РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2019Справа № 910/568/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар"

до Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні"

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 120 264,75 грн.

за участю представників:

позивача: Санжак Л.В.

відповідача: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київський завод "Радар" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" про розірвання договору оренди від 24.03.2014, виселення, зобов`язання звільнити нежитлові приміщення п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщеному за адресою місто Київ, вулиця Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24, що перебуває на балансі позивача та стягнення 120 264, 75 грн., у тому числі 110 719, 53 коп. - основного боргу, 4 009, 24 коп. - пені та 5 535, 98 грн. - штрафу.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконує зобов`язання за договором оренди від 24.03.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/568/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.02.2019.

У судовому засіданні 12.02.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/568/19 до судового розгляду по суті на 12.03.2019.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Представник відповідача у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті не з'явився, однак 12.03.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) подав заяву про відкладення розгляду справи мотивуючи тим, що повноважний представник приймає участь у слідчих діях.

Розглянувши у судовому засіданні 12.03.2019 подане клопотання, суд відмовив у його задоволенні, оскільки відповідач про розгляд справи належним чином повідомлений, у судове засідання повторно не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Київський завод "Радар" (позивач) та Міжнародним благодійним фондом "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (відповідач) 24.03.2014 укладено договір оренди, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку, загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщені по вулиці Тельмана, 1 (літера А), корпус 24 в місті Києві та перебувають на балансі позивача.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Факт отримання відповідачем зазначеного майна в орендне користування підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення від 01.10.2014.

Згідно пункту 10.1 строк дії договору оренди сторони узгодили з 24.03.2014 до 24.03.2029 включно.

Відповідно до розділу 3 договору оренди від 24.03.2014 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 (зі змінами) і становить без ПДВ за перший місяць оренди - лютий 2014 року 9 973, 82 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством України. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується позивачу щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, за який здійснюється платіж.

Згідно частини першої статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Відповідно до вимог статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Проте, відповідач, в порушення умов договору оренди від 24.03.2014 у повному обсязі за період з вересня 2018 року по грудень 2018 року не сплатив орендну плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 110 719, 53 грн.

Положеннями пункту 5.2 договору оренди від 24.03.2014 передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату і суму податку на додану вартість.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за договором в частині сплати орендних платежів, позивач просить суд стягнути заборгованість з орендної плати, розірвати договір оренди від 24.03.2014 та виселити відповідача з орендованого ним приміщення.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки факт передачі позивачем в оренду приміщення підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі, доказів сплати орендної плати у повному обсязі матеріали справи не містять та суду не надано, позовна вимога про стягнення 110 719, 53 грн. - основного боргу визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач вчинив господарське правопорушення, яке полягало у невиконанні прийнятих на себе зобов'язань за господарським договором в частині сплати орендної плати понад три місяці.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов'язання сталось не з його вини.

За змістом положень частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 3.7 договору оренди 24.03.2014 встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, сплачується позивачу відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість становить загалом не менше ніж три місяці, відповідач також сплачує штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості (пункт 3.8 договору).

Враховуючи наведене, вимоги про стягнення 4 009, 24 коп. - пені (період з 10.10.2018 по 26.12.2018) та 5 535, 98 грн. - штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 10.3 договору оренди від 24.03.2014 сторони погодили, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку на вимогу позивача якщо відповідач систематично (більше трьох разів) порушує термін здійснення платежів за договором.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом статті 188 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2018 позивач надіслав відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору оренди, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист та фіскального чека від 27.12.2018.

У відповідності до приписів частини другої статті 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання зобов'язань за договором оренди в частині сплати орендних платежів у повному обсязі або вжиття всіх необхідних заходів щодо такого виконання.

Також, відповідачем не надано суду доказів які б спростовували наявність заборгованості по орендних платежах.

З огляду на вище встановлені судом обставини в частині порушення з боку відповідача умов договору оренди та наявної заборгованості з орендної плати понад три місяці, вимога позивача про розірвання договору оренди від 24.03.2014 визнається судом обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина перша статті 785 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 10.7 договору оренди від 24.03.2014 у разі припинення або розірвання договору, майно протягом трьох робочих днів повертається позивачу.

Таким чином, з розірванням договору відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки інші докази, що підтверджують право користування спірним приміщенням відсутні, вимога позивача про виселення відповідача з орендованого приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" до Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 120 264,75 грн. задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. (реєстраційний номер 297) від 24.03.2014, майна, що належить на праві власності публічному акціонерному товариству "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, 35, ідентифікаційний код 14307274) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13.04.2006 Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), укладений публічним акціонерним товариством "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, 35, ідентифікаційний код 14307274) та Міжнародним благодійним фондом "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, місто Київ, вулиця Сокальська, 4, ідентифікаційний код 37142577).

3. Зобов`язати Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, місто Київ, вулиця Сокальська, 4, ідентифікаційний код 37142577) повернути публічному акціонерному товариству "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, 35, ідентифікаційний код 14307274) нежитлові приміщення п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщеному за адресою місто Київ, вулиця Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24, що перебуває на балансі публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, 35, ідентифікаційний код 14307274) (інвентарний № А7326).

4. Виселити Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, місто Київ, вулиця Сокальська, 4, ідентифікаційний код 37142577) з нежитлових приміщень п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщеному за адресою місто Київ, вулиця Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24, що перебуває на балансі публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, 35, ідентифікаційний код 14307274) (інвентарний № А7326).

5. Стягнути з Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, місто Київ, вулиця Сокальська, 4, ідентифікаційний код 37142577) на користь публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, 35, ідентифікаційний код 14307274) 110 719 (сто десять тисяч сімсот дев'ятнадцять) грн. 53 коп. - основного боргу, 4 009 (чотири тисячі дев'ять) грн. 24 коп. - пені, 5 535 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять п'ять) грн. 98 коп. - штрафу та 7 684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.03.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк