ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" березня 2019 р.                      Справа № 911/754/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави

до 1. Вишгородської районної державної адміністрації

2. Державного підприємства “Вищедубечанське лісове господарство”

про визнання недійсними розпоряджень та держаних актів на право постійного користування земельними ділянками

встановив:

20.03.2019 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави до Вишгородської районної державної адміністрації та Державного підприємства “Вищедубечанське лісове господарство” про:

- визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03.07.2012 №1385 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ДП “Вищедубечанське лісове господарство” на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» в частині земельних ділянок площею 20,5036 га з кадастровим номером :33:012:0001, площею 15,7761 га з кадастровим номером :33:015:0901, площею 51,5798 га з кадастровим номером :32:002:0902, площею 2,5169 га з кадастровим номером :32:002:0901;

- визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 23.08.2012 №1759 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП “Вищедубечанське лісове господарство” на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» в частині земельних ділянок площею 20,5036 га з кадастровим номером :33:012:0001, площею 15,7761 га з кадастровим номером :33:015:0901, площею 51,5798 га з кадастровим номером :32:002:0902, площею 2,5169 га з кадастровим номером :32:002:0901;

- визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками, виданими Державному підприємству “Вищедубечанське лісове господарство”: серії ЯЯ №140218 на площу 20,5036 га з кадастровим номером :33:012:0001, серії ЯЯ №140208 на площу 15,7761 га з кадастровим номером :33:015:0901, серії ЯЯ №140180 на площу 51,5798 га з кадастровим номером :32:002:0902, серії ЯЯ №140181 на площу 2,5169 га з кадастровим номером :32:002:0901.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті проведеної на підставі спірних розпоряджень інвентаризації земель ДП “Вищедубечанське лісове господарство” набуло право постійного користування на земельні ділянки, рішення про надання яких жоден орган державної влади у встановленому ст. ст. 116, 123 Земельного кодексу України порядку не приймав, як наслідок незаконно змінилось цільове призначення земель, що перебували у користуванні ДП “Вищедубечанське лісове господарство”, та безпідставно виведено вказані землі з категорії лісогосподарського призначення.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як слідує зі змісту позову керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури останнім заявлено 6 вимог немайнового характеру.

Приписами ст. ст. 4, 6 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2019 року в розмірі 1921,00 гривень.

З огляду вищенаведених норм закону та встановлених ст. 4 Закону України “Про судовий збір” ставок судового збору, за подання у 2019 році до господарського суду, зокрема, позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у 1 (одному) розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1921,00 гривень.

Отже, за подання позовної заяви прокурором має бути сплачений судовий збір за кожну з шести вимог немайнового характеру, що в загальному складає 11 526,00 гривень.

Однак, до позовної заяви керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні прокурора до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків – десять днів з дня вручення зазначеної хвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі - 11 526,00 гривень.

Ухвала складена та підписана 22.03.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя                                 В.А. Ярема