ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019м. ДніпроСправа № 904/306/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: повноважений представник не з'явився;

від відповідача: повноважений представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство"Альфа Корм", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магдалинівська птахоферма", с.Шевченківка, Магдалинівський район

про стягнення заборгованості за ОСОБА_1 поставки №14179 від 19.07.2018 у сумі 227 254, 56 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство "Альфа Корм", м. Київ звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магдалинівська птахоферма", с. Шевченківка, Магдалинівський район про стягнення заборгованості за ОСОБА_1 поставки №14179 від 19.07.2018 у сумі 227 254, 56 грн., з яких: 191 800, 00 грн. - сума основного боргу, 17 025, 53 грн. сума пені, 4 241, 08 грн. - інфляційні втрати та 14 187, 95 грн. - 30% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання Відповідачем умов ОСОБА_1 поставки №14179 від 19.07.2018 в частині повної та своєчасної оплати за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду від 31.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.02.2019.

12.02.2019 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області засобами поштового зв'язку від представника позивача надійшла заява №6 від 06.02.2019 про зменшення позовних вимог, у зв'язку з погашенням суму основного боргу, що підтверджується банківською випискою від 23.01.2019. Позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій, а саме 30% річних у сумі 14187,95 грн., пені у сумі 17025,53 грн. та інфляційних втрат у сумі 4241,08 грн. підтримує в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача. Також просить суд, проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами без участі повноважного представника позивача, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки останнього у призначене судове засідання.

Ухвалою Господарського суду від 28.02.2019 заяву про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду, розгляд справи відкладено на 14.03.2019.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (міститься в матеріалах справи).

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причини неявки або така неявка є повторною.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами за відсутністю представників позивача та відповідача.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство "Альфа Корм" (далі - постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магдалинівська птахоферма» (далі - покупець/відповідач) укладено Договір поставки № 14179 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_1, в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник зобов'язується поставити (передати) у власність покупця товар, вказаний в рахунках фактурах та видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно та в повній мірі здійснити його оплату.

Відповідно до п. 3.1. договору, поставка товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість Товару, яка зазначається у видатковій накладній.

Відповідно до п. 3.6. договору, датою поставки товару є дата, вказана в нила, коми накладній.

Відповідно до п. 6.5. договору, оплата поставленої партії товару, здійснюється протягом 7 (семи) календарних днів з моменту поставки партії товару.

Спір у справі виник у зв'язку з твердженнями позивача, що ним було належно виконано свої зобов'язання за ОСОБА_1 поставки №14179 від 19.07.2018 з поставки відповідачу товару загальною вартістю 191800,00грн., а відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого товару належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 191800,00грн. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з нього 30% річних у сумі 14187,95 грн., пені у сумі 17025,53 грн. та інфляційних втрат у сумі 4241,08 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що Позивач виконання умов договору поставив відповідачу товар на суму 191 800,00грн., що підтверджується видатковою накладною №502 від 12.10.2018 та товарно- транспортною накладною №9727 від 12.10.2018 (а.с.26-27).

Вказані видаткова накладна підписана уповноваженими представниками та скріплена печатками сторін, а також в ній міститься посилання на реквізити ОСОБА_1.

Таким чином, вказана видаткова накладна підтверджує виконання позивачем своїх зобов'язань за ОСОБА_1 з поставки відповідачу товару на загальну суму 191 800,00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 6.5 ОСОБА_1 сторонами погоджено, що оплата поставленої партії Товару, здійснюється протягом 7 календарних днів із моменту поставки партії товару.

Отже, у відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 6.5 ОСОБА_1 відповідач зобов'язаний був оплатити поставлений позивачем товар за видатковою накладною №502 від 12.10.2018 на суму 191800,00 грн. у строк до 19.10.2018.

У своїй заяві про зменшення розміру позовних вимог Позивач зазначив про оплату відповідачем отриманого товару на загальну суму 191800,00 грн., на підтвердження чого до зави долучено банківську виписку (а.с. 30).

Таким чином, матеріали справи містять докази оплати відповідачем поставленого позивачем товару на суму 191800,00 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 17025,53 грн., нараховану Відповідачу за неналежне виконання грошових зобов'язань у період з 20.10.2018 по 17.01.2019.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.1. договору, у разі прострочення грошового зобов'язання за цим договором покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання за весь період прострочки. Положення ч.6. ст.232 ГК України у даному випадку не застосовуються.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, а також зважаючи на відсутність будь-яких заперечень щодо правильності його обрахунку з боку відповідача, суд дійшов висновку в його обґрунтованості, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 17025,53 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 30% річних у розмірі 14187,95 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4241,08 грн., нарахованих відповідачу за неналежне виконання грошових зобов'язань у період з 20.10.2018 по 17.01.2019.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.2. договору поставки, у разі прострочки покупцем виконання грошового зобов'язання, на вимогу Постачальника, він зобов'язаний сплатити суму боргу зурахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять процентів річних від простроченої суми.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем 30% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати товару, з урахуванням визначених позивачем періодів, а також зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог в частині вимоги про стягнення 30% річних, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 30% річних у розмірі 14187,95 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4241,08 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство "Альфа Корм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магдалинівська птахоферма" з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підлягають задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штрафні санкції, а саме 30% річних у сумі 14187,95 грн., пені у сумі 17025,53 грн. та інфляційних втрат у сумі 4241,08 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки сума боргу сплачена після порушення провадження по справі, а спір виник з вини останнього.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство "Альфа Корм" (03022, м. Київ, вул. Козацька, б. 120/4, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магдалинівська птахоферма" (51160, Дніпропетровська обл., Магдалинівський район, с. Шевченківка, вул. Фрунзе, буд. 21 А, ) про стягнення заборгованості за ОСОБА_1 поставки №14179 від 19.07.2018 у сумі 35454,56 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних) задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магдалинівська птахоферма" (51160, Дніпропетровська обл., Магдалинівський район, с. Шевченківка, вул. Фрунзе, буд. 21 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство "Альфа Корм" (03022, м. Київ, вул. Козацька, б. 120/4, ) пеню в розмірі 17 025,53 грн., 30% річних в розмірі 14 187,95 грн., інфляційні в розмірі 4 241,08 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3408,83 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.03.2019.

Суддя ОСОБА_2