ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/167/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", місто Київ
до Державного підприємства "Підприємство Холодногірської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 18", місто Харків
про стягнення 2 472,33 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 довіреність № 14-120 від 08.06.2018;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (за вих. №14/4-58), в якій просить стягнути з Державного підприємства "Підприємство Холодногірської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 18" (відповідач) пеню у розмірі 2 083,16 грн., 3 % річних у розмірі 334,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 54,23 грн.

В обґрунтування позову Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на неналежне виконання Державним підприємством "Підприємство Холодногірської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 18" зобов'язань за Договором купівлі-продажу природного газу № 1839/14-ТЕ-32 від 11.12.2013. В якості правових підстав позову посилається, зокрема, на положення статей 20, 173-175, 193, 216-218, 230, 231 Господарського кодексу України, статей 11-16, 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Позивач також зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає 1 921,00 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.01.2019 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/167/19; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 12 лютого 2019 року.

З причин довготривалої непрацездатності судді Рильової В.В. (перебування на лікарняному понад 14 днів з 04.02.2019 по 22.02.2019 включно) судове засідання у справі № 922/167/19, призначене на 12 лютого 2019 року не проводилось.

У відповідності до положень розділу 5 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області, затверджених рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28.03.2016 (із змінами, внесеними рішеннями зборів суддів ГСХО №8-2/2016 від 16.05.2016; №9-2/2016 від 02.12.2016; №2-2/2017 від 20.02.2017; №3-3/2017 від 13.04.2017; №6-3/2017 від 14.11.2017, №5-2/2018 від 22.11.2018): у разі якщо в день слухання справи виявиться тимчасово неможливим виконання суддею, в провадженні якого перебуває справа, або який є головуючим у складі колегії суддів, обовязків судді з причин (тимчасова непрацездатність, відрядження, відпустка, навчання тощо) повторний автоматичний розподіл судової справи не здійснюється. В цьому разі: судове засідання не проводиться; секретар судового засідання пропонує сторонам заповнити явочний лист, подати до суду заяву передбачену ч. 9 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України та повідомляє про неможливість проведення судового засідання у звязку з відсутністю судді; дата нового судового засідання доводиться до відома сторін та учасників судового процесу у спосіб, визначений статтею 120 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставини, які перешкоджали виконанню обов'язків судді.

Питання щодо призначення нової дати судового засідання у справі № 922/167/19 вирішено судом 25 лютого 2019 року (у перший робочий день після виходу судді Рильової В.В. з лікарняного, тобто одразу після усунення обставини, які перешкоджали виконанню обов'язків судді).

Враховуючи необхідність забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об'єктивне встановлення всіх обставин справи, а також з метою належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення підготовчого засідання та керуючись приписи частини четвертої статті 120 ГПК України, якою встановлено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж пять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії, датою судового засідання визначено 11 березня 2019 року, про що сторін повідомлено ухвалою від 25.02.2019.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 11.03.2019, додаткових доказів в обґрунтування своєї правової позиції не надав, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 11.03.2019 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не подав. Про дату, час та місце проведення судового засідання у справі № 922/167/19 Державне підприємство було повідомлено належним чином. Так, копію ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі від 22.01.2019 було отримано відповідачем 24 січня 2019 року, а копію ухвали про повідомлення про дату та час розгляду справи від 25.02.2019 отримано відповідачем 07 березня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Враховуючи принцип диспозитивності та право сторін на власний розсуд розпоряджатись своїми правами, в тому числі брати участь в судовому засіданні; з огляду на те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/167/19 за відсутності представника відповідача.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Підприємством Холодногірської виправної колонії № 18 (Покупець) було укладено Договір № 1839/14-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу, відповідно до умов якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити даний природний газ на умовах цього Договору.

У відповідності до пункту 3.3. Договору приймання - передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у період з січня 2014 по грудень 2014 передало у власність Підприємства Холодногірської виправної колонії № 18 природний газ на загальну суму 292 184,64 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, підписаними представниками та скріпленими печатками сторін без будь-яких зауважень та заперечень (том 1, арк.с. 27-38).

Оплата за прийнятий газ була здійснена Підприємством Холодногірської виправної колонії № 18 в повному обсязі, проте з порушенням встановлених у Договорі № 1839/14-ТЕ-32 строків, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" нараховано пеню у розмірі 2 083,16 грн., згідно з пунктом 7.2. Договору, а також 3 % річних у розмірі 334,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 54,23 грн. на підставі статті 625 ЦК України. Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення позивача до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобовязання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно, чим порушив умови господарського зобов'язання, зокрема вимоги пункту 6.1. Договору. Заперечень щодо вказаних обставин Державним підприємством не надано.

Згідно з вимогами частини другої статті 193 ГК України, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини першої статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

За приписами статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6 статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 199 ГК України).

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що у разі невиконання Покупцем пункту 6.1. цього Договору, він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі двійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

До матеріалів справи позивачем надано розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат окремо по кожному зобов'язанню помісячно з урахуванням проплат Підприємства Холодногірської виправної колонії № 18. Перевіривши періоди та кожне нарахування окремо, суд встановив, що такі нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними. У зв'язку із викладеним позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 2 083,16 грн., 3 % річних в розмірі 334,94 грн. та інфляційних втрат в розмірі 54,23 грн. є обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до статей 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, статтями 173-175, 193, 199, 216, 217, 230-232 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Державного підприємства "Підприємство Холодногірської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 18" задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Підприємство Холодногірської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 18" (місцезнаходження: 61052, місто Харків, вулиця Рубанівська, будинок 4; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: (01001, місто Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; код 20077720) пеню у розмірі 2 083,16 грн., 3 % річних у розмірі 334,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 54,23 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 14.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/167/19