ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/599/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В., розглядаючи заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (вх.№2-1018/19) про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.№2-1018/19) про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Чорноморській селищній раді Лиманського району Одеської області та обслуговуючому кооперативу “Дачно-Будівельний Кооператив “Чорноморська Рів’єра” вчиняти певні дії, а саме проводити берегоукріплювальні роботи на землях оборони площею 4,8 га під навчально-тренувальною базою 9 спортивного клубу Управління фізичної культури і спорту МОУ.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (вх.№2-1018/19) про забезпечення позову було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що 21.08.18р. представниками КЕВ м. Одеса було здійснено обстеження земельної ділянки площею 4,8 га під навчально-тренувальною базою 9 СКА МОУ, зокрема її прибережної 100-метрової зони.

Предметом даного спору є порушення вимог законодавства щодо проведення протизсувних та берегоукріплювальних робіт на морському узбережжі.

Чорноморською селищною радою Лиманського району Одеської області та обслуговуючим кооперативом “Дачно-Будівельний Кооператив “Чорноморська Рів’єра” та допущення незаконного самовільного захоплення земель оборони.

На думку заявника, діями відповідачів проводяться роботи з розриття склонів та вивезення ґрунту з порушенням вимог законодавства щодо проведення будівельних та берегоукріплювальних робіт, що спричинить обвалення ґрунту та знищення державного нерухомого майна.

Таким чином, КЕВ м. Одеса дійшов висновку, що невжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборони Чорноморській селищній раді Лиманського району Одеської області та обслуговуючому кооперативу “Дачно-Будівельний Кооператив “Чорноморська Рів’єра” проводити берегоукріплювальні роботи у прибережній 100-метровій зоні Чорного моря на землях оборони під навчально-тренувальною базою 9 СКА МОУ, призведе до незворотніх негативних наслідків у вигляді обвалення ґрунту та знищення державного нерухомого майна.

З врахуванням наведеного, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області із даною заявою.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про забезпечення позову, зазначає наступне:

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Так, п.2 ч.1 ст.137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, судом встановлено, що заявником при зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову не було подано належних та допустимих в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України доказів наявності підстав, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких прокурор звернувся до суду, у зв’язку з чим у задоволенні заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (вх.№2-1018/19) про забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (вх.№2-1018/19) про забезпечення позову – відмовити.

2. Примірник ухвали надіслати:

- Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси (вул. Єврейська, буд. №13, м. Одеса, 65014);

- Чорноморській селищній раді Лиманського району Одеської області (смт. Чорноморське, Лиманський район, Одеська обл., 67570);

- обслуговуючому кооперативу “Дачно-Будівельний Кооператив “Чорноморська Рів’єра” (вул. Уютна, буд. №1, смт. Чорноморське, Лиманський район, Одеська обл., 67570).

Ухвала набрала чинності 12.03.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя О.В. Цісельський