РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2019Справа № 910/681/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24»

про стягнення пені та штрафу в розмірі 124 175,53 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24» про стягнення пені та штрафу в розмірі 124 175,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором будівельного підряду «Під ключ» від 13.06.2017, в частині виконання робіт та поставки обладнання у строки, узгоджені сторонами у Договорі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/681/19. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

04.02.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що порушення строків виконання робіт за договором настало внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується Сертифікатом № 8105 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який виданий Полтавською торгово-промисловою палатою України, в свою чергу, несвоєчасна поставка устаткування відповідачем виникла з огляду на неможливість визначення конкретної дати виготовлення устаткування виробником та зазначає, що застосування відповідальності за порушення встановлених графіком строків виконання окремих робіт за Договором є недоцільним оскільки відповідачем виконано всі роботи за Договором, а відтак здійснені позивачем нарахування штрафних санкцій за порушення строків виконання окремих етапів робіт та поставки устаткування за Договором є безпідставними.

Також, 04.02.2019 відповідачем подано заяву про витребування доказів.

Суд дослідивши подані матеріали, визнав клопотання відповідача щодо витребування доказів необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню, оскільки, предметом позову є стягнення штрафних санкцій за порушення вже узгоджених сторонами у Додаткових угодах до Договору від 13.06.2017 строків виконання робіт та поставки обладнання, в свою чергу, листування при укладенні безпосередньо Договору та врегулювання розбіжностей при його укладенні, не є предметом дослідження у даній справ, а відтак, відповідачем не наведено, які саме обставини можуть підтвердити ці докази (або аргументи, які вони можуть спростувати), а також не доведено, що відповідні обставини входять до предмету доказування у даній справі.

14.12.2018 позивачем подано відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (далі - позивач, замовник) та Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване монтажне управління № 24» (далі - відповідач, підрядник) укладено Договір будівельного підряду «Під ключ», який зареєстровано в юридичному відділі замовника 13.06.2017 за № 699/17 (далі - Договір).

За умовами п. 1.1 Договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, а також необхідними матеріалами побудувати та укомплектувати необхідним устаткування за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов Договору та здати у встановлений строк об'єкт, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити закінчений будівництвом об'єкт.

Пунктом 1.3 Договору встановлено найменування та місцезнаходження об'єкту «Облаштування Валюхівського НГКР. Нове будівництво міжпромислового газопроводу-підключення від Валюхівської УКПГ на період проведення геолого-розвідувальних робіт для транспортування газу з північного напрямку групи родовищ (Тимофіївського НГКР, Куличихинського НГКР, Валюхівського НГКР, Новотроїцького НГКР, Західно-Новотроїцького НГКР) до газопроводів Глинсько-Розбишівський ГП-1 Ду500 Ру5,5МПа та ГП-2 Ду700 Ру5,5 МПа (за межами населених пунктів та території адміністративного підпорядкування Мало-Побиванської, Сергіївської, Качанівської сільських рад Гадяцького району та Погарщинської сільскої ради Лохвицького району Полтавської області)». Вузол підключення проектного газопроводу ДУ 400 до існуючих комунікацій на Валюхівській УКПГ. Будівельно-монтажні роботи «Під ключ», Полтавська області, Лохвицький район, на території адміністративного підпорядкування Погарщинської сільської ради (за межами населених пунктів).

Відповідно до п.п. 2.1-2.4 Договору початок виконання робіт - протягом п'яти робочих днів після передачі будівельного майданчика, закінчення виконання робіт - 31 серпня 2017 р.

Строки виконання робіт та поставки устаткування передбачені у Графіку виконання будівельних робіт (Додаток № 1) та Графіку поставки устаткування (Додаток № 5). Ці додатки є невід'ємними частинами даного Договору.

Місце виконання робіт: Полтавська область, Лохвицький район, на території адміністративного підпорядкування Погарщинської сільської ради (за межами населених пунктів).

Пунктами 3.1, 3.4. Договору обумовлено, що замовник передає за актом приймання-передачі в строк, не пізніше 5-ти робочих днів після укладення Договору Підряднику на період виконання робіт і до їх закінчення:

- придатний для виконання робіт будівельний майданчик разом з усіма необхідними для користування ним документами;

- проектно-кошторисну документацію.

Устаткування згідно з переліком та за цінами, визначеними в Специфікації вартості устаткування (Додаток № 3) поставляється підрядником комплектно на об'єкт в строки згідно з графіком поставки устаткування (додаток № 5):

- для здійснення вхідного контролю за адресою - 360008, м. Полтава, вул. Європейська, буд 173, ГПУ «Полтавагазвидобування»,

- для відвантаження - на місце виконання робіт.

Згідно з пунктами 5.1, 5.4., 5.6, 5.10 Договору приймання-передача робіт за Договором здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Приймання-передача закінченого будівництвом об'єкту оформляється актом введення об'єкту в експлуатацію, підписаним обома Сторонами після попереднього випробування. Підрядник зобов'язаний щомісячно, разом з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) та актом приймання-виконаних будівельних робіт (ф-КБ-2в), подавати Замовнику виконавчу документацію. Приймання устаткування здійснюється за актами прийму-передачі змонтованого обладнання.

У відповідності до п. 6.1. Договору, ціна Договору сформована на підставі проектно-кошторисної документації, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» та інших стандартів які розроблено в його розвиток» і складає 5 500 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 916 666,67 грн.

Ціна договору включає в себе:

- вартість будівельних робіт - 3 098 876,70 грн., в тому числі ПДВ 516 479,45 грн. (Додаток № 4 - Договірна ціна на виконання будівельних робіт);

- вартість устаткування - 2 401 123,30 грн., в тому числі 400 187,22 грн. (Додаток № 3 Специфікація вартості устаткування).

За умовами пунктів 6.5-6.7 Договору розрахунки за поставку устаткування замовник здійснює протягом 30 календарних днів після підписання акту приймання-передачі устаткування. Розрахунок за виконані роботи замовник здійснює протягом 30 календарних днів на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3), які складаються підрядником щомісячно по мірі готовності окремих робіт та надаються замовнику на підпис не пізніше 26 числа звітного місяця. Замовник підписує акти та довідку у разі відсутності зауважень, протягом 3 робочих днів з моменту надання підрядником. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) і довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) після підписання акту введення об'єкту в експлуатацію протягом 30 календарних днів.

Відповідно до пунктів 8.2 та 8.5 Договору:

- у разі невиконання підрядником взятих на себе зобов'язань з поставки устаткування у строки, зазначені у Графіку поставки устаткування до даного Договору, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування;

- у разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт (етапів робіт) підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робіт (етапів робіт) з яких допущено прострочення виконання.

Згідно з п. 11.5 Договору зміни та доповнення в цей Договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою у формі додатку до цього Договору, у порядку передбаченому чинним законодавством України.

Договір підряду набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 серпня 2017 р., в частині розрахунків до повного виконання (п. 12.6 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено графік виконання будівельних робіт згідно якого строк:

- поставки устаткування 12.06.2017-21.07.2017;

- загально будівельні роботи 15.06.-2017-15.07.2017;

- монтажні роботи 16.07.202017-20.08.2017;

- благоустрій - 11.08.2017-31.08.2017.

Згідно з Додатком № 2 до Договору сторони погодили Зведену договірну ціну до Договору (5 500 000 грн.) та визначили окремо вартість будівельних робіт (3 098 876,70 грн.) і вартість устаткування (2 401 123,30 грн.).

Додатком № 3 сторонами погоджено Специфікацію вартості устаткування, а Додатком № 4 - Договірну ціну на виконання будівельних робіт до Договору, у якому сторонами конкретизовано найменування, вартість, кількість устаткування і робіт.

У Додатку № 5 до Договору сторони погодили Графік поставки устаткування та конкретизували строки поставки устаткування - до 15.06.2017.

13.06.2017 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою викладено у новій редакції пункти 2.2., 12.6 Договору та внесено зміни в Графік виконання будівельних робіт і Графік поставки устаткування. Зокрема, визначено, що закінчення виконання робіт - згідно з графіком виконання будівельних робіт. Договір підряду набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами зобов'язань.

Додатком № 1 до Договору в редакції Додаткової угоди № 1 сторонами погоджено Графік виконання будівельних робіт та визначено, що поставка устаткування та виконання робіт здійснюється протягом 29 тижнів з дати підписання Договору.

Додатком № 5 до Договору в редакції Додаткової угоди № 1 сторонами узгоджено Графік поставки устаткування, у якому сторони відкоригувати строки поставки устаткування.

06.11.2017 сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, якою внесено зміни до Графіку поставки устаткування та встановлено кінцевий строк поставки всього устаткування на об'єкт будівництва - 01.01.2018.

