РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/14294/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/10632/18

за позовом ATLAS WORLDWIDE L.P (АТЛАС ВОРЛДВЕЙД Л.П.);

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Альфа Страхування"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Гейт ЛТД";

про стягнення 2 580 188,29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Войцехівський О.В., ордер серії КС № 515087 від 18.02.2019р.;

від відповідача: Лукянчук А.В., довіреність № 375 від 15.11.2018р.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ATLAS WORLDWIDE L.P (АТЛАС ВОРЛДВЕЙД Л.П.) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про стягнення 2 580 188,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Генерального договору добровільного страхування вантажів № 043.1366952.10. від 12.12.2017р. безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з чим позивач, як вигодонабувач за договором, звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2018р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/14294/18 та постановив розглядати її за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.11.2018р.

22.11.2018р. через загальний відділ господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти задоволення позову. Відповідач зазначив, що страхове відшкодування в розмірі всієї вартості вантажу не підлягає виплаті, оскільки страховий випадок настав лише щодо частини вантажу, вартість якого не перевищує розмір франшизи, у зв'язку із чим у ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" відсутні підстави для здійснення виплати.

29.11.2018р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засіданні та продовження позивачеві строку для подання відповіді на відзив.

В судовому засіданні 29.11.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги, а також просив суд задовольнити клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження позивачеві строку для подання відповіді на відзив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Під час дослідження матеріалів справи та визначення обставин, які підлягають встановленню, судом було з'ясовано, що Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 043.1366952.10. від 12.12.2017р., укладений відповідачем з ТОВ "Сі Гейт ЛТД", а відтак, рішення у даній справі може вплинути на права вказаної юридичної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. задоволено клопотання позивача про продовження процесуального строку для надання відповіді на відзив на позовну заяву, продовжено строк до 10.12.2018р. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Сі Гейт ЛТД", та відкладено підготовче засідання у справі на 13.12.2018р.

13.12.2018р. до початку підготовчого засідання через канцелярію суду від представника позивача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надіслання на адресу третьої особи копії позовної заяви з доданими до неї документами та Висновку про вартість втраченого майна від 03.12.2018р.

В підготовчому засіданні 13.12.2018р. судом було з'ясовано: відсутність відомостей про належне повідомлення третьої особи про дату і час проведення судового засідання, а також невиконання відповідачем вимог ухвали суду від 29.11.2018р.

В підготовчому засіданні 13.12.2018р. суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 24.01.2019р.

11.01.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли докази направлення на адресу третьої особи копії відзиву на позовну заяву.

24.01.2019р. до початку підготовчого засідання через канцелярію суду від представника позивача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи повного тексту Звіту про оцінку збитку зіпсованого товару (яєчний порошок), складеного суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ "Кволітас", з доказами його направлення на адресу інших учасників справи.

Присутній у підготовчому засіданні 24.01.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідача позов не визнав та не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з'явився, письмові пояснення по суті спору не подав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2018р. закрито підготовче провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.02.2018р.

Присутній у підготовчому засіданні 21.02.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідача позов не визнав та не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з'явився, письмові пояснення по суті спору не подав.

21.02.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла промова адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2019р. відкладено розгляд справи на 28.02.2019р.

Присутній у підготовчому засіданні 28.02.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідача позов не визнав та не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з'явився, письмові пояснення по суті спору не подав.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.02.2019р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2017р. між відповідачем (страховик) та ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» (страхувальник) укладено договір №043.1366952.410 (далі - Договір), відповідно до п. 2 якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника та/або вигодо набувача, що не суперечать закону України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням вантажем.

Відповідно до умов договору, інформація щодо вигодонабувача, перевезення та вантажу зазначається в Сертифікаті на кожне конкретне перевезення.

11.01.2018 року ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» застрахував товар в ПАТ «Страхова Компанія «Альфа Страхування», що підтверджується Сертифікатом про страхування №043.13367042.410 від 11.01.2018р. до Генерального договору добровільного страхування №043.1366952.410 від 12.12.2017р. (далі по тексту - Сертифікат).

Відповідно до Сертифікату вигодонабувачем при настанні страхового випадку стає Atlas Worldwide L.Р.

Відповідно до Сертифікату, яким застраховано вантаж, страхова сума встановлюється у розмірі дійсної вартості вантажу. Дійсна вартість вантажу визначається як 110% від вартості вантажу за ціною виробника та/або постачальника та включаючи витрати по перевезенню, зберіганню, фрахт, митні витрати, комісію тощо.

Ціна виробника на товар вказана в Інвойсi №9 від 11.01.2018р. та становить 82 800 доларів США.

09.03.2018р. ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» повідомив ПАТ «СК «Альфа Страхування» про настання страхового випадку, а саме намокання вантажу через отвір на даху в контейнері, шляхом здійснення телефонного дзвінка на гарячу лінію.

13.03.2018р. ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» надало відповідачу бланк повідомлення про подію, що може бути визнана страховою.

21.03.2018р. ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» надіслало на адресу Страховика лист №5 з проханням надати подальші інструкції щодо вантажу, який промок.

У Сертифікаті страхування зазначено, що «при настанні страхової події Страхова Компанія залучає службу Сюрвейєра Crawford and Company.

Відповідач зазначив, що зв'язувався з Crawford and Company, але підтвердження щодо можливості огляду вантажу не отримав.

Тому, на виконання вимог умов Договору страхування, з метою оперативного, своєчасного та всебічного розслідування настання події, що має ознаки страхового випадку, відповідачем було прийнято рішення про залучення міжнародного сюрвейєра, а саме компанії Cunningham Lindsey та направлення його представників до місця знаходження пошкодженого вантажу.

Також, до розслідування заявленого випадку та складання сюрвейєрського звіту залучено ПП «Юнайтед ЛОСС АДжастерс», яке є офіційним партнером Компанії Cunningham Lindsey в Україні.

Відповідно до матеріалів Сюрвейєрського звіту №18-03.13.AL відповідачем було встановлено наступне.

Так, сюрвейєрем було повідомлено, що після того, як було відкрито дверці контейнеру, персонал вантажоодержувача виявив, що частина вантажу, яку було упаковано біля дверей контейнеру, була вологою, а навколо пакетів було виявлено певних комах (мурах).

Перед розвантажуванням контейнеру, персоналом вантажоодержувача здійснено перевірку цілісності контейнеру, в ході якої було виявлено дірку на даху контейнеру, яка була заліплена невстановленим матеріалом за не встановлених обставин.

Таким чином, за словами персоналу вантажоодержувача, частина вантажу надійшла у вологому та цвілому стані, а навколо пакетів було виявлено певних комах (мурах).

Цього ж дня, 08.03.2018р., контейнер UETU 5191302 було розвантажено та передано контейнерній лінії без його огляду представниками сюрвейєра.

08.03.2018р. без погодження із відповідачем та його представників весь застрахований вантаж було перевезено до іншого складу вантажоодержувача, в якому, за непідтвердженими даними за згоди вантажовідправника була проведена фумігація всього вантажу.

Відповідно до Звіту сюрвейєра та наявних фотографій, на момент прибуття представників відповідача, вантаж вже був розвантажений, а контейнер не знаходився на місці страхової події.

Звіт сюрвейєра спочатку був частково підготовлений на підставі наданих фотографій, зроблених не встановленими особами, у невстановленому місці, у не встановлений час.

13 березня 2018 року працівниками Cunningham Lindsey Indonesia був проведений огляд доставленого вантажу, який був вивантажений і розташовувався на складі вантажоодержувача - Джакарта, Індонезія. Контейнера №UETO 519302, яким перевозився вантаж, на місці інспекції не було.

Таким чином, фактично представники сюрвейєра Cunningham Lindsey Indonesia отримали доступ до застрахованого вантажу 13.03.2018р., коли фумігацію було завершено.

Під час огляду вантажу сюрвейєрем було виявлено:

- 1 мішок - вологим із водою, яка просочилася в поліетиленовий пакет, через отвори, які, ймовірно, виникли в результаті прокусування його мурахами. В даному мішку були Виявлені личинки.

- 3 мішки - мокрі із водою, яка просочилася в поліетиленовий пакет, через отвори, які, ймовірно, виникли в результаті пошкодження його мурахами.

- 41 мішок - цвіль на зовнішній стороні упаковки через вологості;

- 11 мішків - намокання зовнішнього боку або тільки картонної упаковки.

Відповідач стверджує, що у зв'язку з повідомленням вантажоодержувача про відмову в отриманні вантажу, оскільки вантаж був пошкоджений мурахами, та після проведення фумігації не придатний для використання у виготовленні харчових продуктів, ним було прийнято рішення про проведення лабораторного дослідження на предмет наявності фуміганта в вантажі.

Відповідно до висновку дослідження у відібраних зразках фосфін відсутній.

Згідно документів вантажоодержувача, фумігант, що використовувався при фумігації вантажу, придатний для використання з харчовими продуктами.

Листом №0022.209.18.01-0310.03 від 23.03.2018р. страховик повідомив, що сюрвейєрем проводяться всі необхідні заходи, щодо встановлення кількості пошкодженого та непридатного до використання вантажу. А також, що чіткі інструкції щодо дій по відношенню до вантажу буде направлено після отримання результату від сюрвейєра додатково у наступному листі.

14.05.2018р. ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» було направлено на адресу ПАТ «СК «Альфа Страхування» лист-претензію №538, в якому вказано, що висновки сюрвейєра складаються вже 2 місяці, та вбачаючи в діях страховика дії перешкоджанню виконання зобов'язання за договором.

У відповідь страхувальник надіслав лист №0022.209.18.01-0281.05 від 18.05.2018р. з зазначеним переліком пошкодженого товару, виявленого сюрвейєрем, та з подальшими поясненнями, що відібрані зразки товару не можуть бути проаналізовані в лабораторії через-поломку обладнання і було прийнято рішення чекати відповідь від лабораторії до моменту полагодження обладнання. У вказаному листі, ПАТ «СК «Альфа Страхування» просило надати ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» ряд документів та інформацію для подальшого опрацювання справи та прийняття рішення страховиком.

Листом від 27.07.2018р. №0022.209.18.01-0531.07, страхувальник повідомив, що вантажоодержувач може розпоряджатися вантажем, який промок на власний розсуд.

27.07.2018р. на електрону адресу експедитора страхувальник надіслав висновки лабораторії.

ПАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» повідомило страхувальника про прийняте рішення щодо події, яка може вважатися страховим випадком, листом №0022.209.18.01-0097.08 від 13.08.2018р., вказавши, що страховий випадок настав, а саме відбулось пошкодження 4 мішків, внаслідок потрапляння води через отвір в контейнері. З урахуванням того, що Договором страхування передбачена франшиза, тобто частина збитку, що відшкодовується безпосередньо страхувальником, а розмір збитку не перевищує її розмір, виплата страхового відшкодування здійснюватися не буде. Щодо заявленої вимоги про відшкодування решти вантажу, страховик зазначив, що на його думку, дії вантажоодержувача є непослідовними, а відмова від прийняття всього вантажу необґрунтованою.

ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» надіслало відповідачу лист №324 від 15.08.2018р., в якому висловило незгоду з рішенням страховика, так як в листі №0022.209.18.01-0097.08 від 13.08.2018р. не вказано, ні розрахунків, як саме було визначено, що 4 мішки входять до франшизи, ні посилань на відповідні документи.

А також зазначив, що під час розвантаження вантажу було виявлено 60 мішків з пошкодженнями, а саме зі слідами плісняви і намокання, що призвело до розірвання зовнішньої упаковки. Потрапляння води в контейнер спричинило підвищення вологості в контейнері, в результаті чого по всьому вантажу почала поширюватися пліснява, яка стала результатом того, що вантаж піддався намоканню морською водою, і як наслідок цього, відбулося поширення мурах.

У зв'язку із викладеним, просив компенсувати вартість всього вантажу відповідно до Сертифікату про страхування №043.1367042.410 від 11.01.2018 у сумі 2 580 188,29 грн.

Спір у справі виник, у зв'язку із неправомірною, на думку позивача, відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 627 Цивільного кодекс України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України встановлено, що угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Аналогічне положення містить ст. 20 Закону України "Про страхування", відповідно до якої страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачені договором строки.

У відповідності до ст. 25 Закону України "Про страхування" та ст. 990 Цивільного кодексу України здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про страхування" визначено, що добровільним страхуванням є страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

У відповідності до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За приписами ст. 26 Закону України "Про страхування", підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Як встановлено судом, 12.12.2017р. між відповідачем (страховик) та ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» (страхувальник) укладено договір №043.1366952.410 (далі - Договір), відповідно до п. 2 якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника та/або вигодонабувача, що не суперечать закону України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням вантажем.

Відповідно до умов договору, інформація щодо вигодонабувача, перевезення та вантажу зазначається в Сертифікаті на кожне конкретне перевезення.

11.01.2018 року ТОВ «СІ ГЕЙТ ЛТД» застрахував товар в ПАТ «Страхова Компанія «Альфа Страхування», що підтверджується Сертифікатом про страхування №043.13367042.410 від 11.01.2018р. до Генерального договору добровільного страхування №043.1366952.410 від 12.12.2017р. (далі по тексту - Сертифікат).

Відповідно до Сертифікату вигодонабувачем при настанні страхового випадку стає Atlas Worldwide L.Р.

Згідно з умовами п. 37.7 Договору страхування, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання страхувальником будь-яких із своїх обов'язків, передбачених Договором.

Відповідно до п. 34.1.3 Договору страхування, у разі настання передбаченої договором події, яка призвела до збитків і може бути визнана страховим випадком, Страхувальник зобов'язаний докласти всіх зусиль для фіксування у відповідних документах всіх обставин, що спричинили настання страхового випадку та його наслідків, та залучивши для цього відповідних працівників компетентних органів, експертів.

Відповідно до п. 34.1.3 Договору страхування, у разі настання передбаченої договором події, яка призвела до збитків і може бути визнана Страховим випадком, Страхувальник зобов'язаний не змінювати розміщення та упаковку Застрахованого вантажу, зберегти всі пошкоджені чи змінені замки і пломби для їх огляду.

Згідно з пунктом 34.2 Договору страхування, якщо Страхувальник не виконує будь-який з вищезазначених обов'язків, Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити його розмір.

З матеріалів справи вбачається, що Страхувальник фактично не виконав свої обов'язки, передбачені п. 34.1.3. договору, так як вантаж було розвантажено, а контейнер переміщено з місця розвантаження, тобто фактично не зафіксовано обставин, що спричинили настання події, що має ознаки страхового випадку та не зафіксовано його наслідків, а також було змінено картину збитку до прибуття представника Страховика.

Викладене є самостійною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, встановленою пп. 37.7., 34.2. договору.

Також, з Сюрвейєрського звіту №18-03.13.AL вбачається, що:

- 1 мішок - вологий із водою, яка просочилася в поліетиленовий пакет, через отвори, які, ймовірно, виникли в результаті прокусування його мурахами. В даному мішку були виявлені личинки;

- 3 мішки - мокрі із водою, яка просочилася в поліетиленовий пакет, через отвори, які, ймовірно, виникли в результаті пошкодження його мурахами;

- 41 мішок - цвіль на зовнішній стороні упаковки через вологості;

- 11 мішків - намокання зовнішнього боку або тільки картонної упаковки.

Тобто, пошкодження вантажу мало місце лише у 4 мішках, в інших випадках - лише пошкодження упаковки, яка не є об'єктом страхування.

Доказів протилежного матеріали справи не місять, як і доказів того, що вантаж в інших мішках був непридатний до подальшого використання.

Наданий позивачем звіт про оцінку збитку від 03.12.2018р., складений ТОВ «Кволітас», також не містить таких висновків.

Щодо виявлення мурах, то згідно з п. 29.1.20. договору страхування, до страхових випадків не відносяться і страхове відшкодування не виплачується по збитках або витрат, які прямо або побічно викликані пошкодження вантажу черв'яками, гризунами, комахами, паразитами, будь-якими процесами очищення, сушки, ремонту або заміни.

Крім того, згідно документів вантажоодержувача фумігант, що використовувався при фумігації вантажу для знищення мурах, придатний для використання з харчовими продуктами та не призвів до псування вантажу.

З листа-відмови вантажоодержувача вбачається, що основною причиною відмови від прийняття усього вантажу є його непридатність через перевищення вологи, внаслідок потрапляння до контейнера води, над значеннями, зазначеними в Технічних умовам.

Разом з тим, згідно з п. 29.1.14. договору страхування, до страхових випадків не відносяться і страхове відшкодування не виплачується по збитках або витрат, які прямо або побічно викликані зміною температурно-вологісного режиму, впливу коливань температури, трюмного повітря, особливих властивостей або природних якостей вантажу, внутрішньої псуванням, самозаймання, придбання запахів, всиханням, бродінням, гниттям, корозією тощо або наявністю у вантажі на момент початку перевезення дефектів і недоліків.

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача, що пошкодження 52 мішків, в яких мало місце лише пошкодження упаковки, не є страховим випадком.

Згідно п. 36.1.1 договору страхування, при повній загибелі всього або частини застрахованого вантажу (втрати страхувальником всього або частини застрахованого вантажу внаслідок страхового випадку) - визначається в розмірі дійсної вартості всього застрахованого вантажу, або в розмірі дійсної вартості тієї частини застрахованого вантажу яка загинула. Із суми страхового відшкодування віднімається франшиза, передбачена договором,

Як зазначено вище, в ході огляду було встановлено пошкодження 4 мішків вантажу.

Суд погоджується з розрахунком відповідача щодо вартості знищеного вантажу у 4 мішках, яка становить 7 588,49 грн.

Договором страхування передбачена безумовна франшиза в розмірі 0,5% від страхової суми на один страховий випадок та становить 12 900,94 грн.

Таким чином, невиплата відповідачем суми страхового відшкодування є правомірною, оскільки розмір збитку не перевищує суми франшизи, встановленої умовами Договору страхування.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням на позивача судових витрат у порядку п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.03.2019р.

Суддя А.І. Привалов