РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1111/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

секретар судового засідання Конашенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРГ-Інвест"

про стягнення 1 216 842, 52 грн, з яких штраф - 1 200 041, 82 грн, пеня - 16 800, 70 грн,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1 Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРГ-Інвест" про стягнення 1 216 842, 52 грн, з яких штраф - 1 200 041, 82 грн, пеня - 16 800, 70 грн.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1 Суд відповідно до ухвали від 31.01.2019 відмовив ТОВ ДРГ-Інвест в продовженні строку на подання відзиву на позовну заяву.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників справи.

3.1 Позовна заява від 18.12.2018 № 9-9-0.6-7771/2-18 (вх.№19773/18 від 18.12.2018).

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач став переможцем земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельних ділянок. Як наслідок, між сторонами було підписано договір оренди землі від 15.11.2018. В порушення умов договору відповідач не вніс орендну плату у встановлені строки. А тому позивач відповідно до п. 4.7 договору просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 100% річної орендної плати, що становить 1 200 041, 82 грн та пеню в розмірі 16 800, 70 грн. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 134, 135, 138, ЗК України, ст. 525, 526, 530, 546, 549, 550, 611, 612, 628, 629, 759, 762 ЦК України, ст. 13, 31 Закону України "Про оренду землі".

3.2 Відповідач письмового відзиву не подав. В судовому засіданні 05.03.2019 представник відповідача надала усні пояснення - проти позову заперечила. Вказала, що договір, на підставі якого позивач просить стягнути штраф, підписаний особою з перевищенням повноважень, а тому є недійсним. Крім того, розмір пені є значно завищеним. Вважає, що усі можливі збитки, які можуть бути понесені позивачем, забезпечуються авансовими платежами, які сплачує учасник торгів. Вказує, що жодних збитків позивачу не заподіяно, оскільки щодо відповідної земельної ділянки були повторно проведено торги і вона була передана в оренду.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1 Обставини справи, які визнані сторонами.

4.1.1 ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та Головне управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області уклали договір від 26.09.2018 №39 про проведення земельних торгів у формі аукціону, зокрема з продажу права оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 10,2905 га, кадастровий номер :02:001:0001.

4.1.2 Відповідач 15.11.2018 взяв участь у цих земельних торгах (аукціоні) і був визнаний переможцем.

4.1.3 Між Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, як орендодавцем, та ТОВ "ДРГ-Інвест", як орендарем, підписано договір оренди землі від 15.11.2018 (надалі - договір).

Умови договору такі.

- Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 10,2905 га для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :02:001:0001, розташовану за межами населеного пункту с. Марківці Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (п. 1.1).

- Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1 200 041, 82 грн на рік (розмір орендної плати визначено за результатами проведення земельних торгів) (п. 4.1). Орендна плата вноситься орендарем на розрахунковий рахунок Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в такі строки: за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди; починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу, у грошовій формі шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок органу місцевого самоврядування (п. 4.2).

- У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором (п. 4.7.1); стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 4.7.2).

- Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати (п. 8.1.1).

- Орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 8.4.1).

- За невиконання або неналежне виконання цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п. 12.1).

- Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини (п. 12.2).

4.1.4 Договір недійсним в судовому порядку не визнавався.

4.1.5 Відповідач не вніс орендну плату у розмірі 1 200 041, 82 грн протягом трьох банківських днів з дня укладення договору оренди.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1 Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законодавством.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду землі, врегульовано Законом України "Про оренду землі" (надалі Закон). Згідно з ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Підписаний між сторонами договір є договором оренди землі.

5.2 Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону).

Статтею 15 Закону визначено, що істотною умовою договору оренди є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (ст. 24 Закону).

Як передбачено ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.2.1 Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (ст. 288.4 ПК України).

Судом встановлено, що сторони в договорі погодили, що орендна плата за перший рік вноситься не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, і що відповідач цих обов'язків не виконав (п. 4.1.3, 4.1.5 рішення).

5.3 Суд відхиляє заперечення відповідача про недійсність договору внаслідок його укладення представником з перевищенням повноважень.

Відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Як передбачено ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Укладення правочину представником з перевищенням повноважень може бути підставою для його оспорювання. Проте договір не визнаний недійсним в судовому порядку. А тому до спірних правовідносин застосовуються його умови.

5.4 За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони в договорі визначили, що у разі невнесення орендної плати у визначені строки у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої договором.

Крім того, за вказане порушення орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення. Позивач здійснив нарахування пені у розмірі 16 800, 70 грн відповідно до вказаної умови договору.

При цьому позивач не врахував, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи межі позовних вимог (періоди нарахування пені, визначені позивачем) та суму заборгованості, на які нараховується пеня, суд здійснив перерахунок і встановив, що пеню слід стягнути у розмірі 16 570, 44 грн.

5.5 Твердження відповідача про великий розмір неустойки та відсутність збитків не впливають на вирішення даного спору, оскільки суд виходить із правомірності правочину. Відповідно до ст. 551 ЦК України та ст. 231 ГК України відповідач не подавав клопотання про зменшення неустойки. А тому питання заподіяння збитків не підлягають встановленню.

5.6 Посилання відповідача на те, що неустойка може бути покрита за рахунок гарантійних платежів, які сплачені відповідачем при проведенні прилюдних торгів, не обґрунтовані відповідними нормами чинного законодавства.

6. Висновки суду.

6.1 Враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити частково - стягнути з відповідача 1 216 612, 26 грн, з яких штраф - 1 200 041, 82 грн, пеня - 16 570, 44 грн.

7. Судові витрати.

7.1 Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 18 270, 64 грн (платіжне доручення від 12.12.2018 №1299).

7.1.1 Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 18 249,18 грн.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236-238, 240, 241, 256, п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Частково задовольнити позов Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРГ-Інвест" про стягнення 1 216 842, 52 грн, з яких штраф - 1 200 041, 82 грн, пеня - 16 800, 70 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРГ-Інвест" (вул. Січових Стрільців, 16, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 42075314) в користь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (вул. Ак. Сахарова, 34-А, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код 39767437) 1 216 612, 26 грн (один мільйон двісті шістнадцять тисяч шістсот дванадцять гривень двадцять шість копійок), з яких штраф - 1 200 041, 82 грн, пеня - 16 570, 44 грн, шляхом перерахування на рахунок №9503, в ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 899998, одержувач - Марковецька сільська рада у Тисменицькому районі.

Відмовити в позові в частині стягнення пені в розмірі 230, 26 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРГ-Інвест" (вул. Січових Стрільців, 16, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 42075314) в користь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (вул. Ак. Сахарова, 34-А, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код 39767437) 18 249,18 грн (вісімнадцять тисяч двісті сорок дев'ять гривень вісімнадцять копійок) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.03.2019.

Суддя О. В. Малєєва