ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/949/18

Господарський суд Київської області в складі колегії суддів: головуючий суддя Христенко О.О., судді Рябцева О.О., Подоляк Ю.В.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/949/18

за позовом Громадської організації «Стоп корупції», м. Київ

до Комунального підприємства «Ритуал» Білогородської сільської ради

Києво-Святошинського району Київської області, с. Білогородка Києво-

Святошинського району

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1. ОСОБА_1 архітектурно-будівельна інспекція України, м. Київ

2. ОСОБА_1 служба з питань геодезії, картографії та кадастру, м. Київ

про знесення самочинного будівництва та приведення земельних ділянок до

попереднього стану

представники учасників справи:

від позивача: ОСОБА_2 адвокат, договір про надання правової допомоги від

04.02.2019;

від відповідача: ОСОБА_3 адвокат, доручення від 01.11.2017,

ОСОБА_4 адвокат, доручення від 01.11.2017;

від третьої особи 1: ОСОБА_5 довіреність № 40-702-10/8907-18 від 22.12.2018;

від третьої особи 2: ОСОБА_6 довіреність № 0-28-0.174-140/72-18 від 22.11.2018;

вільний слухач: ОСОБА_7

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська організація «Стоп корупції» (надалі позивач) звернулася до господарського суду Київської області з позовною заявою (вх. № 2141/18 від 18.09.2018) до Комунального підприємства «Ритуал» Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (надалі відповідач) про знесення самочинного будівництва та приведення земельних ділянок до попереднього стану.

Громадська організація «Стоп корупції» зазначає, що одним із напрямків роботи їх активістів є здійснення моніторингу забудов на території всієї України, а також діяльність, що спрямована на створення сприятливих умов для сталого та комфортного розвитку населених пунктів, дотримання в даному процесі фізичними та/або юридичними особами, органами державної вдали, місцевого самоврядування вимог загальнообовязкових норм і правил, вимог земельного, екологічного, містобудівного законодавства, а також виявлення та недопущення порушень.

Громадська організація «Стоп корупції» зазначає, що має право захищати свої інтереси для задоволення індивідуальних і колективних потреб, суспільних інтересів, справедливості, добросовісності, оскільки у позивача є підстави вважати, що будівництво відповідачем кладовища відбулось внаслідок вчинення ним корупційних діянь.

Так, Громадська організація «Стоп корупції» зазначає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області здійснено перевірку дотримання відповідачем земельного законодавства, яким встановлено, що відповідач набув право приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 та використовує їх для облаштування місць поховання всупереч положень ст.ст. 23, 28 Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Також Громадська організація «Стоп корупції» зазначає, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області у жовтні 2017 року проведено перевірку законності функціонування самовільно спорудженого кладовища, розташованого на земельних ділянках із кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039, яким встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:084:5068 у 2017 році виконані будівельні роботи по будівництву частини колумбарію без отримання вихідних даних, без розроблення та затвердження проектної документації, а також без забезпечення авторського та технічного нагляду та без отримання права на виконання будівельних робіт.

З посиланням на ст. 376 Цивільного кодексу України позивач вважає кладовище, розташоване на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 на території села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, самочинним будівництвом, яке підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі третя особа 1) та ОСОБА_1 службу з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі третя особа 2); підготовче засідання призначено на 06.06.2018 об 11 год. 20 хв.

Також позивачем подано заяву (вх. № суду 75/18 від 08.05.2018) про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам експлуатувати самочинне збудоване кладовище, що розташоване на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 на території села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою суду від 15.05.2018 відмовлено Громадській організації «Стоп корупції» в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2018 ухвалу господарського суду Київської області від 15.05.2018 у справі № 911/949/18 (про відмову у забезпеченні позову) залишено без змін.

Через канцелярію суду (вх. № 10168/18 від 30.05.2018) від відповідача надійшов відзив вих. № 49/04 від 29.05.2018 на позовну заву, в якому відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, а саме, що згідно рішення Білогородської сільської ради від 02.04.2016 № 65 вирішено розробити детальний план території для організації кладовища; ДП «НДПІ містобудування» відповідно до завдання на проектування розроблено детальний план території для організації кладовища; рішенням Білогородської сільської ради від 08.07.2016 № 105 створено Комунальне підприємство «Ритуал»; КП «Ритуал» за кошти, що були виділені Білогородською сільською радою, придбало земельні ділянки з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039, які належать відповідачу на праві комунальної власності; на вказаних земельних ділянках знаходяться огорожа, могили, біотуалет, колумбарна стіна, які не мають фундаменту і не споруджувались шляхом виконання будівельних робіт; Окружним адміністративним судом міста Києва розглядається справа № 826/164/18 за позовом КП «Ритуал» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень, прийнятих ОСОБА_1 архітектурно-будівельною інспекцією за результатами проведеної перевірки будівництва кладовища на території с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області; відповідач зазначає про відсутність доказів на підтвердження звернень громадян до Громадської організації «Стоп корупції» та про відсутність обґрунтованих підстав для звернення до суду з даним позовом саме Громадською організацією «Стоп корупції», оскільки інтереси громади с. Білогородка не збігаються з інтересами позивача.

