ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2019 р. м. Київ Справа№ 927/470/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Подоляк Р.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 14.02.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2018 (повний текст складено 16.10.2018)

у справі №927/470/18 (суддя Фесюра М.В.)

за позовом Чернігівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙВА" (відповідач - 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" (відповідач - 2)

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" (відповідач - 3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Деснянський відділ Державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити дії

В судовому засіданні 14.02.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 Чернігівська міська рада звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙВА", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" про визнання недійсними прилюдних (публічних) торгів щодо реалізації товариством з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" товариству з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" об'єкта незавершеного будівництва 37 (тридцять сім) % готовності, площа 3893,7 кв. м., що розташований за адресою: Чернігівська область, місто Чернігів, вул. Музейна, 6а, визнання недійсним свідоцтва від 14.06.2016, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О. В., зареєстрованого в реєстрі за №1681, про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙВА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область, місто Чернігів, вул. Музейна, 6а (між будинками №6 та №8, у придатний для використання стан шляхом знесення об'єкту незавершеного будівництва готельно - туристичного комплексу "Дворянське зібрання".

Позов обґрунтований порушенням відповідачами прав на один і той же об'єкт комунальної власності, що призвело до цілої низки неправомірних рішень та дій, зведення об'єкту незавершеного будівництва та переходу права власності до іншої особи.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2018 у справі №927/470/18 позов задоволено частково.

Визнано недійсними результати проведених 04.10.2013 прилюдних (публічних) торгів щодо реалізації Товариству з обмеженою відповідальністю "Док Чернігів" об'єкта незавершеного будівництва 37% готовності, площа 3893,7 кв.м., що розташований за адресою: Чернігівська область, м.Чернігів, вул. Музична, 6а.

Визнано недійсним свідоцтво від 14.06.2016, видане приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. і зареєстроване в реєстрі за № 1681.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Айва" привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Музична, 6а (між будинками № 6 та №8) у придатний для використання стан шляхом знесення будівництва готельно-туристичного комплексу "Дворянське зібрання".

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айва" на користь Чернігівської міської ради 5286,00 грн. судового збору.

Рішення вмотивоване частковим доведенням та обґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач - 3 02.11.2018 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним дослідженням судом обставин справи.

Доводи апеляційної скарги:

- суд не надав власну правову оцінку преюдиціальним фактам, що мають значення для вирішення справи;

- «суспільний» та «публічний» інтерес у цій справі не підтверджено належними та допустимими доказами, ні позовна заява, ні доводи позивача в судовому засіданні, що базуються на визнанні судами недійсними договорів оренди земельної ділянки між позивачем та ТОВ «Айва», не свідчать про наявність у даній справі «публічного» або «суспільного» інтересу;

- судом не враховано, що відповідач - 3 неодноразово наголошував, що несе надмірний тягар у зв'язку з задоволенням позову та зобов'язанням знести Комплекс, що свідчить про пряме порушення принципу пропорційності;

- судом помилково не взято до уваги той факт, що відповідач - 3 звертався до Чернігівської міської ради з офертою на укладення нового договору оренди земельної ділянки, про що отримав відмову;

- апелянт вважає, що останнім не порушено ні цільове призначення земельної ділянки, ні категорія земель, а відповідачем - 1 станом на початок будівництва комплексу отримано всі дозволи, рішення, проект землеустрою, передбачені чинним законодавством, отже відповідачі діяли правомірно;

- вбачається явна невідповідність втручання держави у право власності відповідача критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном;

- позивачем не зазначено, чим саме оспорювані правочини порушують суспільний порядок;

- позивачем не надано доказів щодо недодержання відповідачами приписів чинного законодавства на момент проведення прилюдних торгів, а також чи мало місце порушення Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів, чи вплинули ці порушення на результати торгів, та чи мало місце порушення права та законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що доводи апелянта про те, що підприємству не було відомо про рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2012 у справі № 5028/3/5(1/7(5/11(10/116(11/103(6/195д)2012 не відповідають дійсності, оскільки рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2012 у справі №5028/3/5(1/7(5/11(10/116(11/103(6/195д)2012 розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та досліджувалось під час розгляду справи № 927/1207/16.

Звертає увагу суду, що під час розгляду справи № 927/1207/16 в Господарському суді Чернігівської області представником відповідача (ТОВ «АЙВА») та третьої особи (ТОВ «ДОК ЧЕРНІГІВ») виступала одна особа адвокат Павленко А.В.

Апелянт довільно тлумачить зміст постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі № 927/1207/16 та постанови Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 927/1207/16 та фактично ставить під сумнів зміст постанови Верховного Суду у справі № 927/1207/16 .

