ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Справа№ 920/381/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Вінницька Т.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області

від 15.11.2018 (повний текс рішення складено 27.11.2018)

у справі № 920/381/18 (суддя Спиридонова Н.О.)

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської

міської ради

до Фізичної особи-підприємця Ал-Давоуді Шахаван

про про розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення із займаного приміщення на підставі акту обстеження підземного переходу, який знаходиться на перехресті вул. СКД - вул. Харківська у м. Суми площею 612,1 кв.м. від 27.02.2018, частини третьої статті 291 Господарського кодексу України, статті 651 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України «Про оренду державного і комунального майна»

В С Т А Н О В И В:

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (далі - Департамент, позивач) звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ал-Давоуді Шахаван (далі - ФОП Ал-Давоуді Шахаван, відповідач) про розірвання Договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0401 від 10.12.2010 (далі Договір оренди), укладеного між Управлінням комунальної власності, правонаступником якого є Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та ФОП Ал-Давоуді Шахаван; виселення ФОП Ал-Давоуді Шахаван із підземного переходу площею 612,1 кв.м., що розташований на перехресті вул. СКД, вул. Харківська в м. Суми. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачем в супереч умовам Договору оренди реконструйовано об'єкт оренди з порушенням вимог чинного законодавства; нежитлові приміщення підземного переходу на перехресті вул. СКД - вул. Харківська перебувають в незадовільному технічному стані, потребують проведення капітального ремонту, поточний ремонт проведено частково, прилегла територія до об'єкту оренди знаходиться в занедбаному стані. Крім цього, позивач посилався на результати контролю виконання умов Договору оренди, на підставі якого був складений акт перевірки від 27.02.2018, а також на висновки комісійного обстеження підземного переходу на перехресті вул. СКД - вул. Харківська у місті Суми, площею 612,1 кв.м від 27.02.2018. За твердженнями позивача, при огляді об'єкта оренди позивачем встановлено, що об'єм виконаних будівельних робіт (фактичний стан об'єкту, що стосується об'ємно-планувальних рішень) не змінився з часу проведення останнього позапланового заходу в липні 2014 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області. Після реконструкції ширина прохідної смуги в тунелі підземного переходу не відповідає нормам пункту 3.22 ДБН В.2.3-5-2001 «Вулиці та дороги населених пунктів», зокрема, ширина пішохідного тунелю становить близько 2 м, замість належної не менше 3 м. Відповідно до висновків Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області на об'єкті оренди виявлено ряд порушень. На переконання позивача, об'єкт оренди реконструйовано відповідачем без дотримання вимог доступності - спуск у перехід обладнаний пандусом, кут якого перевищує 40 % при максимально допустимому куті 10 %, а відповідно до висновків головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області відповідачем допущено ряд порушень вимог санітарного законодавства тощо. Виходячи з вищенаведеного позивач вважав, що дії відповідача порушують права територіальної громади м. Суми володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування, що призводять до неефективного та збиткового використання комунального майна. У разі розірвання договору судом, у відповідача відсутні підстави для користування орендованим приміщенням, тому останній підлягає виселенню із займаних нежитлових приміщень (підземний перехід загальною площею 612,1 кв.м. на перехресті вул. СКД та вул. Харківська у м. Суми).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що за умовами п. 6.2.12 Договору оренди він має надавати можливість позивачу в будь-який час здійснювати перевірку виконання умов Договору в присутності відповідача або його представника, проте згідно Акту перевірки виконання умов Договору оренди, перевірка здійснена посадовими особами виконавчих органів Сумської міської ради без залучення відповідача або його представника. Твердження осіб, які приймали участь у перевірці про повідомлення відповідача рекомендованим листом від 12.01.2018 за № 06.01-16/89 та телефонограмою не відповідають дійсності, оскільки жодної інформації щодо намірів проведення перевірки та часу її проведення він не отримував, і як наслідок відповідач був позбавлений права подавати особам, здійснюючим перевірку, документи на підтвердження факту належного виконання ним умов Договору оренди, знайомитися з матеріалами перевірок та актами, давати усні та письмові пояснення та наводити свої доводи та міркування з приводу об'єктивності проведення перевірок. За твердженнями відповідача, наведені обставини встановлено в аналогічній справі № 920/817/17 за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів до ФОП Ал-Давоуді Шахаван про розірвання договору оренди та виселення з приміщення, тобто за участю тих самих учасників судового процесу та щодо того самого предмету спору, які викладено у рішенні Господарського суду Сумської області від 19.09.2017, постанові Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 та в постанові Верховного суду від 16.05.2018. На переконання відповідача, Акт обстеження від 27.02.2018 підземного переходу на перехресті вул. СКД- вул. Харківська у місті Суми площею 612,1 кв.м, на який посилався позивач як на доказ невиконання відповідачем умов Договору, складено всупереч Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому є неналежним та недопустимим доказом на підтвердження факту порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору. Щодо істотного порушення умов Договору, відповідач посилався на правову позицію Верховного Суду України (постанова від 18.09.2013 у справі № 6-7цс13) вважаючи, що позивачем не доведено суду наявності істотних порушень відповідачем укладеного між сторонами Договору, а тому підстав для розірвання цього Договору немає.

