номер провадження справи 22/132/18-18/5/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 Справа № 908/2239/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Носівець В.В.

розглянув матеріали справи № 908/2239/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр М.Т.К. (03110, м. Київ, вул. М. Амосова, буд. 10)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтичне підприємство Аптека 216 (69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), буд. 230)

про стягнення 243698,34 грн.

Без виклику учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю Медичний центр М.Т.К. 30.10.2018 звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтичне підприємство Аптека 216 243698,34 грн. основного боргу, який виник за договором поставки №04/18-ЗП від 02.01.2018.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2239/18 та визначено до розгляду судді Колодій Н.А.

У звязку з перебуванням судді Колодій Н.А. на лікарняному з 31.10.2018, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018, справу № 908/2239/18 передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.11.2018 позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр М.Т.К. залишена без руху, заявнику наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 22/132/18, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 18.12.2018.

Судове засідання, призначене на 18.12.2018, не відбулось. Сторонам направлено (вручено нарочно або направлено поштою) повідомлення про неможливість проведення судового засідання з розгляду справи 18.12.2018 у звязку з довготривалою відпусткою судді-доповідача у справі, та перенесення судового засідання на 18.01.2019 о/об 11 год. 00 хв.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019, враховуючи перебування лікарняному судді-доповідача у справі ОСОБА_1 з 11.01.2019, за поданням щодо підстав відсутності суддів господарського суду Запорізької області на робочому місці для автоматизованого розподілу справ, справу №908/2239/18 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, присвоєно справі номер провадження 22/132/18-18/5/19, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі (у даному випадку з дня прийняття справи до провадження), якщо судове засідання не проводиться, сплив 22.02.2019, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 25.03.2019.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 21.03.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що ТОВ Медичний центр М.Т.К. та ТОВ Фармацевтичне підприємство Аптека 216 02.01.2018 укладено договір поставки №04/18-ЗП, на підставі якого позивачем передано відповідачу товар згідно видаткових накладних у період з 17.01.2018 по 28.03.2018 на загальну суму 243698,34 грн.; відповідач оплату товару не здійснив. Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором призвело до утворення у останнього заборгованості, яка складає 243698,34 грн. Посилаючись на приписи ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612 ЦК України та ст.ст. 20, 193 ГК України, позивач просив позов задовольнити.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повноважному представнику позивача 28.01.2018 за адресою місцезнаходження товариства.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.11.2018, 20.03.2019, адресою місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтичне підприємство Аптека 216 є: 69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 230.

Ухвала суду від 22.01.2019 про прийняття справи до провадження направлена відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка співпадає з відомостями, зазначеними в позові, повернулась відділенням звязку до господарського суду Запорізької області із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Зазначене свідчить, що судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи у суді, строки вчинення відповідних дій.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Медичний центр М.Т.К. (постачальник, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю Фармацевтичне підприємство Аптека 216 (покупець, відповідач у справі) 02.01.2018 уклали договір поставки № 04/18-ЗП (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця лікарські засоби, медичні вироби, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, косметичні вироби (далі - «товар») у кількості, асортименті за цінами і в строки згідно видаткових накладних, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору обумовлено, що товар за даним договором постачається окремими партіями у відповідності з видатковими накладними, сформованими на основі замовлень покупця. Постачальник формує партії товару, виходячи із замовленої номенклатури, асортименту, кількості, узгоджених цін та умов оплати. Замовлення покупець здійснює письмово та/або засобами телекомунікаційного звязку. Товар повинен бути наданий покупцеві протягом 3 робочих днів з моменту акцептування (прийняття) постачальником замовлення покупця, якщо інше не узгоджено сторонами.