Вказує, що самовільне розміщення майна в межах земельної ділянки, належної до земель комунальної власності, є порушенням прав територіальної громади, від імені і в інтересах якої виступає Чернігівська міська рада.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - 3 12.11.2018 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2018 залишено без руху у зв'язку з неподанням доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

28.11.2018 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі та квитанції на підтвердження сплати судового збору в розмірі 7929,00 грн., однак доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету не надано.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2019 у справі №927/470/18 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 31.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі №927/470/18 відкладено розгляд справи на 14.02.2019, приймаючи до уваги неявку представників відповідачів 1-3 та третьої особи, та задоволення клопотання представника відповідача 3 про відкладення розгляду справи.

Явка представників сторін

Представник відповідача - 3 в судовому засіданні апеляційної інстанції 14.02.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 14.02.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представники відповідачів 1, 2 та третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції 14.02.2019 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників відповідачів 1, 2 та третьої особи обов'язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

30.06.2009 між Чернігівською міською радою (орендодавець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЙВА" (орендар за договором) було укладено договір оренди земельної ділянки №2305 (далі - договір №2305 від 30.06.2009).

Згідно з п.1 договору №2305 від 30.06.2009 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в місті Чернігові, для будівництва втраченої пам'ятки історико-культурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу по вул. Горького, між будинками №6 та №8.

Відповідно до п.2 договору №2305 від 30.06.2009 в оренду передається земельна ділянка площею 0,5447 га.

Як передбачено п.6 договору №2305 від 30.06.2009, договір укладено до 26.05.2011. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію.

Відповідно до п.п. 13, 14 договору №2305 від 30.06.2009 земельна ділянка передається в оренду для будівництва втраченої пам'ятки історико-архітектурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, розробленого, згідно з рішенням міської ради від 03.06.2004 (12 сесія 24 скликання). Цільове (функціональне) призначення земельної ділянки - землі іншого призначення (поточне будівництво).

Згідно з п.п. 17, 18 договору №2305 від 30.06.2009 передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Чернігівської міської ради від 26.05.2009 (38 сесія 5 скликання) п.114. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п.36 договору №2305 від 30.06.2009 він набирає чинності після підписання сторонами та його реєстрації згідно чинного законодавства.

01.07.2011 між Чернігівською міською радою (орендодавець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЙВА" (орендар за договором) було укладено договір оренди земельної ділянки №2305 (далі - договір №2305 від 01.07.2011).

Згідно з п.1 договору №2305 від 01.07.2011 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в місті Чернігові для будівництва втраченої пам'ятки історико-культурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, розробленого, згідно з рішенням міської ради від 3.06.2004 (12 сесія 24 скликання) по вул. Горького, 6-а.

Відповідно до п.2 договору №2305 від 01.07.2011 в оренду передається земельна ділянка площею 0,5447 га.

Як передбачено п.6 договору №2305 від 01.07.2011, договір укладено до 31.05.2013. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію.

Відповідно до п.п. 13, 14 договору №2305 від 01.07.2011 земельна ділянка передається в оренду для будівництва втраченої пам'ятки історико-архітектурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, розробленого, згідно з рішенням міської ради від 3.06.2004. Цільове (функціональне) призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови (комерційне використання).

Згідно з п.п. 17, 18 договору №2305 від 01.07.2011 передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Чернігівської міської ради від 31.05.2011 (9 сесія 6 скликання) п.46 Передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п.36 договору №2305 від 01.07.2011 він набирає чинності після підписання сторонами та його реєстрації згідно чинного законодавства.

Договір зареєстрований у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди внесено запис 01.07.2011 №2305 та зареєстрований 29.07.2011 в управлінні Держкомзему у м. Чернігові, у Державному реєстрі земель за №00215.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру, власником земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул. Горького 6-а, кадастровий номер №:02:035:0061, форма власності - державна власність, цільове призначення - комерційне використання, вид використання: для будівництва втраченої пам'ятки історико-архітектурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, площа 0,5447 га, дата здійснення державної реєстрації 29.07.2011.

Згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого станом на 23.05.2018, на підставі договору оренди №2305 від 01.07.2011, дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області на виконання будівельних робіт №397-м від 22.06.2009, до реєстру 03.08.2011 внесено запис про реєстрацію за ТОВ "Айва" права приватної власності на об'єкт незавершеного будівництва 37% готовності загальною площею 3893,7 кв.м., готельно-туристичний комплекс "Дворянське зібрання", кадастровий номер земельної ділянки: :02:035:0061.

04.10.2013 Чернігівською філією ТОВ "Укрспецторг Груп" проведено прилюдні торги щодо продажу майна ТОВ "Айва" - об'єкту незавершеного будівництва 37% готовності, загальною площею 3893,7 кв.м., який розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Горького 6-а, опис об'єкта: готельно-туристичний комплекс "Дворянське зібрання" (протокол № 26-0218/13 від 04.10.2013 проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, яку належить ТОВ "Айва").

За результатом проведених торгів 16.10.2013 начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Приходьком Ю.М. затверджено акт державного виконавця про проведені прилюдні (публічні) торги №33А/1/13, відповідно до якого вказане майно придбало Товариство з обмеженою відповідальністю "Док Чернігів" за ціною 1782001,00 грн.

14.06.2016 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. Товариству з обмеженою відповідальністю "Док Чернігів" видане свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за №1681, про право власності на майно, що складається з: об'єкта незавершеного будівництва 37% готовності, вартість майна 1772001,00 грн. площа 3893,7 кв.м., що розташовано за адресою: Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Музейна (колишня вул. Горького), буд. 6А, технічний опис майна: готельно-туристичний комплекс "Дворянське зібрання", номер запису: 2381 в книзі 16; реєстраційний номер майна за Реєстром прав власності на нерухоме майно: 31448864, кадастровий номер земельної ділянки :02:035:0061, яке придбане Товариством з обмеженою відповідальністю "Док Чернігів" за 1782001,00 грн., що раніше належало Товариству з обмеженою відповідальністю "Айва" на підставі договору оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011, укладеного між Чернігівською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Айва", зареєстрованому у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис 01.07.2011 №2305, зареєстрованому в управління Держкомзему у м. Чернігові, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.07.2011 за №000215; та на підставі дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області на виконання будівельних робіт №397-м від 22.06.2009 (перереєстрація дозволу №307 від 22.12.2007), виданого ТОВ "Айва".

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2012 у справі №5028/3/5(1/7(5/11(10/116(11/103(6/195д)2012 скасовані пункти 62, 63 рішення 13 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради від 28.09.2004 "Про надання, вилучення та передачі земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок" та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № 2305 від 28.09.2004, укладений між Чернігівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айва".

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.08.2013 у справі №927/893/13, що набрало законної сили 10.09.2013, тобто до початку проведення прилюдних торгів, з ТОВ "Айва" стягнуто 348840,24 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011 та зобов'язано ТОВ "Айва" повернути Чернігівській міській раді земельну ділянку площею 0,5447 га по вул. Горького, 6а у м. Чернігові, кадастровий номер: :02:035:0061, шляхом підписання акту прийому-передачі земельної ділянки протягом одного місяця з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №927/1207/16, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 10.05.2018, визнано недійсними з моменту укладення договір оренди земельної ділянки №2305 від 30.06.2009 та договір оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №825/1037/17, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018, визнано протиправним та скасовано рішення Комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради від 03.08.2011 № 31448864 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за Товариством з обмеженою відповідальністю "Айва" зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва 37% готовності: Готельно-туристичний комплекс "Дворянське зібрання", що знаходиться на земельній ділянці за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Горького (Музейна), будинок 6а, кадастровий номер №:02:035:0061.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2012 у справі №5028/3/5(1/7(5/11(10/116(11/103(6/195д)2012 з поміж іншого встановлено, що земельна ділянка по вул. Горького між будинками № 6 та № 8 площею 0,5447 розташована на території архітектурно-історичного заповідника "Чернігів стародавній", внесеного до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

23.04.2003 розпорядженням Кабінету Міністрів України №233-р "Про передачу цілісного майнового комплексу Національний архітектурно - історичний заповідник "Чернігів стародавній" із спільної власності територіальних громад Чернігівської області у державну власність з віднесенням його до сфери Держбуду України".

14.08.2003, керуючись вищевикладеним розпорядженням КМУ, Чернігівська обласна рада своїм рішенням вирішила передати безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області у державну власність цілісний майновий комплекс Національного архітектурно - історичного заповідника "Чернігів Стародавній".

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №825/1037/17, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 з поміж іншого встановлено, що реєстрація зміни цільового призначення земельної ділянки з історико-культурного призначення на комерційне використання, як земель житлової та громадської забудови, сталася, по перше, на підставі саме рішення Чернігівської міської ради від 26.05.2009, яке стало підставою укладення договору оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011, по-друге, дана реєстраційна дія відбулася 29.07.2011, тобто вже після укладення договору оренди земельної ділянки від 01.07.2011 за №2305.

Судом встановлено, що на момент укладення другого договору №2305 від 01.07.2011, як і на момент укладення першого договору №2305 від 30.06.2009, цільове призначення земельної ділянки залишалося саме історико-культурне призначення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі №6-547цс16 та постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №490/5475/15 та від 02.05.2018 у справі №910/10136/17.

