ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 Справа № 904/3250/18
За позовом ОСОБА_1, м. Мелітополь

до Відповідача-1 ОСОБА_2, смт. Василівка

Відповідача-2 ОСОБА_3, м. Полтава

Відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелбудальянс", м. Дніпро

про стягнення коштів у розмірі 513 310, 44 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача не з'явився

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 не з'явився

від відповідача-3 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - Відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелбудальянс" (далі - Відповідач-3) про солідарне стягнення коштів у розмірі 513 310, 44 грн., в тому числі:

57 000 грн. розміру грошового внеску Позивача до статутного капіталу товариства, який йому не повернуто;

337 080,00 грн. ринкової вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача у статутному капіталі товариства;

21 015,90 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення грошового внеску Позивача у статутний капітал товариства;

62 022,72 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну виплату вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача в статутному капіталі товариства;

5 106,58 грн. три проценти річних на за несвоєчасне повернення грошового внеску Позивача у статутний капітал товариства;

15 542,62 грн. три проценти річних за несвоєчасну виплату вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача в статутному капіталі товариства.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що після того, як Відповідач-1 та Відповідач-2 виключили Позивача зі складу учасників ТОВ «Мелбудальянс» (Відповідач-3), його внесок до статутного капіталу не був повернутий, вартість частки майна в товаристві не сплачена, у зв'язку із чим, останній був змушений звернутись з відповідним позовом до суду.

Ухвалою суду від 20.07.2018 позовну заяву повернуто без розгляду з підстав, передбачених п. 1. ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2018 вищевказану ухвалу скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2018 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Відповідач-1 надав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти позову заперечував, посилаючись на те, що за наслідком виключення Позивачі зі складу учасників товариства, в рахунок повернення його внеску, останньому було передано автомобіль.

Крім того, заперечуючи проти заявленого позову, Відповідач-1 зазначає, що наданий Позивачем висновок експертного дослідження від 05.01.2016 року, є неналежним доказом, оскільки вказана в ньому вартість майна товариства, визначена станом на 30.06.2015 року, а позивача виключено зі складу товариства 20.07.2015 року.

Заперечуючи проти позову, Відповідач-1 також посилається на необґрунтованість вимог про солідарне стягнення спірної суми коштів, оскільки в силу приписів ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства несуть відповідальність лише в межах їх вкладів.

Відповідач-2 та Відповідач-3 відзив в письмовій формі суду не подали.

14.02.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 28.02.2019 року.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, подав клопотання, за змістом якого підтримав заявлені ним вимоги в повному обсязі, та просив суд розглянути справу по суті без його участі.

Відповідач-1 та Відповідач-3 явку представників в судове засідання не забезпечили, про слухання справи повідомлені належними чином за місцем проживання (перебування), зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Відповідач-2 в судовому засіданні 28.02.2019 року в усній формі виклав свої заперечення щодо предмету позову, за змістом яких підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, що поданий Відповідачем-1. Крім того, заперечуючи проти позову, Відповідач-2 послався на безпідставність проведення дооцінки залишкової вартості основних засобів товариства.

В судовому засіданні 28.02.2019 року оголошувалась перерва до 13.02.2019 року.

В порядку ст. 240 ГПК України, в засіданні 13.02.2019 року судом підписано вступну та резолютивну частину судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, вивчивши зміст та підстави вимог і заперечень сторін щодо предмета позову, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелбудальянс», в редакції протоколу загальних зборів від 14.03.2013 року, державну реєстрацію якого проведено 15.03.2013 року, учасниками товариства являлися:

- ОСОБА_1, розмір участі в статутному капіталі 57 000,00 грн., що становить 20 %;

- ОСОБА_3, розмір участі в статутному капіталі 114 000,00 грн., що становить 40 %;

- ОСОБА_2 розмір участі в статутному капіталі 114 000,00 грн., що становить 40 %.

Рішенням загальних зборів учасників товариства, яке оформлено протоколом № 2/2015 від 20.07.2015 року, ОСОБА_1 виключено із числа учасників товариства.

Крім того, зборами прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 грошового еквівалента внеску до статутного капіталу товариства в розмірі 57 000 грн.

Зважаючи на те, що у визначений законом річний строк Позивачу не було здійснено виплату належної йому в зв'язку з виключенням із товариства суми, останній звернувся з даним позовом до суду та вимагає стягнення солідарно з учасників ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ТОВ «Мелбудальянс» наступних грошових сум:

57 000 грн. розміру грошового внеску Позивача до статутного капіталу товариства, який йому не повернуто;

337 080,00 грн. ринкової вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача у статутному капіталі товариства;

21 015,90 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення грошового внеску Позивача у статутний капітал товариства;

62 022,72 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну виплату вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача в статутному капіталі товариства;

5 106,58 грн. три проценти річних на за несвоєчасне повернення грошового внеску Позивача у статутний капітал товариства;

15 542,62 грн. за несвоєчасну виплату вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача в статутному капіталі товариства.

Розглянувши заявлені вимоги, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

В силу приписів ч. 2 ст. 64 Закону України «Про господарські товариства», в редакції яка була чинна станом на 20.07.2015 року, виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Статтею 54 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Таким чином, в силу імперативної норми матеріального закону, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, учасник товариства з обмеженою відповідальністю, який був виключений з товариства, має право на одержання вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства, а також, право на отримання частини прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

При цьому, на відміну від правових наслідків виходу учасника з повного товариства, вихід (виключення) учасника з товариства з обмеженою відповідальністю, не передбачає повернення вартості його внеску до статутного капіталу.

