ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. Справа № 910/11365/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік"

на рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2018 р. (повне рішення складено 12.11.2018 р.)

у справі № 910/11365/18 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення безпідставно списаних коштів у розмірі 129907,72 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми безпідставно списаних коштів у розмірі 129907,72 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем нараховано провізну плату з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки Акціонерне товариство "Українська залізниця" за договором № 07661/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018 р. не надавало послуги з перевезення порожніх вагонів, а тому останнім безпідставно списано суму коштів за одну й ту саму послугу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.08.2018 р. відкрито провадження у справі № 910/11365/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.11.2018 р. (повне рішення складено 12.11.2018 р.) у справі № 910/11365/18 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права.

Зокрема, позивач зазначає, що до вартості послуг з перевезення за договором від 08.02.2018 р. не має входити вартість компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" вказує на те, що відповідач не надавав послуги з перевезення вантажу, а лише надав порожні вагони для перевезення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" у справі № 910/11365/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11365/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

До суду 18.02.2019 р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Акціонерне товариство "Українська залізниця" заперечує проти доводів скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених судом першої інстанції обставин справи убачається, що 11.05.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" (замовник) укладено договір № 6768-Е/471ЦТЛ-2017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги, предметом якого відповідно до п. 1.1 є надання перевізником замовнику послуг, пов'язаних з організацією та перевезенням вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) і проведення розрахунків за ці послуги.

За цим договором перевізник зобов'язується доставити прийнятий до перевезення вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу та надані послуги, що пов'язані з цим перевезенням (п. 1.2 договору).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується оформленням залізничних накладних відповідно до чинного законодавства (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.2 договору визначені обов'язки перевізника, зокрема, згідно з п. п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.4 до таких обов`язків відносяться:

- приймати до перевезення та видавати вантажі замовника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками замовника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору;

- здійснювати розрахунки із замовником на умовах попередньої оплати за послуги, пов'язані з організацією перевезення вантажів, відповідно до розділу 4 цього договору та додатків до нього. У строки, встановлені розділом 4 договору, своєчасно реєструвати податкові накладні у Єдиному державному реєстрі податкових накладних;

- відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника № 8100067. Присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача 8167.

У свою чергу, замовник зобов'язаний, зокрема, пред'являти перевізнику у визначені Правилами перевезення вантажів терміни плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу. Передача замовлень на перевезення вантажовідправниками та їх узгодження перевізником здійснюється через автоматизовану систему "МЕСПЛАН" з накладенням електронного цифрового підпису. У вказаному випадку замовлення у паперовому вигляді не надається (п. 2.3.1 договору).

Також замовник зобов'язаний сплачувати перевізнику за послуги, пов'язані з організацією та перевезенням вантажів та інші послуги, відповідно до розділу 4 цього договору та додатків до нього. Своєчасно реєструвати розрахунки коригувань до податкових накладних у ЄРПН у строки, встановлені розділом 4 договору (п. 2.3.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору розмір плати та додаткових зборів за перевезення вантажів розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги із урахуванням відповідних коефіцієнтів, що затверджуються наказом Міністерства інфраструктури України. Ставки і тарифи можуть змінюватися відповідно до діючого законодавства.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що розмір попередньої оплати та періодичність її внесення визначається замовником, виходячи із очікуваного обсягу перевезень та послуг, на підставі діючих тарифів та умов цього договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017 р. Якщо жодна зі сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 10.6 договору).

Додатком № 1 до договору № 6768-Е/471ЦТЛ-2017 сторони погодили Перелік додаткових послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів за вільними тарифами.

Додатком № 2 до договору сторони погодили Організацію електронного документообігу між перевізником та замовником.

Також додатком № 3 до договору сторони погодили Умови експлуатації власних вагонів перевізника, розрахунки за перевезення в яких здійснюються за договірними цінами, узгодженими "Протоколом погодження Договірної ціни".

Також відповідно до підписаного додатку 3-8 до договору «Протокол погодження договірної ціни (вартість плат та додаткових зборів) при перевезенні вантажів у власних хопер-зерновозах перевізника», вартість послуг з організації перевезення вантажів у власних хопер-зерновозах перевізника згідно із наданими заявками по кожному вагону включає в себе:

1) плату за організацію перевезення Збірником Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги на час відправлення вантажу для власних вагонів перевізника;

2) плату за повернення цього порожнього вагона від станції вивантаження вагонів до станції відстою або наступного навантаження у розмірі, встановленому Збірником Тарифів, на час відправлення для власних вагонів;

3) плату за перевезення порожнього вагона від станції відстою до станції навантаження у розмірі, встановленому Збірником Тарифів, на час відправлення для власних вагонів;

4) вартість додаткових зборів, пов'язаних з перевезенням вантажів, що встановлені Збірником Тарифів;

5) інші додаткові послуги, надані замовнику, згідно із додатком 1 цього договору;

6) розрахункову вагонну складову, яка складає 154,67 грн (крім того ПДВ у розмірі 30,93 грн за добу). Розрахункова вагонна складова нараховується замовнику за кожну добу використання вагонів для перевезення по території України з моменту прибуття вагону на станцію навантаження (а у випадку, якщо станція навантаження знаходиться на території іншої держави - з моменту передачі вагону на іноземну залізницю) до моменту повернення вагону (прибуття) на станцію приписки або тимчасового відстою, з округленням не повної доби (час користування понад 12 годин) до повної. За період знаходження вагонів на станціях приписки або тимчасового відстою моменту прибуття вагону на станцію навантаження (а у випадку, якщо станція навантаження знаходиться на території іншої держави - до моменту передачі вагону на іноземну залізницю), розрахункова вагонна складова не нараховується. Час перебування вагону на під'їзних коліях, який відображено у пам'ятках ГУ-45 і відомостях ГУ-46, виключається з загального часу користування в межах України, що підлягає оплаті.

Окрім цього, 05.02.2018 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 6768-Е/471ЦТЛ-2017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 11.05.2017 р., відповідно до якої сторони узгодили, що дія договору припиняється за взаємною згодою сторін з 19.02.2018 р., а в частині проведення розрахунків діє до повного здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Відповідно до п. 4 зазначеної додаткової угоди обов'язки сторін, виконання яких розпочалося до моменту набрання чинності цією додатковою угодою, повинні бути виконані сторонами у порядку, передбаченому умовами договору.

У подальшому, 08.02.2018 р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" (замовник) укладено договір про надання послуг № 07661/ЦТЛ-2018, предметом якого відповідно до п. 1.1 є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Даний договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 р. до 31.12.2018 р. Якщо жодна зі сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги (п. 12.1 договору).

Як зазначає позивач, ним було надано відповідачу план перевезень на лютий 2018 року (а. с. 60) із зазначенням станції відправлення - Путивль, найменування вантажу - зерно кукурудзи, призначення: на станцію - Одеська, Аккаржа, Україна, а також заявку, у якій зазначено відправника Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік", станція відправлення - Путивль, вантаж - зерно кукурудзи, кількість вагонів - 12 штук.

Також, відповідачем були оформлені наступні накладні:

- 11.02.2018 р. накладну № 41607011 на власні порожні вагони у кількості 4-х штук (№ 95758942, № 95539003, № 95346466, № 95793675 ), на станцію Путивль, за які знято та списано згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" кошти в сумі 14288,40 грн (без ПДВ);

- 13.02.2018 р. накладну № 41684036 на власні порожні вагони у кількості 7-ми штук (№ 95447140, № 95448841, № 95455176, № 95753075, № 955207024, № 95635462, № 95693318), на станцію Путивль, за які знято та списано згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" кошти в сумі 26303,90 грн (без ПДВ);

- 13.02.2018 р. накладну № 41678780 на власний порожній вагон № 95646683, на станцію Путивль, за яку знято та списано згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" кошти в сумі 3757,70 грн (без ПДВ).

Отже з позивача списано плату за власні порожні вагони на загальну суму 44350,00 грн (без ПДВ).

Окрім цього, відповідно до доданого до позовної заяви переліку у період з 12.02.2018 р. по 21.02.2018 р. з позивача також списано плату за розрахункову вагонну складову в сумі 17323,04 грн (без ПДВ).

Також позивач вказує на те, що 23.02.2018 р. оформлено накладну № 33877192, згідно з якою було доставлено вантаж - зерно кукурудзи зі станції відправлення Путивль на станцію призначення Аккаржа, одержувач вантажу - ТОВ "Агро-Долина", загальна кількість вагонів - 12 штук, вантаж отримано 02.03.2018 р., на загальну суму 311382,00 грн, без урахування ПДВ. Зазначена сума, як вказує позивач, складається з: плати за перевезення навантажених вагонів перевізника - 192144,00 грн, без урахування ПДВ, плата за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки - 78600, 00 грн, без урахування ПДВ, компенсація витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до договору - 40638,00 грн, без урахування ПДВ.

Сума, зазначена у накладній № 33877192, сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" у повному обсязі.

Разом з цим, як зазначає позивач, за вказаною накладною було нараховано та знято грошові кошти з рахунку позивача згідно тарифів та на умовах договору № 07661/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 08.02.2018 р., який за погодженням сторін діє з 20.02.2018 р. Однак позивач зазначає, що за вказаним договором послуги за перевезення порожніх вагонів залізницею не надавалися.

Тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" направило на адресу відповідача претензію № 25/1603 від 16.03.2018 р., у якій вимагало у семиденний строк з дня отримання претензії повернути грошові кошти в сумі 129907,72 грн.

У листі № ЦТЛ-19/532 від 20.04.2018 р. відповідач зазначив, що ним правомірно списані з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" провізні платежі за перевезення у лютому 2018 року порожніх власних хопер-зерновозів та вантажу за накладною № 33877192 у розмірі 129907,72 грн.

З огляду на вищезазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" звернулося з даним позовом до суду та просило стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" безпідставно списані грошові коштів у розмірі 129907,72 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 908 ЦК України встановлено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. ч. 1-3 ст. 909 ЦК України).

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 7 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р., залізниці здійснюють перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти між станціями, відкритими для виконання відповідних операцій. Станції здійснюють операції, пов'язані з перевезенням пасажирів, багажу і вантажобагажу з прийняттям, видачею вантажів вагонними, дрібними відправками та в контейнерах, а за договорами з відправниками та одержувачами - їх навантаження і вивантаження. Станції можуть відкриватися для проведення усіх або окремих операцій.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, у період з 11.02.2018 р. по 13.02.2018 р. відбулося перевезення власних порожніх вагонів № № 95646683, 95758942, 95539003, 95346466, 95793675, 95447140, 95448841, 95455176, 95753075, 95527024, 95635462, 95493318 відповідно до накладних № № 41678780, 41607011, 41684036 по маршруту Одеса-Порт Одеської залізниці - Путивль Південно-Західної залізниці.

З позивача (код 8100067) було стягнуто плату за перевезення порожніх вагонів у розмірі 53220,00 грн, а також стягнуто розрахункову вагонну складову за власні вагони перевізника у розмірі 23756,80 грн. (з ПДВ).

Судом правильно встановлено, що вищевказана послуга з перевезення вантажу була надана відповідачем на підставі договору № 6768-Е/471ЦТЛ-2017 від 11.05.2017 р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

23.02.2018 р. при перевезенні у вагонах № № 95646683, 95758942, 95539003, 95346466, 95793675, 95447140, 95448841, 95455176, 95753075, 95527024, 95635462, 95493318 вантажу «зерно кукурудзи» за накладною № 33877192 по маршруту Путивль Південно-Західної залізниці - Аккаржа Одеської залізниці позивачу нараховано та у подальшому стягнуто окремі складові тарифу, а саме компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагонів перевізника та плату за використання вагонів перевізника у вантажному і порожньому рейсах за нормативний термін доставки у розмірі 129907,72 грн (з ПДВ).

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до п. 3.2 договору № 07661/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 08.02.2018 р., розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку з до цього договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Відповідно до ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов'язань здійснюється місячне планування перевезень.

Згідно зі ст. 18 Статуту залізниць України місячне планування перевезення вантажів здійснюється залізницями відправлення на основі поточних або довгострокових договорів про організацію перевезення вантажів та замовлень відправників.

Статтею 23 Статуту залізниць України також передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Окрім цього, частиною 3 статті 909 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, навантаження у вагонах № № 95646683, 95758942, 95539003, 95346466, 95793675, 95447140, 95448841, 95455176, 95753075, 95527024, 95635462, 95493318 відбулося 23.02.2018 р., що підтверджується залізничною накладною № 33877192 (а. с. 69).

Відповідно до п. 12.1 договору № 07661/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 08.02.2018 р., останній вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 р. до 31.12.2018 р.

Отже, в силу приписів ч. 3 ст. 909 ЦК України, відносини з перевезення вантажу почалися з моменту складення транспортної накладної (23.02.2018 р.), тобто після набрання чинності укладеним між сторонами договором № 07661/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 08.02.2018 р., умовами якого передбачено, що він діє з 20.02.2018 р.