Як зазначалось вище, ч.1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, так зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1, 3 ст. 228 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Так, зокрема, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Статтею 150 Земельного кодексу України визначено, що до особливо цінних земель відносяться: землі природно-заповідного фонду та землі історико-культурного призначення, які можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Всупереч наведеним нормам, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України, передано земельну ділянку історико-культурного призначення, розташовану за адресою: Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Музейна (колишня вул. Горького), буд. 6А, для подальшої зміни її цільового призначення та способу її використання.

Реалізація права власності на незавершене будівництво нерозривно пов'язано з наявністю речового права на земельну ділянку. Вищенаведеними судовими рішеннями встановлена відсутність у відповідача-1 права користування земельною ділянкою для будівництва, нецільове використання земельної ділянки та незаконність реєстрації права власності на незавершене будівництво.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсними результатів проведених 04.10.2013 прилюдних (публічних) торгів щодо реалізації ТОВ "Док Чернігів" об'єкта незавершеного будівництва 37% готовності, площа 3893,7 кв.м., розташованого за адресою: Чернігівська область м.Чернігів вул. Музична, 6а та вимоги про визнання недійсним свідоцтва від 14.06.2016, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1681, виданого на підставі результатів проведених 04.10.2013 торгів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання ТОВ "АЙВА" та ТОВ "ДОК ЧЕРНІГІВ" привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область, місто Чернігів, вул. Музейна, 6а (між будинками №6 та №8), у придатний для використання стан шляхом знесення об'єкту незавершеного будівництва готельно - туристичного комплексу "Дворянське зібрання", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №927/1207/16, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 10.05.2018, визнано недійсними з моменту укладення договір оренди земельної ділянки №2305 від 30.06.2009 та договір оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно з п. 19 договорів оренди землі №2305 від 30.06.2009 та №2305 від 01.07.2011 сторони погодили, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

За викладених вище обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність заявлених позивачем вимог про зобов'язання ТОВ "Айва" привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область м. Чернігів вул.Музична,6а (між будинками № 6 та №8) у придатний для використання стан шляхом знесення будівництва готельно-туристичного комплексу "Дворянське зібрання".

Водночас, як вірно встановлено судом, ТОВ "ДОК ЧЕРНІГІВ" на час початку будівництва готельно - туристичного комплексу "Дворянське зібрання" не було стороною договорів оренди №2305 від 30.06.2009 та №2305 від 01.07.2011, не було користувачем згаданої земельної ділянки та не проводило будівельних робіт, не є законним власником незавершеного будівництва.

Відповідно ТОВ "ДОК ЧЕРНІГІВ" не може нести перед позивачем обов'язку щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, отже судом правомірно відмовлено у задоволенні позову в частині зобов'язання ТОВ "ДОК ЧЕРНІГІВ" привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область м. Чернігів вул.Музична,6а (між будинками № 6 та №8) у придатний для використання стан шляхом знесення будівництва готельно-туристичного комплексу "Дворянське зібрання".

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

Доводи апелянта, що судом не враховано, що відповідач - 3 неодноразово наголошував, що несе надмірний тягар у зв'язку з задоволенням позову та зобов'язаннями знести Комплекс, що свідчить про пряме порушення принципу пропорційності є необґрунтованими, оскільки одним із елементів дотримання принципу пропорційності при втручанні у право на мирне володіння майном є надання справедливої та обґрунтованої компенсації. Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем 3 під час підготовчого провадження не було подано суду відповідну заяву, не надано розрахунку суми, що підлягала б компенсації. Таким чином, задоволення позову у даній справі не свідчить про порушення принципу пропорційності.

Крім того, відповідно до оскаржуваного рішення, саме ТОВ «Айва» зобов'язано привести земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення будівництва готельно-туристичного комплексу "Дворянське зібрання".

Твердження апелянта, що вбачається явна невідповідність втручання держави у право власності відповідача критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном є необґрунтованими та спростовуються наступним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол Конвенції ратифікований Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР і з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 N1906-IV "Про міжнародні договори України" застосовується національними судами України як частина національного законодавства.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

У практиці ЄСПЛ наприклад, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки "пропорційності", як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.

У даній справі "суспільним", "публічним" інтересом є звернення Чернігівської міської ради з вимогою про визнання недійсними результатів проведених прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності з метою задоволення суспільної потреби у відновленні законності та становища, яке існувало до порушення правового режиму використання відповідної земельної ділянки.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, як вірно зазначено судом першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, втручання держави в право Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" на мирне володіння майном не суперечить критеріям правомірного втручання в це право, сформульованим в усталеній практиці ЄСПЛ.

Доводи апелянта, що суд не надав власну правову оцінку преюдиціальним фактам, що мають значення для вирішення справи, є безпідставними з огляду на ч.4 ст. 75 ГПК України відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача - 3 (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2018 у справі №927/470/18.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОК ЧЕРНІГІВ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2018 у справі №927/470/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2018 у справі №927/470/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/470/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 19.03.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б.Михальська