29.12.2017 сторонами, у зв'язку зі зміною назв обладнання підприємствами постачальниками, укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, якою внесено зміни в Специфікацію вартості устаткування, в Графік поставки устаткування, в Графік виконання будівельних робіт.

Так, згідно з Додатком № 1 до Договору в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.12.2017, сторони встановили наступні строки виконання:

- будівельні роботи по 20.04.2018;

- монтажні роботи по 28.04.2018;

- благоустрій по 30.04.2018.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем допущено порушення строків поставки устаткування до 01.01.2018 та виконання всіх робіт до 30.04.2018, узгоджених сторонами при укладені Договору в графіках виконання будівельних робіт, поставки устаткування та специфікації вартості устаткування (в редакції Додаткової угоди № 3 та Додаткової угоди № 4).

У зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання будівельних робіт та строків поставки устаткування, визначених сторонами у Додатках № 1 та № 5 до Договору (в редакції Додаткової угоди № 3 та Додаткової угоди № 4), позивач звернувся до відповідача з претензією № 22-12002 від 20.09.2018 на суму 127 788,16 грн., з яких 22 722,27 грн. та 84476,19 грн. - штраф і 20 589,71 грн. пеня.

Однак, зазначена претензія відповіддю № 19/10-01 від 19.10.2018, залишена відповідачем без задоволення з огляду на те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання проміжних зобов'язань за договором втратило актуальність після здачі відповідного об'єкта в експлуатацію, у зв'язку з чим, позивач був змушений звернутися з позовом до суду.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору підряду та договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

В свою чергу, відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 2.2 (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.12.2017) та 2.3. Договору сторонами погоджено закінчення виконання робіт - згідно графіку виконання будівельних робіт, строки виконання робіт та поставки устаткування передбачені у Графіку виконання будівельних робіт (Додаток № 1) та Графіку поставки устаткування (Додаток № 5). Ці додатки є невід'ємними частинами даного договору.

Відповідно до Графіку виконання будівельних робіт (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.12.2017) строк виконання:

- будівельних робіт по 20.04.2018;

- монтажних робіт по 28.04.2018;

- благоустрій по 30.04.2018.

Таким чином, сторони встановили, що кінцевий строк виконання будівельних робіт на об'єкті - 28.04.2018.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, остаточно виконання будівельних робіт на об'єкті завершено лише у червні 2018 року, тобто відповідачем допущено прострочення виконання будівельних робіт за Договором згідно з узгодженим графіком виконання робіт вартістю 844 761,88 грн. з 29.04.2018 по 26.06.2018, що підтверджується Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які підписані та скріплені печатками у двосторонньому порядку, за:

- травень 2018 року на суму 204 469,81 грн. від 24.05.2018;

- травень 2018 року на суму 112 025,74 грн. від 29.05.2018;

- червень 2018 року на суму 528 266,33 грн. від 27.06.2018.

Крім того, згідно з графіком поставки устаткування (в редакції Додаткової угоди № 3 від 06.11.2017 та Додаткової угоди № 4 від 29.12.2017) кінцевий строк поставки устаткування, згідно з переліком, зазначеним у графіку - 01.01.2018.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору та погодженого Графіку поставки устаткування відповідачем поставлено, а позивачем прийнято устаткування згідно з актом прийому-передачі № 1 від 01.01.2017 на суму 1 192 406,17грн, згідно з актом прийому-передачі № 2 від 06.09.2017 на суму 573 906,17 грн., згідно з актом прийому-передачі № 15 від 26.12.2017 р. на суму 212 120,40 грн., згідно з актом прийому-передачі № 18 від 11.01.2018 на суму 76 800,00 грн.

Також, відповідачем поставлено, а позивачем прийнято устаткування 19.02.2018 за актом прийому-передачі № 24 на суму 140 658,12 грн., 13.03.2018 за актом прийому-передачі № 33 на суму 127 090,80 грн., 16.03.2018 за актом прийому-передачі № 37 на суму 51 846,95 грн., 05.04.2018 за актом прийому-передачі № 44 на суму 5 007,89 грн.

Таким чином, як встановлено судом, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання за Договором в частині узгоджених сторонами строків виконання окремих етапів робіт та строків поставки устаткування.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що порушення строків виконання робіт за договором настало внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується Сертифікатом № 8105 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який виданий Полтавською торгово-промисловою палатою України.

Згідно з п. 9.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором, якщо це є наслідком дії обставин непереборної сили, які існували під час укладення Договору та виникли поза волею сторін (пожежа, повінь, землетрус, інші стихійні лиха, війна і військові дії, блокада, страйк, дії урядів). Строк виконання зобов'язань відкладається на термін дії таких обставин.

Дія обставин непереборної сили повинна бути підтверджена Торгово-промисловою палатою України або організаціє., на яку покладені обов'язки по ліквідації таких обставин.

Однак, як вбачається з наявного у матеріалах справи Сертифікату № 8105 про форс-мажорні обставини) обставини непереборної сили), виданого Полтавською торгово-промисловою палатою України, він стосується обов'язків відповідача за Договором будівельного підряду «Під Ключ» № 863/17 від 17.07.2017, в свою чергу, предметом даного позову, є порушення відповідачем зобов'язань за Договором будівельного підряду «Під ключ», який зареєстровано в юридичному відділі замовника 13.06.2017 за № 699/17, а відтак суд не приймає означений сертифікат, як доказ наявності форс-мажорних обставин.

Таким чином, юудь-яких доказів які б свідчили про відсутність порушень умов Договору відповідачем до матеріалів справи не надано, як і не наведено обставин, які б звільняли відповідача від відповідальності за порушення взятих на себе за Договором зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, як встановлено судом, відповідачем допущено порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, в частині обумовленого Договором кінцевого строку виконання будівельних робіт та граничного строку поставки устаткування.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Пунктами 8.2 Договору сторонами узгоджено види порушень та штрафні санкції, які застосовуються Підрядника за Договором:

- у разі невиконання Підрядником взятих на себе зобов'язань з поставки устаткування у строки, визначені у Графіку поставки устаткування до даного Договору - пеня в розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування;

- у разі порушення строків виконання робіт (етапів робіт) - штраф у розмірі 10% від вартості робіт (етапів робіт) з яких допущено прострочення виконання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

В даному випадку, суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

В силу приписів статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов'язання у відсотках до суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв'язку з простроченням зобов'язання.

Аналізуючи в сукупності вищевказані норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що на основі норм господарського законодавства пеня може бути застосована для забезпечення будь-якого зобов'язання, оскільки вона відноситься до штрафних санкцій.

Про це, зокрема, свідчить використання законодавцем таких термінів, як "зобов'язання", "грошова сума".

Як наслідок, враховуючи приписи частини 2 статті 9 Цивільного кодексу України та частину 2 статті 4 Господарського кодексу України, що передбачають наявність спеціальних норм, регулюючих господарські відносини, сторони господарського договору мають право забезпечувати пенею виконання будь-якого зобов'язання, а не лише грошового.

При цьому, аналізуючи частину 3 статті 549 Цивільного кодексу України у контексті меж свободи договору, визначених абзацом 2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що сторони в договорі можуть змінити її положення та забезпечити за допомогою пені не лише грошове зобов'язання.

Таким чином, оскільки як встановлено судом, відповідачем допущено порушення умов Договору в частині граничних строків поставки устаткування, вартість якого визначена в специфікації вартості устаткування та вказана в актах приймання-передачі за період з 11.01.2018 по 05.04.2018, доказів виконання яких у строки обумовлені сторонами, матеріали справи не містять, здійснивши перерахунок пені, з урахуванням заявлених позивачем періодів, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 16 977,07 грн.

В свою чергу, з огляду на положення п. 8.2 Договору, зважаючи, що за актами прийому-передачі № 24 від 19.02.2018, № 33 від 13.03.2018, № 37 від 16.03.2018 та № 44 від 05.04.2018 відповідачем прострочено виконання зобов'язання з поставки устаткування в строк до 01.01.2018 понад 30 днів, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу в сумі 22 722,26 грн., суд вважає його арифметично вірним, а відтак, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає штраф в розмірі 22 722,26 грн.

Крім того, зважаючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем кінцевого строку виконання будівельних робіт за Договором, узгодженого сторонами в графіку виконання робіт (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.12.2017) в частині виконання робіт вартістю 844 761,88 грн., дослідивши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми штрафу, суд встановив, що стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 84 476,18 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення суми.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24» (03118, м. Київ, пр. Лобановського, будинок 96; ідентифікаційний код: 04715664) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) пеню в розмірі 16 977 (шістнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят сім) грн. 07 коп., штраф в розмірі 22 722 (двадцять дві тисячі сімсот двадцять дві) грн. 26 коп., штраф в розмірі 84 476 (вісімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 18 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 18.03.2019.

Суддя О.А. Грєхова