УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"04" березня 2019 р.Справа № 922/570/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали

позовної заявипершого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (Харківська обл., м. Чугуїв) в інтересах держави, в особі : 1) ОСОБА_1 обласної державної адміністрації (м. Харків) 2) Державного підприємства "Куп'янське лісове господарство" Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України (Харківська обл., м. Куп'янськ)
до Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області (Харківська обл., смт. Великий Бурлук) , Підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" (м. Київ) ОСОБА_1 філія підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" (м. Харків)
про визнання недійсною додаткової угоди, скасування її державної реєстрації та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі: 1) ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, 2) Державного підприємства "Куп'янське лісове господарство" Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України (надалі - позивачі), надав Господарському суду Харківської області позовну заяву до: Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, Підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів", ОСОБА_1 філії підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" (надалі - відповідачі), в якій просить:

1) визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Великобурлуцької районної державної адміністрації від 30.12.2015 №312 про поновлення Підприємству "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" договору оренди земельної ділянки від 10.03.2004;

2) визнати недійсною додаткову угоду, укладену між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Підприємством "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 10.03.2004, зареєстрованого в органі Державної реєстрації, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Великобурлуцької селищної ради вчинено запис 16.03.2004 №458, щодо поновлення строку оренди земельної ділянки площею 58,1566 га на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області від 31.12.2015, відомості щодо якої зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: №28827933 від 19.03.2016) та скасувати її державну реєстрацію;

3) визнати відсутнім право користування у Підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" на земельні ділянки загальною площею 58,1566 га кадастрові номери: :02:000:0851 - :02:000:0854;

4) зобовязати Підприємство "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" повернути на користь держави, в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації та в особі Державного підприємства "Купянське лісове господарство" Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України земельні ділянки загальною площею 58,1566 га кадастрові номери: :02:000:0851 - :02:000:0854.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Прокурор у позовній заяві в якості підстави для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави, в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації та в особі Державного підприємства "Куп'янське лісове господарство" Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, посилається на те, що недотримання райдержадміністрацією вимог законодавства призвело до незаконної передачі у користування Підприємства «УНВРЦІ» земельних ділянок, чим підривається авторитет держави, в особі органів виконавчої влади, які уповноважені на виконання функцій держави та реалізацію державної політики на конкретній території.

Також прокурор зазначає про те, що не дивлячись на те, що законним розпорядником спірної земельної ділянки є ОСОБА_1 обласна державна адміністрація, відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, на яку покладені функції та повноваження, заходи представницького характеру з метою скасування незаконних розпоряджень Великобурлуцької районної державної адміністрації, визнання недійсними цивільно-правових угод та витребування землі у відповідності до положень ч. 3 ст. 33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", до теперішнього часу не вжито.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської ОСОБА_2 Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17).

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Однак, прокурор не навів жодної причини, що перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду, та не надав жодного доказу в обґрунтування не вжиття позивачем покладених на нього законом заходів по захисту інтересів держави.

Таким чином, прокурором не вказано підстав здійснення представництва інтересів держави.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За приписами ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та зазначено судом вище, прокурор звернувся з позовом до відповідачів (Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, Підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів", ОСОБА_1 філії підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" з вимогами про: визнання незаконним та скасування розпорядження голови Великобурлуцької районної державної адміністрації від 30.12.2015 №312 про поновлення Підприємству "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" договору оренди земельної ділянки від 10.03.2004; визнати недійсної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 10.03.2004, укладеної між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Підприємством "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів", та скасування її державної реєстрації; визнання відсутнім права користування у Підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" на земельні ділянки загальною площею 58,1566 га кадастрові номери: :02:000:0851 - :02:000:0854, а також про зобовязання Підприємство "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" повернути на користь держави, в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації та в особі Державного підприємства "Купянське лісове господарство" Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України земельні ділянки загальною площею 58,1566 га кадастрові номери: :02:000:0851 - :02:000:0854.

Суд зазначає, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з'ясуванню взаємних прав і обов'язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки по кожній з заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов'язаних зі встановленням обставин щодо їх виконання, що перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

До того ж, як вбачається з позовної заяви, прокурор звернувся до господарського суду з позовом, в якому визначив відповідачем ОСОБА_1 філію підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів", яка не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом юридичної особи підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів", а відтак не може бути відповідачем у справі.

За таких обставин, прокурору необхідно уточнити склад учасників спору, який повинен відповідати приписам ст. 4, 45 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мати господарський характер.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню без розгляду для усунення допущених порушень.

Керуючись ст. 53, п. 4 ч. 5 ст. 174, ст. 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву першому заступнику керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області та додані до неї документи, всього на 225 аркушах, в тому числі платіжне доручення №3202 від 26.12.2018 на суму 14284,48 грн.

Додаток (для прокурора): позовна заява №03-01-5274-18 від 29.12.2018 та додані до неї документи, всього на 225 аркушах, в тому числі платіжне доручення №3202 від 26.12.2018 на суму 14284,48 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://court.gov.ua/.

Суддя ОСОБА_3

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).