У наданій суду першої інстанції відповіді на відзив, позивач зазначав про істотні порушення відповідачем умов Договору оренди, чим завдано шкоду територіальній громаді й це не дозволяє отримати результат, на який вона розраховувала при укладені Договору оренди.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 15.11.2018 у справі № 920/381/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням суду, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про можливість здійснення позивачем перевірки виконання умов Договору лише за умови участі ФОП Ал-Давоуді Шахаван або його представника, такі висновки суду не відповідають умовам укладеного між сторонами Договору та нормам чинного законодавства, оскільки обстеження підземного переходу здійснювалось Департаментом в межах реалізації прав орендодавця за господарським договором, стороною якого є позивач, як уповноважена особа власником комунального майна. Крім цього, апелянт не погоджується з висновками місцевого суду про те, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів належного повідомлення відповідача про дату проведення перевірки виконання умов Договору, адже судом досліджено, але не оцінено доказів належного сповіщення відповідача з метою залучення його для участі у здійсненні відповідної перевірки. Апелянт також стверджував, що встановлені рішенням Господарського суду Сумської області від 19.09.2017 у справі №920/817/17 обставини, що мають значення для об'єктивного та повного розгляду даної справи, не є такими, що не підлягають доказуванню, відтак відповідач зобов'язаний довести, що ним не здійснено порушень істотних умов Договору, адже причиною зверненню до суду є саме істотне порушення ФОП Ал-Давоуді Шахаван цього Договору. З приводу істотного порушення відповідачем умов Договору позивач зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу, який би спростовував, або б свідчив про відсутність встановлених позивачем істотних порушень умов Договору, які є підставою для розірвання Договору в судовому порядку тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував на безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що з Акту перевірки виконання умов Договору оренди вбачається, що перевірка здійснена посадовими особами виконавчих органів Сумської міської ради без залучення відповідача або його представника. Твердження осіб, які приймали участь у перевірці про повідомлення відповідача рекомендованим листом від 12.01.2018 за № 06.01-16/89 та телефонограмою не відповідають дійсності, оскільки як зазначає відповідач, жодної інформації щодо намірів проведення перевірки та часу її проведення він не отримував, і як наслідок був позбавлений права подавати особам, що здійснювали перевірки, документи щодо факту належного виконання ним умов Договору, а також знайомитися з матеріалами перевірок та актами, давати усні та письмові пояснення та наводити свої доводи та міркування з приводу об'єктивності проведення перевірок. За твердженнями відповідача, наведені обставини вже встановлено у справі № 920/817/17 за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів до ФОП Ал-Давоуді Шахаван про розірвання договору оренди та виселення з приміщення. Що підтверджується рішенням Господарського суду Сумської області від 19.09.2017, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 та постановою Верховного суду від 16.05.2018. На переконання відповідача, місцевий суд вірно встановив, що Акт перевірки виконання умов Договору оренди, який позивач долучив до позовної заяви як доказ невиконання відповідачем умов Договору, складено всупереч ч.ч. 1 та 2 ст. 193 ГК України, ч. 3 ст. 509, ст. ст. 526, 620 ЦК України та п. 6.2.12 Договору. Крім цього, на думку відповідача, процедура проведення перевірки (обстеження), яка визначена чинним законодавством України, була повністю порушена, дії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зазначено в Акті від 27.02.2018, по проведенню обстеження підземного переходу на перехресті вул. СКД- вул. Харківська у місті Суми площею 612,1 кв.м, який перебуває в оренді у відповідача, є незаконними. Правомірними є висновки суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи належних, достатніх та достовірних доказів належного повідомлення відповідача про дату проведення перевірки позивачем, отже позбавлення права відповідача надати докази на підтвердження факту належного виконання ним Договору оренди тощо. Таким чином, Акти від 27.02.2018 складено в односторонньому порядку, з порушенням умов Договору. Крім цього, позивачем не доведено істотного порушення умов Договору відповідачем (такого порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди позивач значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні Договору), відтак підставно зазначив про відсутність підстав як для розірвання Договору, так і для виселення відповідача з займаного приміщення тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 12.03.2019 з'явились представники сторін, представник позивача надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 10.12.2010 між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради, правонаступником якого є Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (позивач, орендодавець за Договором) та ФОП Ал-Давоуді Шахаван (відповідач, орендар за Договором) укладено Договір оренди, за умовами п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених Договором, підземний перехід за адресою: м. Суми, перехресття вул. СКД та вул. Харківська площею 612,1 кв.м., право на оренду яких орендар набув на підставі наказу Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 25.10.2010 № 188/01-13. Майно передається в оренду з метою: для розміщення магазинів та кафе.

Об'єктом оренди є підземний перехід загальною площею 612,1 кв.м., який розташований на перехресті вул. СКД та вул. Харківська у м. Суми (далі - об'єкт оренди), що знаходиться на обліку Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (п. 2.1 Договору).

За змістом п. 2.2 Договору вартість об'єкта оренди станом на 30.11.2010 становить 2 538 800, 00 грн. згідно незалежного експертного висновку ТОВ ОФ «Юніт».

Відповідно до п. 6.2 Договору орендар зобов'язаний, зокрема:

6.2.1 Використовувати об'єкт оренди тільки за цільовим призначенням у відповідності до цього Договору.

6.2.2 За рахунок власних коштів забезпечувати охорону прийнятого в оренду об'єкта оренди на підставі матеріальної відповідальності з відшкодуванням понесених збитків у встановленому порядку.

6.2.7 В термін, що не перевищує 6 місяців з дати підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди, розробити та погодити з управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради паспорт опорядження фасаду та благоустрою прилеглої території. Привести об'єкт оренди в належний стан, який відповідатиме протипожежним та санітарним вимогам, постійно підтримувати його. Щороку проводити поточний ремонт за власні кошти. Відповідність стану об'єкта оренди протипожежним та санітарним вимогам повинна бути узгоджена з відповідними службами міста.

6.2.9 Виконувати обов'язки, передбачені ч.2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Види та обсяг робіт з благоустрою, а також спосіб їх фінансування, відповідно до ст. 36 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та укласти додаткову угоду з Ковпаківською (Зарічною) адміністрацію та відповідачем, яка є невід'ємною частиною даного договору. В 10-денний термін з моменту підписання Договору, надати копію додаткової угоди позивачу.

6.2.10 Своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна. Ця умова не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов'язання позивача щодо компенсації вартості поліпшень. У разі якщо відповідач подає заяву на погодження позивачем здійснення невід'ємних поліпшень орендованого майна, він зобов'язаний надати експертний висновок на проектно-кошторисну документацію на здійснення невід'ємних поліпшень. Після проведення реконструкції (перепланування) об'єкта оренди, що призвела до зміни конструктивних елементів приміщення замовити за свій рахунок в КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт на це приміщення і не пізніше 3-х місяців після закінчення ремонтних робіт надати його позивачу.

