ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

18 березня 2019 року Справа № 915/536/19

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченко О.В., розглянувши матеріали

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-СПЕЦСЕРВІС»,

(54017, м.Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 32/3, ),

інші особи, які можуть отримати

статус учасника справи (відповідача): Миколаївське обласне територіальне відділення

Антимонопольного комітету України

(54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1, )

про: забезпечення позову, -

встановив:

15.03.2019р. за вх. №4194/19 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ-СПЕЦСЕРВІС» звернулось до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд: зупинити дію рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України від 05.03.2019р. №3-ріш у справі №2-26.206/11-2018 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

В обґрунтування заяви ТОВ «ЮГ-СПЕЦСЕРВІС» посилається на те, що Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України при прийнятті рішення від 05.03.2019р. №3-ріш неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи (не взято до уваги заперечення товариства, які були подані до канцелярії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України), не доведено обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, неправильно застосовано норми матеріального права. Також заявник зазначає, що вся його господарська діяльність має певну специфіку (основна діяльність за кодом КВЕД 38.12 Збирання небезпечних відходів) і пов’язана із виконанням договорів, укладених за результатами публічних закупівель, та заявник протягом усього періоду оскарження не зможе брати участь у публічних закупівлях, що в свою чергу, призведе до збитковості підприємства та унеможливить своєчасне та в повній мірі виконання ним обов’язків з виплати заробітної плати найманим працівникам, сплати податків, зборів та інших обов’язкових платежів до Державного та місцевих бюджетів. При цьому, шкода діловій репутації заявника обумовлена тим, що інформація про прийняття рішення є загальнодоступною та опублікована на офіційному веб-сайті Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та у випадку подальшого задоволення позовних вимог і визнанні оскаржуваного рішення протиправним заявник витратить чималі зусилля для відновлення свого майнового стану та ділової репутації.

Дослідивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених ви оспорюваних прав та інтересів, якщо таких захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для забезпечення позову надав оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття запропонованих ним заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що позивач належним чином обґрунтував причини звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Судом також враховано, що заходи до забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються. При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та наслідків зупинення дії рішення, яке заявник має намір оскаржити в судовому порядку.

За таких обставин, враховуючи пов'язаність заходів забезпечення позову з його предметом, ймовірність утруднення повернення коштів штрафу з державного бюджету у випадку задоволення позову про визнання незаконним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №3-ріш від 05.03.2019р. та те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

Судом також враховано, що відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п'ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Крім того, незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України (ч. 5 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Керуючись ст. ст. 136-140, 234,235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-СПЕЦСЕРВІС» про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №3-ріш від 05 березня 2019 року.

3. Cтягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ-СПЕЦСЕРВІС», (54017, м.Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 32/3, ).

4. Боржником за даною ухвалою є Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1, ).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 18.03.2019р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України) та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред’явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна – тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя О.В. Ткаченко