Перехід права власності на товар відбувається з моменту фактичної передачі товару в місці поставки у відповідності з п. 3.3 цього договору. Доказом передачі товару у власність покупця є оформлена належним чином видаткова накладна постачальника, підписана уповноваженими особами сторін, за необхідності засвідчена відбитками печаток/штампів сторін (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору покупець оплачує поставлений товар по цінам, які вказані у видаткових накладних/рахунках фактурах, які є невідємними частинами цього договору.

Згідно п. 4.3 договору оплата здійснюється шляхом: 4.3.1 відтермінування платежу в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в строк, зазначений у видаткових накладних, але не пізніше 30 календарних днів.

Згідно пункту 5.1 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018 (включно), але в будь-якому якому випадку до повного завершення взаєморозрахунків між сторонами.

Позивачем поставлено відповідачу товар в період з 17.01.2018 по 28.03.2018, загальною вартістю 243698,34 грн. Факт поставки підтверджується видатковими накладним у зазначений період. При цьому у видаткових накладних на загальну суму 242795,79 грн. підставою зазначено договір № 04/18-ЗП від 02.01.2018, а у видатковій накладній №МТК133027 від 26.03.2018 на суму 902,55 грн. - підставою зазначено договір № 02/16-ЗП від 04.01.2016.

Зазначені видаткові накладні узгоджені сторонами та підтверджують прийняття відповідачем товару без жодних зауважень та претензій, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на видаткових накладних.

Відповідач зобовязання щодо своєчасної та повної оплати отриманого за договором поставки № 04/18-ЗП від 02.01.2018 товару не здійснив, чим порушив умови договору.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 243698,34 грн. основного боргу підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір поставки № 04/18-ЗП від 02.01.2018, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати поставленого позивачем товару, у встановлений договором строк (в строк, зазначений у видаткових накладних, але не пізніше 30 календарних днів відповідно п. 4.3.1 договору) не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором №04/18-ЗП від 02.01.2018, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача в частині стягнення з відповідача 242795,79 грн. основного боргу по оплаті за поставлений товар на підставі договору поставки № 04/18-ЗП від 02.01.2018 обґрунтована та задовольняється судом.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 902,55 грн. основного боргу згідно видаткової накладної № МТК133027 від 26.03.2018 на суму 902,55 грн., в якій підставою зазначено договір № 02/16-ЗП від 04.01.2016.

В ухвалі суду про прийняття справи до провадження від 22.01.2019 суд пропонував позивачу надати письмові пояснення щодо заявлення позовних вимог на суму 902,55 грн. за видатковою накладною № МТК133027 від 26.03.2018 згідно договору № 02/16-ЗП від 04.01.2016, тоді як підставою для заявлення позовних вимог у розмірі 243698,34 грн. зазначено договір № 04/18-ЗП від 02.01.2018.

Проте, ані у встановлений строк не пізніше 18.02.2019, ані станом на день ухвалення рішення позивачем не надано пояснень щодо заявлення позовних вимог на суму 902,55 грн. за видатковою накладною № МТК133027 від 26.03.2018 згідно договору № 02/16-ЗП від 04.01.2016, про який у позовній заяві позивачем не зазначено та не надано відповідних документів, отже позивач не скористався своїм правом та не надав доказів щодо обґрунтованості позовних вимог у сумі 902,55 грн.

Таким чином, у задоволенні вимог позивача в частині стягнення 902,55 грн. основного боргу суд відмовляє.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач надав необхідні докази в обґрунтування позовних вимог у сумі 242795,79 грн.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав. Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України, не надав до суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання зобовязань за договором щодо оплати за поставлений товар.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 233, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтичне підприємство Аптека 216 (69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), буд. 230, ідентифікаційний код 24910965) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр М.Т.К. (03110, м. Київ, вул. М. Амосова, буд. 10, ідентифікаційний код 21633086) 242795,79 грн. (двісті сорок дві тисячі сімсот девяносто пять грн. 79 коп.) основного боргу та 3641,94 грн. (три тисячі шістсот сорок одну грн. 94 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 21.03.2019.

Суддя В.В. Носівець