ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1972/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання Федорончукі Д.О.

за участю представників учасників справи:

від ПАТ «Імексбанк» - ОСОБА_1, за довіреністю,

від ПрАТ «ФК «Чорноморець»- ОСОБА_2, за довіреністю,

/ТОВ «Делівер» поштову кореспонденцію за юридичною адресою не отримує, оскільки там не перебуває (див.-поштові повідомлення від 28.01.2019, 31.01.2019, 07.02.2019, 21.02.2019), однак відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України ухвали суду вважаються врученими, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018, проголошену о 17:36:05 суддею Петровим В.С. у м. Одесі, повний текст якої складено 29.12.2018

про призначення експертизи

у справі №916/1972/18

за позовом скаржника

до Приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Бугаз Делюкс»

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівер»

про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Імексбанк» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Футбольний клуб «Чорноморець», в якій в остаточній редакції від 02.11.2018 просило суд в рахунок часткового (в межах вартості предмета іпотеки) погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 81/13 від 21.10.2013 (загальна заборгованість 317 443 600,87 грн., з яких борг за кредитом 146 932 000,00 грн., за відсотками 98 132 061,09 грн., пеня та штраф 72 379 539,78 грн.), перед ПАТ «Імексбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором з майновим поручителем, посвідченим 22.10.2013 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 4513, власником якого є ПрАТ «Футбольний клуб «Чорноморець», а саме на нерухоме майно нежитлові будівлі учбово-спортивної бази «Чорноморець», які в цілому складаються із будівель літ. «А», літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «К», загальною площею 1678,4 кв.м літ. «Л», відображені у технічному паспорті, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вавілова, 5А (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 01), шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за ціною, що буде визначена на час проведення виконавчих дій незалежним субєктом оціночної діяльності.

21.12.2018 ПрАТ «ФК «Чорноморець» подано до суду клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» обовязковою умовою є визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Проте, у позовній заяві, а також в уточненнях позовної заяви не наведено початкової ціни предмету іпотеки, а також позивачем у справі не надано суду пропозицій щодо визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки. Також, відповідач зазначає, що в розпорядженні АТ «ФК «Чорноморець» відсутній експертний висновок щодо оцінки вартості нерухомого майна - предмета іпотеки у справі № 916/1972/18, а таким чином АТ «ФК «Чорноморець» не може надати відповідний висновок експерта щодо оцінки вартості нерухомого майна - предмета іпотеки. Крім цього, як вказує відповідач, для оцінки вартості нерухомого майна необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а тому, на думку відповідача, суд при вирішенні справи не може самостійно встановити на виконання ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відтак, відповідач просить суд призначити судову оціночно-будівельну експертизу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 призначено у справі судову оціночну-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Яка ринкова вартість обєкту нерухомості, що є предметом іпотеки за іпотечним договором з майновим поручителем, посвідченим 22.10.2013 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4513, та за іпотечним договором (з майновим поручителем другої черги), посвідченим 28.10.2014 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №5200, а саме нежитлових будівель учбово-спортивної бази «Чорноморець», які в цілому складаються із будівель літ. «А», літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «К», загальною площею 1678,4 кв.м літ. «Л», відображені у технічному паспорті, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вавілова, 5А (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 01)?

Провадження у справі до проведення судової експертизи зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ «Імексбанк» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

На думку скаржника оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права.

ПАТ «Імексбанк» з посиланням на постанову Великої палати Верховного суду у справі № 235/3619/15-ц від 21032018 звертає увагу суду на те, що визначення ціни предмету іпотеки не є обовязковим для суду, оскільки процес її визначення встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Скаржник також зазначає, що 04.11.2018 набрала чинності нова редакція ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в якій відсутня вимога про зазначення у рішенні суду ціни предмета іпотеки

Крім цього, скаржник стверджує, що відповідач подав клопотання 21.12.2018 за межами встановленого ГПК України строку, у звязку з чим, суд мав залишити його без розгляду.

Також, ПАТ «Імексбанк» вважає помилковими посилання суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали на постанову Пленуму Вищого господарського суду України, оскільки такого органу не існує.

