутня інформація щодо вручення постанови про опис та арешт майна сторонам виконавчого провадження.

Зазначає, що про наявність постанови від 24.01.2019 скаржник дізнався 18.02.2019, коли отримав копію короткого звіту про незалежну оцінку майна від 07.02.2019 (надіслано виконавцем 12.02.2019). Копію повного звіту представник скаржника Грамма О.В. отримав 15.02.2019, проте без жодних правових підстав (у Грамми О.О. не було відповідних повноважень).

Крім того, 19.02.2019 Гордовським О.В. (особою, якій майно було передано на відповідальне зберігання) уповноваженому представнику скаржника через електронну пошту було надіслано постанову про опис та арешт майна від 24.01.2019.

Заявник вказує, що станом на момент подачі скарги (25.02.2019) в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня інформація про наявність постанови про опис та арешт майна боржника.

Крім того, зазначає, що всупереч вимогам п.2 абз.3 ч.5 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» у постанові від 24.01.2019 не зазначено площу приміщень (внутрішніх) будівлі, їх призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташовані приміщення, інформацію про підсобні приміщення та споруди.

Заявник вказує, що постанова від 24.01.2019 складена у м. Кілія, однак у самій постанові виконавцем вказано місце її виконання - м.Одеса.

31.01.2019 виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у вигляді Приватного підприємства «Брокбізнесконсалт» в особі оцінювача Суслова Вячеслава Борисовича, - для участі у виконавчому провадженні шляхом надання звіту та визначення ринкової вартості майна, що зазначено у переліку постанови від 24.01.2019. 01.02.2019 виконавцем укладено договір із вказаним підприємством №49.

Скаржник вказує, що встановлена звітом оцінка майна у розмірі 1812388,00 грн. є заниженою, а оцінку проведено із порушенням чинного законодавства. Так, оцінювач у період з 01.02.2019 по 07.02.2019 не оглядав арештоване майно, у наданій копії звіту відсутні належні та допустимі докази проведення особистого огляду об'єкта оцінки: відсутні фотографії об'єкта оцінки, конкретні характеристики об'єкту, у тому числі його внутрішніх приміщень. Об'єкт лише фотографувався державним виконавцем 24.01.2019, дата оцінки - 04.02.2019 - це п'ятниця, а закінчення оцінки датовано 07.02.2019 (понеділок), що також виключає можливість особистого огляду оцінювачем приміщень.

Зазначає, що приміщення знаходиться у відмінному стані, зроблено євроремонт із застосуванням дорогих будівельних матеріалів, тоді як у звіті зазначено, що приміщення санпропускнику знаходиться у доброму стані із ремонтом економ-класу.

Скаржник посилається на те, що оцінювачем в ході розрахунку вартості дохідним підходом невірно встановлено розмір ринкової орендної ставки, а також коефіцієнти коригування; використано необ'єктивні дані щодо аналогічних об'єктів оцінки. Заявник допускає вказівку у звіті оголошень, які не існують, оскільки за характеристиками їх не було знайдено на певних інтернет-ресурсах, а при введенні у пошук Google номеру телефону з першого використаного оголошення виводиться інформація, що це, можливо, шахрай.

Відповідно до довідки Фірми «Давос» у вигляді ТОВ від 20.02.2019 балансова вартість майна складає 5460000,00 що майже втричі перевищує встановлену оцінювачем вартість об'єкта.

У запереченні на скаргу на дії приватного виконавця стягувач вказує наступне.

Прохальна частина скарги не містить вимогу визнати недійсною оцінку нерухомого майна боржника, як то передбачено ч.5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому обраний спосіб захист прав є юридично неспроможним, оскільки виконавець не є експертом з оцінки нерухомого майна, а тому керується чинним звітом про оцінку майна.

Подає доказ виправлення помилки щодо вчинення виконавчих дій 24.01.2019 у м.Кілії.

Просить застосувати наслідки ч.9 ст.80 ГПК України до поданих відповідачем доказів у зв'язку з тим, що вони не надсилались заздалегідь іншим учасникам справи.

Вказує, що скаржником пропущено строк подання скарги, а клопотання про поновлення строку не подано. Зазначає, що факт отримання постанови Граммою О.О. 18.02.2019 не доведено, посилається на те, що Грамма О.О. отримав звіт про оцінку 12.02.2019, при цьому не зазначив до звіту жодних зауважень.

Посилається на те, що позивач та відповідач не досягли згоди щодо вартості майна. Вказує, що ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» не містить вимогу до виконавця направити сторонам повний текст оцінки майна, а лише зобов'язує повідомити сторони виконавчого провадження про результати оцінки.

Зазначає, що доказів, які свідчать про те, що оцінювач не здійснював огляд нерухомого майна боржника, не надано, а фотографії, використані у звіті, підтверджують огляд оцінювачем об'єкта.

Вказує, що скаржник не володіє спеціальними знаннями, необхідними для з'ясування правомірності розрахунку оцінювачем вартості нерухомого майна.

Матеріали справи містять копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2018, який містить реальну вартість нерухомого майна відповідача - 437470,00 грн.

У судовому засіданні приватний виконавець підтримав позицію стягувача, у задоволенні скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення сторін, приватного виконавця, суд встановив наступне.

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вімексім» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Фірми «Давос» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про повернення 740,230 т ячменю 3-го класу, українського врожаю 2016 року, переданого відповідно до складської квитанції на зерно від 22.09.2016 №9 до договору поставки від 22.09.2016 № ВКЯ 22/09-16-0ІД.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.09.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімексім» задоволено повністю: з Фірми «Давос» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімексім» стягнуто 2 701 839, 60 грн. збитків та 40 527, 59 грн. судового збору. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 рішення господарського суду було залишено без змін.

28.12.2018 господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 19.09.2018 року у справі №916/801/18.

15.01.2019 приватним виконавцем Долинським М.М. було відкрито виконавче провадження №58093063, про що винесено постанову.

Крім того, 15.02.2019 виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця.

Виконавцем складено лист від 15.01.2019 №382 про направлення сторонам виконавчого провадження до відома постанови про відкриття виконавчого провадження, винесену при виконанні наказу №916/801/18 від 28.12.2018.

Також виконавцем складено лист від 15.01.2019 №384 про направлення сторонам виконавчого провадження постанови про стягнення з боржника основної винагороди.

15.01.2019 виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 3017603,91 грн.

Виконавцем складено лист від 15.01.2019 №385 про направлення сторонам, а також територіальному сервісному центру №5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області постанови про арешт майна боржника від 15.01.2019.

У матеріалах виконавчого провадження наявна роздруківка пошуку за поштовим ідентифікатором 027 на офіційному веб-порталі «Укрпошти» (прийнято поштовим відділенням 17.01.2019, вручено 21.01.2019).

23.01.2019 приватним виконавцем зроблено запит щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яким встановлено належність боржнику 6/100 часток комплексу будівель та споруд (вул. Железнякова, 4, м. Кілія, Кілійський район, Одеська область).

24.01.2019 за №545 виконавцем зроблено запит до КП «Кілійська районна рада» районне бюро технічної інвентаризації, в якому він просить надати технічні та правоустановчі документи на об'єкт нерухомості, а саме - вищезазначений комплекс будівель та споруд у частці власності 6/100. На вказаному запиті міститься відмітка про його отримання Козловою М.М. 24.01.2019.

24.01.2019 виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, яке складається з двох окремо розташованих будівель загальною площею 340,6 кв.м., а саме: санпропускник з котельною, що позначені на плані літерами «Б-Б1», площею 163.5 кв.м., що складається із 6-ти приміщень (основні та допоміжні); павільйон морвокзалу, позначений на плані літерою «Х», площею 177, 1 кв.м., що складається з 10-ти приміщень (основні та допоміжні) (далі - майно боржника).

В постанові вказано, що майно знаходиться в задовільному стані та потребує висновку експерта. На описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним: заборона відчуження. Відповідальним зберігачем призначено Гордовського Олега Вагіфовича, який попереджений про кримінальну та матеріальну відповідальність та отримав копію постанови, про що міститься його підпис.

Виконавчі дії проведені у присутності понятих - Поліщука П.А., Кузьми О.П.

Підписи сторін виконавчого провадження у постанові про опис та арешт майна від 24.01.2019 відсутні.

31.01.2019 за вх.№887 виконавцем отримано заяву ТОВ «Вімексім» про проведення оцінки описаного майна, де стягувач вказує, що не може зв'язатись з боржником, тому узгодити ціну є неможливим, просить провести оцінку описаного майна.

31.01.2019 виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Складено лист за вих.№610 від 31.01.2019 про направлення сторонам та 4 фінансовим установам постанови про арешт коштів боржника.

31.01.2019 виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено Приватне підприємство «Брокбізнесконсалт», який має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності.

У матеріалах виконавчого провадження наявна роздруківка пошуку за поштовим ідентифікатором 977 на офіційному веб-порталі «Укрпошти» (прийнято поштовим відділенням 04.02.2019, вручено 11.02.2019).

Також, у матеріалах виконавчого провадження наявна роздруківка пошуку за поштовим ідентифікатором 458 на офіційному веб-порталі «Укрпошти» (прийнято поштовим відділенням 01.02.2019, вручено 11.02.2019).

Надано також копію звіту про незалежну оцінку 6/100 частин комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, що належать Фірмі «Давос» у формі ТОВ. Датою оцінки у вказаному звіті вказано 04.02.2019, дата завершення складання звіту - 07.02.2019.

Звітом визначено ринкову вартість предмета оцінки - 1812388,00 грн.

Підставою для проведення оцінки вказано постанову виконавця від 01.01.2019 та Договір №49 від 01.02.2019.

У розрахунку вартості дохідним підходом використано ціну оренди на об'єкти нерухомості, які знаходяться у м. Ізмаїл, у правці на торг вказано, що для Одеського ринку комерційної нерухомості орендна ставка, в середньому, менше вартості пропозицій. У розрахунку вартості порівняльним підходом для порівняння обраний один об'єкт, який знаходиться у м. Кілія (інші знаходяться у м. Вилково та м. Ізмаїл). У додатках до звіту є фотографії об'єкту оцінювання.

Виконавцем складено лист від 12.12.2019 за вих.№854 щодо направлення сторонам виконавчого провадження копії звіту про незалежну оцінку, при цьому додаток вказаний на 2 арк. На зазначеному листі міститься підпис Грамма О.О. та вказівка про отримання без дати. У матеріалах справи міститься копія довіреності від боржника на ім'я Грамми О.О. від 01.01.2019 на отримання усіх видів кореспонденції у поштових відділеннях ПАТ «Укрпошта».

12.02.2019 виконавцем подано заявку щодо передачі на реалізації арештованого майна №856 за вартістю 1812388,00 грн.

06.03.2019 виконавцем видано постанову про виправлення помилки у процесуальному документі - а саме, у постанові від 24.01.2019 змінити місце проведення виконавчих дій з м. Одеса на м. Кілія.

Відповідно до п.10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані, зокрема:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Всупереч зазначеному вище, приватним виконавцем не було роз'яснено сторонам виконавчого провадження про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця, а також зробити зауваження та заяви. Докази протилежного у матеріалах скарги відсутні.

Відповідно до абз.4 ч.5 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Згідно з абз.2 п.12 Інструкції якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то постанова про опис та арешту майна (коштів) складається в чотирьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, а інші - вручаються зберігачеві майна та сторонам виконавчого провадження під підпис.

Постанова від 24.01.2019 не містить підписів боржника та стягувача, в ній також відсутні відмітки про відмову від підпису зазначених осіб.

Також, відсутні інші докази вручення постанови про опис та арешт майна сторонам виконавчого провадження.

Скаржник вказує, що про існування постанови від 24.01.2019 дізнався лише при отриманні копії звіту про незалежну оцінку.

У матеріалах скарги наявні докази отримання уповноваженим представником скаржника 18.02.2019 поштового відправлення від приватного виконавця з поштовим ідентифікатором 736, скаржник вказує, що цим відправленням ним було отримано копію короткого звіту про оцінку майна - з пошуку на веб-порталі «Укрпошта» вбачається прийняття об'єктом поштового зв'язку відправлення 12.02.2019, отримання адресатом 18.02.2019.

Крім того, скаржник зазначає, що копію повного звіту уповноважений представник отримав 15.02.2019. Доказів протилежного стягувачем не надано або приватним виконавцем не надано.

Отже, судом встановлено, що строк для подання скарги заявником не пропущено.

Також, скаржник вказує, що 19.02.2019 Гордовським О.В. (особою, якій майно було передано на відповідальне зберігання) уповноваженому представнику скаржника через електронну пошту було надіслано постанову про опис та арешт майна від 24.01.2019, втім у матеріалах справи відсутні докази наявності електронного листування.

Щодо посилання стягувача на пропуск строку звернення зі скаргою суд вказує наступне.

Вказівка на те, що постанова про опис та арешт майна від 24.01.2019 підписана того ж числа Гордовським О.В., який є штатним працівником Фірми «Давос» у формі ТОВ та працює на посаді економіста, а тому вважається отриманою того ж дня, не може братися до уваги.

У матеріалах скарги відсутні докази наявності у Гордовського О.В. повноважень представляти інтереси Фірми «Давос» у формі ТОВ. Посилання ж на те, що у матеріалах справи міститься доказ перебування Гордовського О.В. на посаді економіста (акт від 11.07.2018) є неспроможним, оскільки даний акт жодним чином не свідчить про те, що, по-перше, Гордовський О.В. на даний час перебуває у трудових відносинах з Фірмою «Давос» у формі ТОВ, а, по-друге, що він має повноваження на представництво інтересів боржника перед третіми особами.

Крім того, постанова про опис та арешт майна підписана Гродовським О.В. в якості особи, яка прийняла майно на відповідальне зберігання, а не як представником боржника.

Стягувач вказує, що Грамма О.О. отримав звіт про оцінку майна 12.02.2019, що підтверджується підписом на супровідному листі від 12.02.2019 за №854, втім підпис Грамми О.О. та вказівка про отримання не містить дати, а вихідна дата листа не підтверджує його отримання цим самим днем.

Заявником надані докази того, що станом на 23.02.2019 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за пошуком по номеру виконавчого провадження 58093063 шляхом використання ідентифікатора, який був зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження, а саме - БАД52Е705352, відсутня інформація про наявність постанови від 24.01.2019 про опис та арешт майна боржника.

Станом на дату засідання 11.03.2019 судом також перевірено інформацію про виконавче провадження шляхом пошуку за номером виконавчого провадження та використання ідентифікатора, виявлено відсутність інформації про постанову від 24.01.2019 у даному виконавчому провадженні.

Відповідно до п.2 абз.3 ч.5 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Всупереч зазначеному у постанові від 24.01.2019 не зазначено площу приміщень (внутрішніх) будівлі, їх призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташовані приміщення, інформацію про підсобні приміщення та споруди.

Скаржник вказує, що встановлена звітом оцінка майна у розмірі 1812388,00 грн. є заниженою, а оцінку проведено із порушенням чинного законодавства.

Стягувач зазначає, що матеріали справи містять копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2018, який містить реальну вартість нерухомого майна відповідача - 437470,00 грн. Втім, відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно не є доказом, який підтверджує вартість будь-якого об'єкту нерухомості. Також, вказана сума стосується усього комплексу будівель та споруд, в якому боржник володіє часткою в розмірі 6/100.

Крім того, встановлена у звіті про незалежну оцінку вартість об'єкта також не збігається із сумою, яка вказана у реєстрі прав власності.

Посилання стягувача на те, що надані фотографії дають змогу встановити невідповідність наданої скаржником інформації про проведення в 2013-2014 рр. євроремонту, не приймаються судом до уваги, оскільки для встановлення реального стану об'єкта нерухомого майна необхідні спеціальні знання, якими стягувач не володіє, як і боржник.

Також, з урахуванням зазначеного вище, судом не приймається до уваги надана скаржником довідка про балансову вартість об'єкта майна.

Ч.ч. 1,6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Так, зокрема, Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Вказаним стандартом (п.50) визначено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

П. 56 Національного стандарту №1 визначає, що звіт має, у тому числі, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Цьому кореспондують положення ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно з якими замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

З пояснень приватного виконавця в судовому засіданні вбачається, що суб'єкт оціночної діяльності був присутній на об'єкті нерухомості, який належить боржникові, виключно 24.01.2019, після цього додатково огляд описаного майна не проводився. Виконавець вказує, що саме тоді і було зроблено фотографії, які є у звіті про оцінку нерухомого майна.

Стягувачем також подано разом із запереченнями фотографії, більша частина яких є складовою частиною звіту про оцінку нерухомого майна. При цьому на вказаних фотографіях за підписом директору ТОВ «Вімексім» вказано дату фотозйомки - 24.01.2019

Постанова від 24.01.2019, однак, не містить інформації про присутність будь-кого, крім понятих та особи, якій майно передано на відповідальне зберігання.