З огляду на викладене, вимоги Позивача в частині стягнення вартості грошового внеску до статутного капіталу товариства в розмірі 57 000,00 грн., а також, вимоги про стягнення інфляційних втрат та відсотків річних, розрахованих від вказаної суми, не ґрунтуються на вимогах закону і задоволенню не підлягають.

Як убачається з матеріалів справи, крім стягнення вищенаведених сум, Позивач просить суд стягнути на його користь 337 080,00 грн. ринкової вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства.

В обґрунтування розміру ринкової вартості майна товариства, Позивач посилається на висновком експертного дослідження № 24/16, складений за його зверненням судовим експертом Коваленко Оленою Валеріївною 05.01.2016 року (том 1, а.с. 117-122), яким, з метою визначення дійсної вартості майна товариства, проведено переоцінку балансової вартості активів ТОВ «Мелбудальянс».

Проведення переоцінки балансової вартості активів товариства, з метою визначення дійсної (ринкової) вартості його майна, здійснюється в порядку, передбаченому відповідними Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, а отже, така переоцінка вимагає наявність спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

З огляду на викладене, допустимим доказом в підтвердження дійсної (ринкової) вартості майна товариства, з якої визначається сума, належна до сплати виключеному зі складу товариства учаснику, являється висновок експерта.

В силу приписів ч. 1 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 98 ГПК України).

Згідно ч. 5 ст. 101 ГПК України, у висновку експерта наданому на замовлення учасника справи, має бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Наданий у справу висновком експертного дослідження № 24/16 від 05.01.2016 року, який складено за замовленням Позивача, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 101 ГПК України, зокрема, не містить посилання на те, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а отже, такий висновок не являється висновком експерта в розумінні чинних норм Господарського процесуального кодексу України, та відповідно не може бути прийнятий судом у якості допустимого доказу в підтвердження дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Водночас, зазначений висновок експертного дослідження, може бути прийнятий судом у якості письмового доказу, який містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема, про розмір чистих активів ТОВ «Мелбудальянс» згідно даних фінансового звіту станом на 30.06.2015 року.

Так, згідно даних наданого у справу висновку експертного дослідження, станом на 30.06.2015 року (звіт на найближчу до виключення учасника дату - 20.07.2015), вартість чистих активів товариства (код рядка 1495) становила 864 100 грн.

Таким чином, належна до виплати Позивачу вартість частини майна товариства, підлягає обчисленню від суми 864 100 грн.

З урахуванням розміру частки Позивача в статутному капіталі товариства (20%), розмір належної йому виплати становить 172 820 грн. (864 100,00 х 20%= 172820,00).

За умов відсутності в матеріалах справи доказів в підтвердження проведення з Позивачем розрахунку, у тому числі шляхом передачі майна, позов в частині стягнення вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача в статутному капіталі товариства, підлягає задоволенню в сумі 172 820,00 грн.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень зазначеної матеріальної норми, Позивач вимагає стягнення суми боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат за період з 01.01.2017 по 15.07.2018 .

Як вище встановлено судом, датою виключення Позивача зі складу учасників ТОВ «Мелбудальянс», є 20.07.2015 року, а отже, з урахуванням вимог ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» передбачені законом виплати, мали бути проведені товариством в строк до 20.07.2016 року, тому період прострочення для обрахунку трьох відсотків річних та інфляційних втрат, має починатися з 20.07.2016 року.

За підрахунками суду, сума відповідних нарахувань від належно підтвердженої до сплати на користь Позивача суми (172 820,00 грн.), за визначений Позивачем період 01.01.2017-15.07.2018, становить: 7 968,66 грн. - три проценти річних, 30 768,48 грн. - інфляційних втрат.

З огляду на викладені обставини, обґрунтованими суд вважає вимоги в частині стягнення з ТОВ «Мелбудальянс» суми 172 820,00 грн. - вартості майна товариства, пропорційно долі Позивача у статутному капіталі товариства, 7 968,66 грн. - три проценти річних, 30 768,48 грн. - інфляційних втрат, в решті позову слід відмовити.

Суд не вбачає підстав для солідарного стягнення заявленої суми з ОСОБА_3, ОСОБА_2 (Відповідача-1 та Відповідача-2), адже для спірних правовідносин, чинним законодавством не встановлено солідарна відповідальність учасників товариства з обмеженою відповідальністю по зобов'язанням самого товариства.

В силу приписів ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі, в тому числі витрати на оплату судового збору за подачу позову - 7 699,66 грн., судовий збір за заявою про забезпечення позову - 881,00 грн., судовий збір за подачу апеляційної скарги - 1762,00 грн., витрати на правничу допомогу - 28 241,80 грн., покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приймає до уваги надані Позивачем докази їх понесення (том 1, а.с. 135-141), а також, відсутність жодних мотивованих заперечень Відповідачів щодо не співмірності їх розміру.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 73, 74, 76-79, 86, 98, 101, 123, 126, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелбудальянс» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелбудальянс» (49000, м. Дніпро, вул. Верстова, буд. 36Д, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 172 820,00 грн. - вартості майна товариства, пропорційно долі у статутному капіталі товариства, 7 968,66 грн. - три проценти річних, 30 768,48 грн. - інфляційних втрат, 3 173,35 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу позовної заяви, 363,10 грн. витрат на оплату судового збору за заявою про забезпечення позову, 726,19 грн. витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги, 11 639,65 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелбудальянс» - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.03.2019

Суддя О.В. Ліпинський