Крім цього, скаржник вважає, що зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не врахував вимоги ГПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом певного строку, а зупинення провадження збільшує цей строк, чим порушує право позивача на розгляд справи впродовж розумного строку.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили, клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено ухвалою від 07.02.2019.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників ПАТ «Імексбанк» та ПрАТ «ФК «Чорноморець», перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія дійшла до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що для визначення дійсної початкової ціни обєктів нерухомості, що є предметом іпотеки, потрібні спеціальні знання в цій галузі, оскільки, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на вартість предмета іпотеки, що має бути вказана у судовому рішенні у випадку задоволення позову.

Причиною подання апеляційної скарги стала незгода ПАТ «Імексбанк» із призначенням судом першої інстанції судової експертизи та зупиненням провадження у цій справі.

Частиною 1 статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в редакції яка діяла на дату прийняття ухвали судом першої інстанції, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що 04.11.2018 набрала чинності нова редакція ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в якій відсутня вимога про зазначення у рішенні суду ціни предмета іпотеки, судова колегія зазначає наступне.

Дійсно, 04.11.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» та зазначеним Законом після ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» доповнено новою частиною, в якій відсутня вимога про зазначення у рішенні суду ціни предмета іпотеки, однак дані зміни відповідно до п. 1 розділу ІІ зазначеного Закону набирають чинності з 04.02.2019, а оскаржену ухвалу суд першої інстанції постановив 26.12.2018.

Приймаючи до уваги вимоги чинного на той час законодавства та те, що ПАТ «Імексбанк» як у позовній заяві, так і в уточненнях до неї не зазначено початкової вартості обєкту нерухомості, який є предметом іпотеки за іпотечними договорами з майновим поручителем, посвідченими 22.10.2013 та 28.10.2014 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровими № 4513 та №5200, а також враховуючи заявлене відповідачем клопотання про проведення експертизи щодо визначення початкової ціни предмету іпотеки, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, щодо необхідності призначення по даній справі оціночно-будівельної експертизи.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що визначення ціни предмету іпотеки не є обовязковим для суду, бо процес її визначення встановлено Законом України «Про виконавче провадження», адже зазначені доводи скаржника суперечать приписам ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», що діяла на час прийняття оскаржуваної ухвали. Посилання скаржника на висновки Великої палати Верховного суду, викладені у постанову у справі № 235/3619/15-ц від 21032018, є хибними, оскільки в зазначеній справі йдеться про те що саме лише не визначення судом початкової вартості предмету іпотеки не може бути підставою для скасування вже прийнятого вірного по суті судового рішення, а не про те, що суди на стадії розгляду спору можуть відступати від вимог чинного Закону України «Про Іпотеку».

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що відповідач подав клопотання 21.12.2018, тобто за межами встановленого ГПК України строку, у звязку з чим, суд мав залишити його без розгляду, судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд ухвалою від 10.12.2018 повідомив, що розгляд даної справи в підготовчому засіданні відбудеться 26.12.2018 року. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Враховуючи, що відповідач подав клопотання до суду першої інстанції 21.12.2018, тобто до розгляду справи у підготовчому засіданні, судова колегія вважає, що ПрАТ «ФК «Чорноморець» не порушило строки на подачу відповідного клопотання до суду.

Також, судова колегія не приймає до уваги доводи стосовно того, що господарський суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали помилково послався на постанови Пленуму Вищого господарського суду України, оскільки такого органу не існує, та зазначає, що дійсно Пленуму Вищого господарського суду України на момент прийняття оскаржуваної ухвали не існувало, але це не означає, що прийняті ним в свій час в межах наданої компетенції положення, викладені в постанові Пленуму, не можуть бути використані судом, як мотив винесення власного рішення, оскільки вони не були скасовані.

Також, судова колегія не приймає до уваги доводи скаржника щодо порушення господарським судом права позивача на розгляд справи впродовж розумного строку, адже зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом судової оціночно-будівельної експертизи, що унеможливлює розгляд справи на час знаходження матеріалів справи в експертній установі, то, зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, тому підстав для скасування законного та обґрунтованого судового акта не вбачається.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Імексбанк» підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року слід залишити без змін, оскільки викладені у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судові втрати, повязані з апеляційним розглядом даної справи, відповідно до правил ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 у справі № 916/1972/18 - без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 15.03.2019 о 12:50.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.