Крім того, постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності винесена 31.01.2019, а тому суд приходить до висновку, що проведення огляду об'єкта оцінки, яке полягало у фотографуванні майна 24.01.2019, було проведено до призначення суб'єкта оціночної діяльності. При цьому доказів того, що фотографування проводив саме експерт, яким зроблено звіт про оцінку нерухомого майна, у матеріалах скарги немає.

Щодо способу захисту права та вимог, викладених у скарзі, суд вказує наступне.

Згідно з положеннями статей 3, 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Щодо наведеного суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 13.03.2018 у справі 914/881/17.

Водночас з огляду на положення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у ході здійснення виконавчого провадження наділений законом повноваженнями самостійно визначати вартість майна боржника, зокрема із залученням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, виконавець приймає рішення та несе відповідальність за вчинення дій щодо призначення суб'єкта оцінювання, погодження та прийняття проведеної оцінки до виконання, використання результатів проведеної оцінки, передачу нерухомого майна на торги за погодженою ним оцінкою.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що передбачене наведеною статтею Закону право сторін оскаржити в судовому порядку результати визначення вартості чи оцінки майна кореспондується із закріпленими у статті 339 ГПК України, статтях 2, 74 Закону України «Про виконавче провадження» положеннями щодо права сторін виконавчого провадження оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця під час виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ. Забезпечення зазначеного права віднесено до засад виконавчого провадження. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду (постанова від 15.02.2019 у справі №916/85/18).

Засадами виконавчого провадження є верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об'єктивність тощо, відповідно до яких виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

Приватний виконавець у ході здійснення виконавчого провадження наділений законом повноваженнями самостійно визначати вартість майна боржника шляхом залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, тому приймає рішення та несе відповідальність за вчинення дій щодо призначення суб'єкта оцінювання, погодження та прийняття проведеної оцінки до виконання, використання результатів проведеної оцінки, передачу нерухомого майна на торги за погодженою ним оцінкою.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги заявника на дії приватного виконавця, оскільки іншим способом заявник не має можливості захистити свої права.

Відносно того, що позивач посилається на відсутність доказів направлення відповідачем доказів учасникам справи та просить застосувати положення ст. 80 ГПК України, суд вказує наступне.

Згідно з положеннями ч.ч.1-8 ст.80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин.

Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З аналізу зазначених норм вбачається, що порядок подання доказів визначений законодавцем для процедури позовного провадження, зокрема, для подання доказів разом із заявами по суті справи.

Втім, подана скарга розглядається в межах судового контролю за виконанням судових рішень, тому вимоги щодо подання копій доказів заздалегідь іншим учасникам справи не можуть розповсюджуватися на розгляд скарги на дії виконавця, оскільки у даному випадку зацікавлені особи мають статус сторін виконавчого провадження, які мають інше коло прав та обов'язків, ніж учасники справи.

Щодо посилання сторонами виконавчого провадження на недійсність оголошень, а також на фальсифікацію певних доказів, то суд сприймає цю інформацію критично з огляду на те, що інформація в мережі Інтернет, зокрема, на сайтах, які містять оголошення, є змінною, а оригінали електронних доказів сторонами не надано до огляду.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з положеннями ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 341, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про опис та арешт майна боржника №58093063 від 24.01.2019 та зобов'язати Долинського Миколу Миколайовича скасувати дану постанову.

3. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо направлення на реалізацію арештованого майна Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (), а саме: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, - через електронний торговий майданчик оператора Державного підприємства "Сетам" () за вартістю, визначеною звітом про незалежну оцінку майна від 07.02.2019 року, виконаного Приватним підприємством "Брокбізнесконсалт" в особі оцінювача Суслова В'ячеслава Борисовича.

4. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо використання у виконавчому провадженні звіту про незалежну оцінку майна від 07.02.2019, виконаного Приватним підприємством "Брокбізнесконсалт" в особі оцінювача Суслова В'ячеслава Борисовича для подальшої примусової реалізації об'єкту оцінки на електронних торгах, згідно норм Закону України "Про виконавче провадження" та зобов'язати приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича призначити незалежну нову (повторну) оцінку описаного та арештованого нерухомого майна Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (), а саме: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 11.03.2019. Повний текст ухвали складено та підписано 13 березня 2019 р. Чинності ухвала набуває з моменту проголошення 11.03.2019. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10-ти днів з моменту підписання повного тексту.

Суддя Р.В. Волков