З огляду на вищекладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем правомірно нараховано та списано провізну плату за перевезення порожніх вагонів у розмірі 129907,72 грн саме на підставі договору № 07661/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 08.02.2018 р., оскільки у період з 02.02.2018 р. по 18.02.2018 р. між сторонами виникли відносини виключно з планування перевезень вантажів та подачі вагонів на станцію навантаження, а навантаження у вагонах № № 95646683, 95758942, 95539003, 95346466, 95793675, 95447140, 95448841, 95455176, 95753075, 95527024, 95635462, 95493318 відбулося саме 23.02.2018 р.

Отже, станом на 23.02.2018 р. у відповідача була відсутня правова підстава для надання послуг за договором № 6768-Е/471ЦТЛ-2017 від 11.05.2017 р. у зв'язку з припиненням його дії за взаємною згодою сторін.

Також судом правильно встановлено, що на підставі накладних № № 41678780, 41607011, 41684036 з позивача стягнуто плату за перевезення порожніх вагонів від станції відстою до станції навантаження у розмірі, встановленому Збірником тарифів на час відправлення для власних вагонів, відповідно до умов договору № 6768-Е/471ЦТЛ-2017 від 11.05.2017 р. Проте, після закінчення дії договору № 6768-Е/471ЦТЛ-2017 від 11.05.2017 р. (19.02.2018 р.) позивачем 23.02.2018 р. замовлено послугу з перевезення вантажу та оформлено перевізний документ № 33877192. При цьому, до вартості послуг з перевезення за вказаною накладною увійшла, окрім інших складових вартості послуг, передбачених у п. 3.2 договору від 08.02.2018 р., також вартість компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника. Отже, вказана компенсація є складовою вартості послуг за договором № 07661/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018 р., відтак, така компенсація має бути оплачена замовником послуг.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, що відповідачем правомірною нараховано вартість послуг за накладною № 33877192, враховуючи умови діючого на момент замовлення послуг договору № 07661/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018 р.

У поданій апеляційній скарзі позивач вказує на те, що до вартості послуг з перевезення за договором від 08.02.2018 р. не має входити вартість компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника.

Проте, вартість компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника входить до вартості послуг з перевезення відповідно до п. 3.2 договору від 08.02.2018 р., про що судом було зазначено вище.

Відтак, висновок суду першої інстанції стосовно того, що вказана компенсація є складовою вартості послуг за договором від 08.02.2018 р. № 07661/ЦТЛ-2018, є таким, який повністю відповідає умовам укладеного між сторонами договору та приписам законодавства.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" у поданій скарзі зазначає, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" не надавало послуги з перевезення вантажу, а лише надало порожні вагони для перевезення.

Суд зазначає, що вказане твердження стосується виконання відповідачем обов'язку з подачі порожніх вагонів відповідно до п. 2.2.1 договору від 11.05.2017 р.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Відповідно до додатку № 3 до зазначених правил «Пояснення щодо заповнення накладної» перевезення власних (орендованих) вагонів у порожньому стані оформлюється перевізними документами, у графі 20 яких «Найменування вантажу» відправником зазначається наступна інформація: «Порожній власний (орендований) вагон. З-під...(найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо).»

У графі 23 накладної «код вантажу» відправник повинен іменувати вантаж відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (ЄТСНВ). Так, код вантажу 421034 згідно ЄТСНВ відповідає вантажу «вагоны железнодорожные, перевозимые на своих осях».

Таким чином, перевезення порожнього вагону, зокрема, під навантаження, є перевезенням вантажу «на своїх осях», що супроводжується складанням перевізного документу із зазначенням всіх необхідних даних.

При цьому, саме на позивача покладається обов'язок сплачувати плату за перевезення порожнього вагона від станції відстою до станції навантаження у розмірі, встановленому Збірником тарифів на час відправлення для власних вагонів.

Отже, відповідачем виконано обов'язок з подачі порожніх вагонів за договором від 11.05.2017 р., що полягає у перевезенні останніх до пункту навантаження. Підтвердженням надання вказаних послуг є електронний цифровий підпис одержувача (позивача), що зазначено у графі 53 «підтвердження одержання вантажу» перевізних документів № №41607011, 41678780, 41684036.

Отже висновок суду першої інстанції стосовно виконання Акціонерним товариством "Українська залізниця" умов договору від 11.05.2017 р є правомірним.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2018 р. прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" не підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2018 р. у справі № 910/11365/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Райдо Транс Логістік".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 22.03.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай