ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 рокуСправа № 912/408/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/408/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Аколішнова Юрія Леонідовича, АДРЕСА_1

до відповідача: Комунального підприємства "Новенське" Новенської селищної ради, 25491, Кіровоградська область, м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Металургів, 25 А

про стягнення 40 905,48 грн

Представники:

від позивача - Аколішнов Ю.Л., фізична особа-підприємець, особисто;

від позивача - Шульженко В.В., адвокат, ордер №99625 від 13.03.19;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні 13.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фізична особа-підприємець Аколішнов Юрій Леонідович (далі - ФОП Аколішнов Ю.Л., позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства "Новенське" Новенської селищної ради (далі - КП "Новенське", відповідач) заборгованості в розмірі 41 905,48 грн, з яких: 37 962,50 грн основного боргу, 3 942,98 грн пені, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору на проведення періодичної технічної перевірки і обслуговування димових, вентиляційних каналів для відводу продуктів згорання від побутових газових приборів та природної вентиляції № 21 від 14.05.2018 в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг (робіт).

Ухвалою від 18.02.2019 відкрито провадження у справі № 912/408/19; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 13.03.2019.

У встановлений судом строк, 11.03.2019 Комунальним підприємством "Новенське" Новенської селищної ради подано відзив на позовну заяву № 54 від 11.03.2019, згідно якого відповідач повідомив про часткове визнання позовних вимог та надав суду копії платіжних доручень, як докази часткової сплати боргу (а.с. 64-70).

До початку розгляду справи по суті на адресу суду 13.03.2019 надійшла заява Фізичної особи-підприємця Аколішнова Юрія Леонідовича про зменшення розміру позовних вимог, яка до розгляду її судом відкликана позивачем згідно заяви від 13.03.2019,(а.с. 74-75, 81). В заяві про відкликання заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач повідомляє про підтримання позовних вимог в повному обсязі згідно позовної заяви.

Враховуючи викладене, суд не розглядає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та здійснює розгляд справи з урахування первісно заявлених позовних вимог згідно позовної заяви.

Разом з цим, позивачем згідно заяви про зменшення повідомлено, що станом на 13.03.2019 відповідачем проведено часткову оплату боргу по рахунку № 77 від 22.08.2018 згідно договору № 21 від 14.05.2018, а саме 13.02.2019 в розмірі 400,00 грн та 19.02.2019 в розмірі 1000,00 грн та на підтвердження викладеного надано виписку по рахунку за період з 04.02.2019 по 13.03.2019 (а.с. 76-79).

Таким чином, судом встановлено, що після відкриття провадження у справі № 912/408/19 відповідачем 19.02.2019 було сплачено 1000,00 грн згідно договору №21 від 14.05.2018.

Вказане також підтверджується наданим відповідачем платіжним дорученням № 179 від 19.02.2019 про сплату 1000,00 грн. У доданому платіжному дорученні зазначено призначення платежу "опл за перевірку ДВК зг рах-фак № 77 від 22.08.2018 Дог № 21 від 14.05.2018" (а.с. 65).

Враховуючи викладені обставини, ухвалою суду від 13.03.2019 провадження у справі №912/408/19 в частині стягнення 1000,00 грн основного боргу закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору в цій частині.

13.03.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 13.03.2019 не забезпечив.

Натомість, 13.03.2019 на адресу суду надійшло клопотання №59 від 13.03.2019 Комунального підприємства "Новенське" Новенської селищної ради про відкладення розгляду справи на інший день та час.

Ухвалою від 13.03.2019 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та продовжив розгляд справи по суті.

З підстав викладеного та з урахуванням пункту 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України господарський суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Позивачем в судовому засіданні 13.03.2019 позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

В судовому засіданні 13.03.2019 судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, наведені в обґрунтування підстав позову та заперечень проти позовних вимог, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2018 між Комунальним підприємством "Новенське" Новенської селищної ради (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Аколішновим Юрієм Леонідовичем (Виконавець) укладено договір №21 на проведення періодичної технічної перевірки і обслуговування димових, вентиляційних каналів для відводу продуктів згорання від побутових газових приборів та природної вентиляції (далі - Договір) (а.с. 21-22).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець після підписання даного Договору, приймає на себе зобов'язання щодо виконання послуг/робіт/, пов'язаних з періодичною перевіркою і обслуговуванням димових, вентиляційних каналів для відводу продуктів згорання від побутових газових приборів та природної вентиляції в приміщеннях квартир, які знаходяться на балансі Замовника.

Термін виконання робіт, адреса будинків, кількість квартир та каналів, які підлягають обслуговуванню, згідно даного Договору, визначено затвердженим сторонами графіком, який є невід'ємною частиною даного Договору (Додаток № 2).

Розділом ІІ Договору сторонами погоджено умови та порядок розрахунків.

Так, згідно п. 2.1. Договору, вартість виконаних робіт без ПДВ складає 70537,00 грн (сімдесят тисяч п'ятсот тридцять сім гривень 00 копійок).

Оплата "Виконавцю" за виконані роботи, згідно договору, проводиться - "Замовником" з виплатою авансового внеску в розмірі не менш ніж 30% від вартості поточних робіт, відповідно до Додатку №2 цього договору. Не пізніше двадцятого числа того місяця в який повинні бути проведені роботи, згідно рахунку наданого "Виконавцем" у двох примірниках, та підписаного сторонами даного Договору. Остаточна оплата "Виконавцю" за виконані роботи, згідно договору, проводиться - "Замовником" в термін 10 банківських днів після підписання сторонами Акту виконаних робіт та отриманого остаточного рахунку (п. 2.2. Договору).

Вартість послуги по технічної перевірки, обслуговування одного димового, вентиляційного каналу складає 12.50 грн, може переглядатися (корегуватися) і вступає в силу після узгодження з Замовником (п. 2.3. Договору.)

Даний Договір вступає в силу з 14.05.2018, а термін його дії триває один рік Договором (п. 4.1. Договору).

Всі умови Договору узгоджені між сторонами шляхом підписання Договору та скріплення печатками.

Позивачем та відповідачем узгоджено та підписано Плановий розрахунок вартості послуг по обслуговуванню димовентиляційних каналів (Додаток № 1) та Графік періодичної перевірки технічного стану димових і вентиляційних каналів житлових будинків КП "Новенське" в 2018-2019 роках (Додаток № 2) (а.с. 23-24).

З матеріалів справи слідує, що на виконання умов договору позивачем протягом червня 2018 - січня 2019 проведені роботи по перевірці технічного стану димових і вентиляційних каналів у житловому фонді відповідача на загальну суму 59 525,00 грн, що підтверджується актами виконаних робіт (надання послуг): №73 від 25.06.2018 на суму 7 512,50 грн, № 75 від 16.07.2018 на суму 9300,00 грн, № 77 від 22.08.2018 на суму 6750,00 грн, № 83 від 19.09.2018 на суму 4850,00 грн, № 94 від 29.10.2018 на суму 7950,00 грн, № 101 від 04.12.2018 на суму 8200,00 грн, № 103 від 13.12.2018 на суму 7450,00 грн, № 108 від 29.01.2019 на суму 7512,50 грн, які надані позивачем до матеріалів справи (а.с. 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43).

Вказані акти підписані представниками обох сторін без будь-яких зауважень та містять печатки сторін.

Позивачем також виставлялись відповідачу рахунки-фактури на оплату наданих послуг на загальну суму 59 525,00 грн, а саме: № 71 від 074.06.2018, № 73 від 25.06.2018, № 76 від 16.07.2018, № 77 від 22.08.2018, № 83 від 19.08.2018, №94 від 29.10.2018, № 101 від 04.12.2018. 3 103 від 13.12.2018, № 108 від 29.01.2019 (а.с. 27-28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42), які було оплачено відповідачем частково на суму 18 562,50 грн.

Як зазначає позивач, відповідач мав заборгованість за наступними рахунками та актами виконаних робіт:

- рахунок №77, згідно Акта виконаних робіт № 77 від 22.08.2018 на суму 5000 грн;

- рахунок №83, згідно Акта виконаних робіт № 83 від 19.09.2018 заборгованість складає 4850,00 грн;

- рахунок №94, згідно Акта виконаних робіт № 94 від 29.10.2018 заборгованість складає 7950,00 грн;

- рахунок №101, згідно Акта виконаних робіт № 101 від 04.12.2018 заборгованість складає 8200,00 грн;

- рахунок №103, згідно Акта виконаних робіт № 103 від 13.12.2018 заборгованість складає 7450,00 грн;

- рахунок №108, згідно Акта виконаних робіт № 108 від 29.01.2019 заборгованість складає 7512,50 грн.

Таким чином заборгованість відповідача станом на 01.02.2019 становила 40962,50 грн (59525,00 грн (вартість наданих послуг) - 18562,50 грн (здійснена оплата)), що підтверджується актом звірки розрахунків між сторонами від 04.02.2019 (а.с. 44).

Позивач вказує, що відповідачем здійснено часткову оплату наданих послуг по рахунку №77 (згідно акту виконаних робіт №77 від 22.08.2018, а саме 04.02.2019 на суму 2000,00 грн та 07.02.2019 на суму 1000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача (а.с. 52-53).

Таким чином, за розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на дату подання позову становила 37962,50 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу листи від 24.01.2019 та від 04.02.2019 з вимогою здійснити оплату рахунків до актів виконаних робіт (а.с. 25,26), які залишені відповідачем без реагування.

В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

За змістом частин першої, другої статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання. Господарські зобов'язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Положеннями статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору як угоди (правочину) є сукупністю визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зі змісту спірного договору вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 ГК України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договірного зобов'язання, вартості робіт та строку виконання, відповідальності за порушення його умов.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсними не визнаний.

Відтак, в силу положень статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Як визначено спеціальною нормою, яка регулює відносини з надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Так, відповідно до приписів ст. 525 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов'язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище, позивач просив суд стягнути з відповідача 37 962,50 грн (вимоги в редакції позовної заяви).

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі № 912/408/19 відповідачем 19.02.2019 було сплачено 1000,00 грн згідно договору №21 від 14.05.2018.

Вказане підтверджується також наданим відповідачем платіжним дорученням № 179 від 19.02.2019 про сплату 1000,00 грн. У доданому платіжному дорученні зазначено призначення платежу "опл за перевірку ДВК зг рах-фак № 77 від 22.08.2018 Дог № 21 від 14.05.2018" (а.с. 65).

Враховуючи викладені обставини, ухвалою суду від 13.03.2019 провадження у справі №912/408/19 в частині стягнення 1000,00 грн основного боргу закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору в цій частині.

З урахуванням викладеного основний борг при вирішенні спору по суті становить 36 962,50 грн.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем на рахунок позивача було також сплачено 400,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача за період з 04.02.2019 по 13.03.2019 (а.с. 76-79) та наданим відповідачем платіжним дорученням №158 від 13.02.2018 про сплату 400,00 грн. У доданому платіжному дорученні зазначено призначення платежу "опл за перевірку ДВК зг рах-фак № 77 від 22.08.2018 Дог № 21 від 14.05.2018" (а.с. 65). Тобто, сума 400,00 грн сплачена відповідачем до моменту подання позовної заяви до суду, що свідчить про безпідставність включення вказаної суми до розміру заборгованості з основного зобов'язання.

Зважаючи на викладене та те, що відповідач не надав доказів повної оплати суми основного боргу, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, з урахуванням оплати боргу в сумі 400,00 грн, а саме стягненню з відповідача підлягає основний борг у розмірів 36562,50 грн.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Договором щодо оплати наданих послуг, позивач нарахував відповідачу пеню у загальному розмірі 3942,98 грн, а саме згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 45-51):

- згідно рахунку № 73 (акт виконаних робіт № 73 від 25.06.2018) за період з 12.07.2018 по 05.09.2018 - пеня у розмірі 162,34 грн;

- згідно рахунку № 76 (акт виконаних робіт № 75 від 16.07.2018) за період з 31.07.2018 по 24.01.2019- пеня у розмірі 998,42 грн;

- згідно рахунку № 77 (акт виконаних робіт № 77 від 22.08.2018) за період з 07.09.2018 по 31.01.2019 - пеня у розмірі 975,21 грн;

- згідно рахунку № 83 (акт виконаних робіт № 83 від 19.09.2018) за період з 04.10.2018 по 0/31.01.2019 - пеня у розмірі 574,03 грн;

- згідно рахунку № 94 (акт виконаних робіт № 94 від 29.10.2018) за період з 13.11.2018 по 31.01.2019 - пеня у розмірі 627,29 грн;

- згідно рахунку № 101 (акт виконаних робіт № 101 від 04.12.2018) за період з 19.12.2018 по 31.01.2019 - пеня у розмірі 355,86 грн.

Згідно умов Договору (п. 3.2.) у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань Сторонами умов цього Договору винна сторона сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості невиконаного зобов'язання.

Частина 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням зазначеного суд вбачає, що позивач правомірно звернувся із вимогою, щодо стягнення пені, оскільки така штрафна санкція передбачена договором та кореспондується з наведеними вище нормами права.

Однак, суд, перевіривши розрахунок пені, здійсненого позивачем згідно рахунку № 77 (акт виконаних робіт № 77 від 22.08.2018) за період з 07.09.2018 по 31.01.2019 встановив, що останній здійснений арифметично не вірно та за розрахунком суду за вказаний період пеня, яка підлягає стягненню з відповідача становить 970,27 грн.

Розрахунок пені, здійснений відповідачем в іншій частині, є вірним.

З огляду на викладене, позовні вимоги ФОП Аколішнова Ю.Л. про стягнення заборгованості з КП "Новенське" Новенської селищної ради підлягають частковому задоволенню в сумі 36562,50 грн основного боргу та 3938,04 грн пені. У задоволенні позовних вимог в іншій частині суд відмовляє з наведених вище підстав.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно позовної заяви та заяви від 13.03.2019 Фізична особа-підприємець Аколішнов Юрій Леонідович просить стягнути з відповідача 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частинами 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається та позивачем підтверджено понесені ним витрати на професійну правовничу допомогу в сумі 2000,00 грн згідно договору від 12.02.2019 про надання правничої/правової допомоги, укладеного між адвокатом Шульженко Вікторією Володимирівною та Фізичною особою - підприємцем Аколішновим Юрієм Леонідовичем (а.с. 54-56), Актом наданих послуг (виконаних робіт) на суму 2000,00 грн (а.с. 58); випискою по рахунку за 14.02.2019 про оплату за професійну правничу допомогу 2000,00 грн (а.с. 83); ордером № 99625 від 13.03.2019 та свідоцтвом серії КР № 000198 від 11.06.2018 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 84-85).

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі № 912/408/19.

Відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У справі, що розглядається, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відсутнє.

Таким чином, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та надані позивачем докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг адвоката та обґрунтованість їх розміру, предмет позову, підготовлені адвокатом документи, господарський суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу.

Разом з цим, враховуючи факт часткового задоволення позову, наявні підстави, передбачені нормою п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, для покладення на сторін витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 1 980,20 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Новенське" Новенської селищної ради (25491, Кіровоградська область, м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Металургів, 25 А, ідентифікаційний код 39670867) на користь Фізичної особи-підприємця Аколішнова Юрія Леонідовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) 36 562,50 грн основного боргу, 3 938,04 грн пені, а також 1 901,98 грн судового збору та 1 980,20 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Фізичній особі-підприємцю Аколішнову Ю.Л. за адресою: АДРЕСА_1 та Комунальному підприємству "Новенське" Новенської селищної ради за адресою: 25491, Кіровоградська область, м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Металургів, 25 А.

Повне рішення складено 18.03.2019.

Суддя В.В.Тимошевська