УХВАЛА

про повернення зустрічного позову

м. Київ

18.03.2019Справа № 910/17649/18

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс», м. Київ

про стягнення 107 727,00 грн

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті», м. Київ

про стягнення 1 110 111,22 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» про стягнення 1 110 111,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 в частині оплати за фактично виконані позивачем як виконавцем робіт, а також сплати авансу, що стало підставою для нарахування пені в сумі 13 463,66 грн, 3 % річних в сумі 23 963,66 грн та інфляційних втрат в сумі 85 386,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 (суддя Якименко М.М.) залишено без руху позовну заяву подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

23.01.2019 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі на 13.03.2019.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 № 05-23/403, у зв'язку із звільненням у відставку судді Якименка М.М., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/17649/18.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.03.2018 справу передано для розгляду судді Князькову В. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 прийнято справу до провадження у новому складі суду, призначено підготовче засідання у справі на 03.04.2019.

12.03.2019 через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» про стягнення 107 727 грн збитків, підписана представником ТОВ «Ай Сі Ті» Абрамович Р.О.

Зустрічний позов обґрунтований посиланнями на невиконання зі сторони відповідача за зустрічним позовом обов'язку з поставки комутатора та супутніх частин до нього. Вказана бездіяльність відповідача за зустрічним позовом виключила можливість отримання орендної плати позивачем за зустрічним позовом відповідно до договору оренди приміщення укладеного з Інститутом клітинної терапії.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, господарський суд виходить з наступного.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Отже, відповідач повинен був пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву з одночасним додержанням вимог встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 було встановлено відповідачу строк для подачі обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, який становив п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 587 ухвалу про відкриття провадження у справі від 06.02.2019 вручено відповідачу 20.02.2019.

За висновками суду, беручи до уваги встановлений ухвалою суду строк подання відзиву на позовну заяву та дату вручення відповідної ухвали відповідачу, останній мав право подати зустрічний позов у строк по 07.03.2019.

Отже, зустрічний позов поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» 12.03.2019 є таким, що поданий з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (ч. 7 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, при зверненні особи до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, заявником повинно бути доведено наявність поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку господарський суд зауважує, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заразом відповідачем не було повідомлено суду як жодної причини, у тому числі і поважної, через яку пропущено встановлений законом строк для подання зустрічного позову, так і взагалі зазначено про подачу зустрічного позову в межах строків, наданих судом.

Частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Разом з тим, суд окремо наголошує, що до зустрічної позовної заяви поданої без додержання загальних правил пред'явлення позову, встановлених вимогам статей 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Так, частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України порушення вимог встановлених ч. 5 ст. 164 цього Кодексу тягнуть за собою наслідки у вигляді залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За приписами 132-1 Конституції України, яку введено в дію з 30.09.2016 Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з пунктом 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами здійснюється у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з 01.01.2019 представництво юридичної особи в господарському суді першої інстанції здійснюється виключно адвокатом, а також через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

Виняток встановлено у частині 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Дана справа не є малозначною, а тому з 01.01.2019 відповідач, який є юридичною особою, може брати участь у судовому процесу через самопредставництво (особисто керівник або член уповноваженого статутом виконавчого органу) або через представника, яким може бути виключно адвокат.

Як вбачається з поданої до суду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті», останню підписано від імені представника відповідача за довіреністю Абрамович Р.О., при цьому в наявних матеріалах справи та поданій зустрічний позовній заяві відсутня як сама довіреність, так і посилання на наявність останньої у перелічених додатках.

Крім того, матеріалами справи та зустрічної позовної заяви не підтверджується, що Абрамович Р.О. є адвокатом. Суду не було надано ордера адвоката, копії договору про надання правової допомоги, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Також матеріалами справи не підтверджується, що підписант є членом виконавчого органу та уповноважений діяти від імені товариства відповідно до закону, статуту, положення тощо.

Наразі господарський суд наголошує, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

За приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

За приписами частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Господарським судом враховано, що відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб'єктивне право має межі, оскільки суб'єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Так, господарське процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Судом враховано, що оскарження відповідачем ухвали про повернення зустрічного позову може призвести до затягування строків судового розгляду та порушення прав іншого учасника процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У даному випадку, керуючись обов'язком суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, господарський суд вважає за необхідне наголосити відповідачу про неприпустимість зловживання своїми процесуальними правами, у тому числі правом на апеляційне оскарження ухвали про повернення зустрічного позову, що може призвести до безпідставного затягування судового процесу.

Ураховуючи наведене вище, приймаючи до уваги приписи частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, але не вдаючись до надмірного формалізму, господарський суд дійшов висновку, щодо відсутності поважних причин для поновлення процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України. З метою недопущення затягування судового процесу, зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті», яку подано до суду 12.03.2019, підлягає поверненню відповідачу на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. ст. 43, 164, 180, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» про стягнення 107 727,00 грн та додані до неї документи, подану до суду 12.03.2019, повернути заявнику.

Додаток: зустрічна позовна заява б/н від 12.03.2019 з доданими до неї документами на 7 арк. (у т. ч. квитанція № П3354 від 12.03.2019 на суму 1921,00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Відповідно до пункту 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В. В. Князьков