6.2.11 По закінченні строку дії Договору повернути позивачу об'єкт оренди у належному стані, придатному для подальшої експлуатації (з урахуванням змін у його стані та зношення), про що оформлюється Акт приймання-передачі. При цьому сплатити орендну плату по момент підписання цього Акту. У разі затримання повернення майна позивачу відповідач несе повну відповідальність за об'єкт оренди до підписання Акту приймання-передачі.

6.2.12 Надавати можливість позивачу в будь-який час здійснювати перевірку виконання умов цього Договору в присутності відповідача або його представника.

6.2.13 Письмово, рекомендованим листом або нарочно, у двадцятиденний термін повідомляти позивача про зміну поштової та юридичної адрес, реквізитів, коду ЄДРПОУ, складу засновників, номерів телефонів, директора та головного бухгалтера.

6.2.17 Узгодити цільове призначення використання об'єкта оренди приміщення з органами пожежної безпеки, за необхідністю з санітарно-епідеміологічною службою міста та отримати відповідний дозвіл на початок роботи.

6.2.18 Відповідати за виконання своїх обов'язків, передбачених цим Договором.

6.2.19 Відповідач зобов'язується: сплачувати місячну орендну плату у розмірі, що визначена конкурсною пропозицією; ефективно використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням; застрахувати об'єкт оренди; створити робочі місця; утримувати об'єкт оренди в належному технічному стані; дотримуватись екологічних норм експлуатації об'єкта оренди; здійснити реконструкцію, перепланування, технічне переоснащення нежитлового приміщення за власний рахунок; провести експертну оцінку об'єкта оренди за власні кошти; створити безпечні та нешкідливі умови; своєчасно вносити в повному обсязі орендну плату з урахуванням індексу інфляції та ПДВ; обстеження підземного переходу до 15 квітня 2011 року; виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення будівельних робіт нежитлового приміщення та надання її до управління майна комунальної власності; розпочати будівельні роботи з 01 травня 2011 року згідно з графіком, затвердженим управлінням майна комунальної власності.

За змістом п. 7.1.1 Договору орендодавець (позивач) має право у будь-який час здійснювати перевірку виконання умов Договору, контролювати стан та ефективність використання об'єкта оренди, але з урахуванням умов п. 6.2.12 Договору, яким сторони визначили, що така перевірка здійснюється в присутності орендаря (відповідача) або його представника.

Строк дії Договору згідно п. 10.1 встановлюється з 10.12.2010 до 08.12.2013 та кожні три роки продовжується до 10.12.2025.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Договором на підставі ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що відповідачем в супереч умовам Договору оренди реконструйовано об'єкт оренди з порушенням приписів чинного законодавства; нежитлові приміщення підземного переходу на перехресті вул. СКД - вул. Харківська перебувають в незадовільному технічному стані, потребують проведення капітального ремонту, поточний ремонт проведено частково, прилегла територія до об'єкту оренди знаходиться в занедбаному стані. На підтвердження своїх вимог, позивач, зокрема, посилався на результати контролю виконання умов Договору оренди, на підставі яких було складено Акт перевірки від 27.02.2018, а також на висновки комісійного обстеження підземного переходу на перехресті вул. СКД - вул. Харківська у місті Суми площею 612,1 кв.м від 27.02.2018. На переконання позивача, дії відповідача порушують права територіальної громади м. Суми володіти, доцільно, економно, ефективно користувати і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування, що призводять до неефективного та збиткового використання комунального майна. У разі розірвання Договору судом, у відповідача не буде підстав для користування орендованим приміщенням, відтак він підлягає виселенню із займаних нежитлових приміщень (підземний перехід загальною площею 612,1 кв.м., що розташований на перехресті вул. СКД та вул. Харківська у м. Суми).

За приписами ч. 3 ст. 291 ГК України на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Орендодавець має право вимагати від орендаря дострокового розірвання договору та відшкодування збитків у разі невиконання орендарем своїх зобов'язань по договору (п.п а) п. 7.1.3 Договору).

Підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на підставі ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Орендар згідно ст. 27 згаданого Закону зобов'язаний повернути орендодавцю об'єкт оренди на умовах, зазначених в договорі оренди.

Положеннями ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів.

За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України.

Договір може бути розірвано або за домовленістю сторін, або на вимогу однієї з сторін за рішенням суду (ч. 3 ст. 653 ЦК України, ч. 4 ст. 188 ГК ).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду ( зокрема в постанові від 30.01.2018 у справі №908/491/17) оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, які встановлено цією нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу суддівського розсуду.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Аналогічну правову позицію Верховного Суду наведено в постанові від 13.02.2018 у справі №924/522/17.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другій стороні, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13, від 16.05.2018 у справі № 920/817/17.

Проте, всупереч наведених вище правових норм, позивачем належними та допустимими доказами не доведено суду істотного порушення умов Договору відповідачем (такого порушення, коли внаслідок завданої шкоди позивач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні Договору).

Посилання позивача (апелянта) на те, що істотне порушення відповідачем умов Договору встановлено Актом перевірки виконання умов Договору оренди як безпідставні та необґрунтовані відхиляються судом апеляційної інстанції. Як встановлено матеріали справи, 27.02.2018 комісією у складі представників Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області дійсно було проведено обстеження підземного переходу на перехресті вул. СКД - вул. Харківська у м. Суми площею 612,1 кв.м, який перебуває в оренді у ФОП Ал-Давоуді Шахавана відповідно до Договору оренди. Проте за текстом Акту перевірки виконання умов Договору оренди від 27.02.2017 та Акту обстеження підземного переходу на перехресті вул. СКД - вул. Харківська у м. Суми площею 612,1 кв.м. перевірка здійснена посадовими особами виконавчих органів Сумської міської ради всупереч умовам Договору (п. 6.2.12) без залучення відповідача або його представника.

Доказів належного повідомлення відповідача про дату проведення перевірки матеріали справи не містять, позивачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, в розумінні вимог статей 76-79 ГПК України, належного повідомлення відповідача (рекомендованим листом з описом вкладення) про дату проведення перевірки, що свідчить про позбавлення відповідача права та можливості надати особам, які здійснювали перевірку, документи на засвідчення фактів належного виконання ним умов Договору, надати усні та письмові пояснення з приводу питань, які виникли у перевіряючих в ході перевірки.

Твердження осіб, які приймали участь у перевірці про нібито повідомлення орендаря рекомендованим листом від 12.01.2018 № 06.01-16/89 та телефонограмою не відповідають дійсності, адже жодної інформації повідомлення відповідача щодо намірів проведення перевірки та часу її проведення матеріли справи не містять.

Наданий позивачем суду першої інстанції лист № 980 разом із його вмістом (листом-повідомленням № 06.01-16/89 від 12.01.2018 щодо проведення перевірки) також не може вважатись належним та допустимим доказом повідомлення, а головне про обізнаність відповідача про проведення такої перевірки. Відповідно доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Надавши належну правову оцінку умовам Договору та обставинам, якими позивач обґрунтував свої вимоги, суд першої інстанцій правомірно встановив відсутність підстав як для розірвання Договору, так і для виселення відповідача з займаного приміщення, відтак правомірно відмовив у задоволенні позову.

Посилання сторін на обставини справи № 920/817/17 за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів до ФОП Ал-Давоуді Шахаван про розірвання договору оренди та виселення з приміщення, які на переконання відповідача, є преюдиційними у даній справі, а на думку позивача (апелянта) такими не являються, як безпідставні та необґрунтовані відхиляються судом апеляційної інстанції, адже встановлені в цій справі обставини не приймались до уваги судом першої інстанції при розгляді даної справи, враховуватись в даному випадку може лише правова позиція Верховного Суду у справі № 920/817/17, що й було зроблено судом апеляційної інстанції.

Доводи позивача (апелянта) з приводу неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом вимог матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 15.11.2018 у справі № 920/381/18 - без змін.

Матеріали справи № 920/381/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.03.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко