ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2019 м. ДніпроСправа № 904/879/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КІМПРОМ", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 266 099,60 грн

Суддя Назаренко Н.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІМПРОМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" про стягнення заборгованості в розмірі 266 099,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про постачання продукції № 181211 від 30.07.2018 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

З урахуванням викладеного Позивач до основної заборгованості у розмірі 237 120,00 грн. також нарахував Відповідачу 3% річних які складають 3 527,57 грн., інфляційні втрати у розмірі 14 046,56 грн., пеню в розмірі 4 291,87 грн. та штраф в розмірі 7 113,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

19.03.2019 відповідач подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій просив суд постановити ухвалу про розгляд справи №904/879/19 за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що вказана справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження оскільки позивачем надано Специфікацію №1 до договору без № та дати, у зв'язку з чим відповідачу незрозуміло до якого договору відноситься даний документ.

Відповідач також зазначає, що з умов Договору вбачається, що ТОВ «Кімпром» та ПрАТ «ДТРЗ» визначили порядок постачання товару, для настання якого необхідна наявність чітко визначених Договором правових підстав. Так, моментом отримання відповідачем товару визначено дату яка зазначена в товарно-транспортній накладній на товар. На думку відповідача, на момент звернення до суду позивач не надав суду документів підтверджуючих транспортування продукції на ПрАТ «ДТРЗ».

Також, 20.03.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що на момент звернення до суду позивач не надав суду документів підтверджуючих транспортування продукції на адресу відповідача. Відповідач вказав, що нараховані штрафні санкції позивачем не є вірними, оскільки доказів фактичної передачі товару замовнику, яка зазначена в товарно-транспортній накладній на товар, не надано. Відповідач зазначає, що інфляційні витрати та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. За твердженням відповідача, в даному випадку сторони передбачили, що зобов'язання повинні виконуватись без врахування індексу інфляції та 3% річних, тобто розмір процентів та інфляція прирівнюються до 0%.

Заперечуючи проти позову відповідач вказує, що наявність всіх зазначених в договорі документів, а також обов'язковість їх надання, є важливою обставиною для належного та повного виконання зобов'язань згідно договору та встановлення порушення прав позивача. Оскільки обов'язок ТОВ «Кімпром» не виконаний, таким чином на момент звернення з позовом у відповідача не виникли правові підстави для остаточного розрахунку, а відтак у позивача були відсутні підстави вимагати оплати основного боргу та штрафних санкцій за прострочення такої оплати, адже строк оплати ще не настав, він не може бути прострочений і штрафні санкції нараховані неправомірно. Позивачем не вчинено юридично значимих дій, передбаченими умовами Договору, які б свідчили про настання у Відповідача обов'язку визнати позов. На підставі викладеного відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд зазначає наступне.

Згідно приписів ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову, відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 4, 5, 6, 7 ст. 250 ГПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи вищезазначене та те, що під час прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом було вирішено, що даний спір підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження то суд керуючись ч. 7 ст. 250 ГПК України не вбачає достатньо правових підстав, для задоволення заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 13 ст. 8, ст.ст. 169, 234, 247, 250, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

2. Продовжити розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

3. Позивачу надати відповідь на відзив, яка має відповідати вимогам ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня одержання відзиву на позовну заяву.

5. Відповідачу надати заперечення, які мають відповідати вимогам ст. 167 ГПК України протягом 10 днів з дня одержання відповіді на відзив.

6. Учасники справи, при поданні заяв по суті справи, повинні надати до суду докази в підтвердження дати отримання таких заяв від інших учасників, для перевірки судом дотримання строку при подачі відповідних заяв, а також, докази направлення на адресу інших учасників процесу заяв, що подаються до суду.

Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Ухвала набирає законної сили 21.03.2019.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя ОСОБА_1