ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"11" березня 2019 р. Справа№ 911/1696/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.12.2018р. (повний текст складено 10.01.2019р.) по справі №911/1696/18 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин»

про стягнення 3 256 500,00 грн. попередньої оплати за договором поставки №1 від 27.10.2015р.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.12.2018р. у справі №911/1696/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА» залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що в договорі поставки №1 від 27.10.2015р. міститься третейське застереження, яке є окремою угодою, включеною сторонами у договір поставки, яка не містить жодних обмежень щодо строку її дії, є чинною та недійсною не визнавалась.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 27.12.2018р. по справі №911/1696/18 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом третейського застереження є кількість та якість товару, третейське застереження втратило чинність. Також апелянт посилається на порушення судом першої інстанції п.7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України та те, що судом не було враховано, що відповідач своїми діями (подання заперечень та доказів по суті спору) визнав юрисдикцію господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА» на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.12.2018р. по справі №911/1696/18.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що п. 5.2. договору не визначає виключний перелік підстав для звернення до третейського суду.

Відповідач зазначає, що третейська угода є чинною, оскільки третейське застереження є окремою угодою у договорі поставки; третейська угода не містить жодних обмежень щодо строку її дії; третейська угода є чинною та недійсною не визнавалась; всі спори щодо невиконаних зобов'язань за договором повинні розглядатися в третейському суді незалежно від строку дії цього договору; строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін; закінчення строку дії договору не припиняє зобов'язання сторін; договір поставки є чинним на даний момент у зв'язку з тим, що зобов'язання сторін по договору є невиконаними.

Також відповідач посилається на те, що скориставшись своїм правом та у встановлений судом строк надав заяву про залишення позову без розгляду разом із відзивом на позовну заяву, підписані уповноваженою особою.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА» надійшли письмові пояснення. Апелянт зазначає, що відповідач штучно розширює тлумачення п. 5.2. договору, третейське застереження втратило чинність як частина договору через 1 рік після його укладення. Відповідачем одночасно було подано заяву про залишення позову без розгляду та письмовий відзив. Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції обмежив право позивача на судовий захист.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА» звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» про стягнення 3 256 500,00 грн. попередньої оплати за невиконані відповідачем зобов'язання з постави оксигенату органічних речовин за договором поставки №1 від 27.10.2015р.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЛІАКРА» (покупець) було укладено договір поставки №1, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупцю, а покупець зобов'язався прийняти оксигенат речовин «ОКСОР» і сплатити його вартість по ціні затвердженій постачальником. Кількість та ціна товару зазначається у рахунках фактури, видаткових та податкових накладних. /а.с. 19, т.1/.

Згідно п. 5.2. договору сторони дійшли до згоди, що у разі неможливості врегулювати спір в позасудовому порядку шляхом переговорів, даний спір буде переданий на розгляд та остаточне вирішення в постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації Ліга Юридичного захисту інтересів споживачів відповідно до Регламенту даного суду. При цьому матеріальним правом для вирішення спорів за цим Договором є матеріальне право України. Розгляд спору Третейський суд здійснює у складі одного судді. Мова судочинства - українська. Сторони домовились, що розгляд спору у Третейському суді буде проходити тільки на підставі представлених сторонами Третейському суду письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику представників сторін. Адреса Третейського суду: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, оф. 69.

В суді першої інстанції на стадії підготовчого провадження Товариством з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Відповідно до ч. 5 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається.

До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Таким чином, сторони у договорі поставки №1 погодили вирішення спорів в третейському суді.

Посилання апелянта на те, що дане застереження стосується тільки якості та кількості судом оцінюється критично, оскільки згідно п. 5.1. договору погоджено, що за якістю та кількістю товару претензії приймаються постачальником протягом 3-х років, якщо більш тривалий строк не передбачений чинним законодавством України, отже даний пункт договору стосується строку пред'явлення претензій за якістю та кількістю, а не вирішення даного спору у третейському суді.

Щодо строку дії третейського застереження, то згідно п. 7.1. договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом одного року, а в частині поставки товару, до повного виконання.

Згідно п. 7.3. договору дія договору припиняється: повним виконанням сторонами своїх зобов'язань за цим договором; за згодою сторін; з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п.п. 1, 4 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Таким чином, закінчення строку дії договору не припиняє зобов'язання сторін, а наявні розбіжності, претензії та спори підлягають розгляду у встановленому порядку. В даному випадку у третейському суді, як це передбачено умовами договору поставки.

Крім того, договір поставки №1 не містить вказівки щодо втрати чинності п. 5.2. договору через рік. Доказів оскарження договору в цій частині у встановленому законодавством, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Щодо одночасного подання заяви про залишення позову без розгляду та відзиву, то слід зазначити наступне.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.08.2018р. відкрито провадження у даній справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву до 05.09.2018р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у встановлений судом строк подав заяву про залишення позову без розгляду та відзив на позов.

Одночасне подання клопотання про залишення позову без розгляду та відзиву на позов не може бути підставою для відмови у його задоволенні відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Подання відповідачем заперечень та доказів по суті свідчить про використання останнім своїх процесуальних прав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Зазначена норма кореспондується у частині надання відповідних гарантій зі статтею 55 Конституції України.

Наявність дійсного третейського застереження та обов'язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, що її виявив відповідач, не є обмеженням прав позивача, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України. (постанова Верховного Суду від 05.02.2019р. у справі №913/783/17).

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За наведених у даній постанові обставин, Північний апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Київської області від 27.12.2018р. у справі №911/1696/18.

керуючись ст.ст. 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.12.2018р. у справі №911/1696/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №911/1696/18 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна