ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5906/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 200 388, 81 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 4 від 03.01.19 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. ННР 487917 від 30.10.18 р., адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 200 388, 81 грн., що складають суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, поставленого за залізничними накладними №№ 51420180, 41768250, 41768821, 5141058, 51515013, 51537165, 51553204, 42104836, 33319831, 33382417, 33382433, 33256520, 39870514, 39870613, 39870621, 39889860, 39871975, 39871983, 39871991, 51764892, 39869789, 51796886, 51663177, 39888417, 33462680, 33462821, 33501073, 42309427, 33482423, 33482431, 33482779, 42484147, 42519512, 42537498, 51818276, 51819555, 51819670, 51836302, 51855872, 51857019, 39863212,39863220, 39889852, 39883028, 39983044, 44276814, 33468786, 42333179, 51878759, 33547456, 39867569, 39867577, 39867585, 39889878, 39994769, 39994876, 39994892, 42739201,33529595, 33552944, 33552951, 33559642, 33588799, 35059427, 35059450, 42593236 у період з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р.

У відзиві на позов, який надійшов на адресу суду від відповідача, останній, посилаючись на статтю 233 Господарського кодексу України, просить зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу до 50 %, вказуючи на відсутність у позивача збитків, які б мали місце внаслідок прострочення в доставці вантажу.

Крім того, відповідач зазначає про те, що останній віднесений до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що у даній справі відсутні підстави для зменшення розміру штрафу з огляду на ненадання відповідачем доказів на підтвердження поважності причин неналежного виконання своїх зобов'язань.

Ухвалою від 29.12.2018 р. позовна заява Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" залишалась без руху у зв'язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

10.01.2019 р. позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом надання належних доказів надсилання відповідачеві позовної заяви № 01/810 від 19.12.2018 р. з додатками.

Ухвалою від 15.01.2019 р. господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 904/5906/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.02.2019 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 р. відкладено підготовче засідання до 04.03.2019 р.

Відповідно до частини 6 статті 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

З огляду на те, що під час підготовчого засідання у даній справі вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою учасників справи господарський суд розпочав в судовому засіданні 04.03.2019 р. розгляд спору по суті.

04.03.2019 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 р. Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" (Перевізник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (Замовник) укладено договір про надання послуг № 10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору його предметом є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, повязаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях у вагонах Перевізника (відповідача), вагонах залізниць інших держав або вагонах Замовника (позивача) та проведення розрахунків за ці послуги.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (пункт 1.3. договору).

Виконуючи умови договору, Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", у період з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р., було здійснено перевезення вантажів до станції призначення Камянське та Правда Придніпровської залізниці, які оформлені наступними залізничними накладними: №№ 51420180, 41768250, 41768821, 5141058, 51515013, 51537165, 51553204, 42104836, 33319831, 33382417, 33382433, 33256520, 39870514, 39870613, 39870621, 39889860, 39871975, 39871983, 39871991, 51764892, 39869789, 51796886, 51663177, 39888417, 33462680, 33462821, 33501073, 42309427, 33482423, 33482431, 33482779, 42484147, 42519512, 42537498, 51818276, 51819555, 51819670, 51836302, 51855872, 51857019, 39863212,39863220, 39889852, 39883028, 39983044, 44276814, 33468786, 42333179, 51878759, 33547456, 39867569, 39867577, 39867585, 39889878, 39994769, 39994876, 39994892, 42739201,33529595, 33552944, 33552951, 33559642, 33588799, 35059427, 35059450, 42593236 (а.с. 26-119).

Одержувачем зазначеного у залізничних накладних вантажу є Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат".

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Статтею 6 Статуту Залізниць визначено, що накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту і Правил перевезень й наданим залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою договору на перевезення вантажу, який укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., а також статтею 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно зі статтею 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Звертаючись із даним позовом, позивач посилається на те, що при здійсненні перевезення вантажу, Залізницею допущено прострочення в його доставці, що підтверджується календарними штемпелями на зазначених вище залізничних накладних, копії яких долучені до матеріалів справи.

З посиланням на статті 41, 116 Статуту залізниць України (далі - Статут), за несвоєчасну доставку вантажів, позивачем нараховано відповідачеві штраф у сумі 200 388,81 грн. за період з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р., який останнім не сплачений, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Відповідно до статті 41 Статуту Залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км. відповідно.

Згідно з пунктом 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 року № 542, обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами статті 116 Статуту залізниць, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до положень зазначених норм залізниця доставляє вантажі за відповідну кількість діб, при цьому початок першої доби настає з 24 години дати приймання вантажу до перевезення.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин).

Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості, датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 51420180, 41768250, 41768821, 5141058, 51515013, 51537165, 51553204, 42104836, 33319831, 33382417, 33382433, 33256520, 39870514, 39870613, 39870621, 39889860, 39871975, 39871983, 39871991, 51764892, 39869789, 51796886, 51663177, 39888417, 33462680, 33462821, 33501073, 42309427, 33482423, 33482431, 33482779, 42484147, 42519512, 42537498, 51818276, 51819555, 51819670, 51836302, 51855872, 51857019, 39863212,39863220, 39889852, 39883028, 39983044, 44276814, 33468786, 42333179, 51878759, 33547456, 39867569, 39867577, 39867585, 39889878, 39994769, 39994876, 39994892, 42739201,33529595, 33552944, 33552951, 33559642, 33588799, 35059427, 35059450, 42593236, доданих до позовної заяви, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

З огляду на викладене, вимоги, заявлені позивачем, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення штрафу задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штраф, пеня), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником, причини неналежного виконання або не виконання зобов'язання; незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи не вжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставини, за яких можливе зменшення неустойки.

Зважаючи на те, що порушення зобов'язання відповідачем за спірний період має системний характер, прострочення в доставці вантажу мало місце від 2 до 12 діб, господарський суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу, який підлягає до примусового остягнення.

Керуючись статтею 526 Цивільного кодексу України, статтями 6, 41, 116, Статуту залізниць України, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетроовська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18Б, ) 200 388,81 грн. (двісті тисяч триста вісімдесят вісім гривень 81 коп.) штрафу, 3 005,83 грн. (три тисячі п'ять гривень 83 коп.) судового збору.

У задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафу - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 14.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_3