Через канцелярію суду (вх. № 10621/18 від 06.06.2018) від відповідача надійшли доповнення вих. № 55/04 від 06.06.2018 до відзиву, в яких відповідач зазначає орієнтовний розмір судових витрат, понесених відповідачем в звязку з розглядом даної справи, а саме витрат на правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.06.2018 відкладено підготовче засідання на 25.06.2018 об 11 год. 20 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 11724/18 від 20.06.2018) від третьої особи 2 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа 2 зазначає, що за інформацією наданою Головним управлінням Держгеокадастру Київської області, на підставі листа Громадської організації «Стоп корупції» вих. № 28 від 17.11.2017 та наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок, які розташовані на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, за результатами проведення якої складено акт перевірки № 341-ДК/283/АП/09/01/-17 від 06.12.2017, яким встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 належать КП «Ритуал» на праві приватної власності, що є порушенням норм Закону України «Про поховання та похорону справу».

Через канцелярію суду (вх. № 12028/18 від 25.06.2018) від третьої особи 1 Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшли письмові пояснення вих. 10/10-1/2206/03 від 22.06.20018 на позовну заяву, в яких третя особа 1 просить задовольнити позов в повному обсязі, оскільки на земельній ділянці з кадастровим номером :01:084:5068 розташований колумбарій, а земельні ділянки з кадастровими номерами :01:084:5007, :06:002:0039 відведено під захоронення; колумбарій побудований без отримання вихідних даних, без розроблення та затвердження проектної документації, а також без забезпечення авторського та технічного нагляду та без отримання права на виконання будівельних робіт.

В судовому засіданні 25.06.2018 позивач надав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.06.2018 відкладено підготовче засідання на 11.07.2018 о 14 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 13051/18 від 09.07.2018) відповідач надав заперечення вих. № 62/01 від 09.07.2018 на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Через канцелярію суду (вх. № 13052/18 від 09.07.2018) відповідач надав клопотання вих. № 60/01 від 06.07.2018 про зупинення провадження у справі до розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/164/18 за позовом КП «Ритуал» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень, в тому числі приписів Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо усунення порушень містобудівного законодавства щодо побудови та експлуатації кладовища в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Через канцелярію суду (вх. № 13078/18 від 09.07.2018) від позивача надійшли заперечення вих. № 250 від 09.07.2018 проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.07.2018 зупинено провадження у справі № 911/949/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/164/18 за позовом КП «Ритуал» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання протиправними та скасування приписів від 04.12.2017 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; постанов про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.12.2017.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2018 скасовано ухвалу господарського суду Київської області віл 11.07.2018, матеріали справи № 911/949/18 направлено на розгляд до господарського суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 27.09.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КП «Ритуал» Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2018 у справі № 911/949/18.

Ухвалою суду від 24.09.2018 підготовче засідання у справі № 911/949/18 призначено на 17.10.2018 о 10 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 30177/18 від 17.10.2018) відповідач надав клопотання від 17.10.2018 про долучення доказів до справи.

Ухвалою суду від 17.10.2018 відкладено підготовче засідання на 05.11.2018 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.11.2018 призначено колегіальний розгляд справи № 911/949/18.

Ухвалою суду від 06.11.2018 справу № 911/949/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Христенко О.О. судді Чонгова С.І., Подоляк Ю.В. та призначено підготовче засідання на 28.11.2018 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.11.2018 відкладено підготовче засідання на 12.12.2018 о 15 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 12.12.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/949/18 та призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2019 о 10 год. 30 хв.

В судовому засіданні 16.01.2019 оголошено перерву до 13.02.2019 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12.02.2019 у звязку із відпусткою судді Чонгової С.І. справу № 911/949/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Христенко О.О., судді Рябцева О.О., Подоляк Ю.В.

В судових засіданнях представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Представники третіх осіб просили суд задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02.04.2016 № 65 вирішено розробити детальний план території для організації кладовища, орієнтовною площею 13 га, в районі вул. Аграрна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області; визначити у встановленому законодавством порядку розробника генерального плану.

ДП «НДПІ містобудування» розроблено містобудівну документацію «Детальний план території для організації кладовища, орієнтовною площею 13 га в районі вул. Аграрної в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області», погоджену начальником відділу архітектури та містобудування Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08.07.2016 № 99/1 затверджено детальний план території для організації кладовища орієнтовною площею 13 га в районі вул. Аграрна в с. Білогородка Києво-Святошинського району.

Рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08.07.2016 № 105 вирішено створити комунальне підприємство «Ритуал» Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, затверджено статут КП «Ритуал».

Київським окружним адміністративним судом розглядалась справа № 810/1580/18 за позовом Громадської організації «Стоп корупції» до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: ОСОБА_1 архітектурно-будівельна інспекція України, КП «Ритуал» Білогородської сільської ради, ОСОБА_8, Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошиської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 підприємство «Науково-дослідний проектний інститут містобудування» про визнання протиправним та скасування рішення Білогородської сільської ради Києво-Святоишського району Київської області від 08.07.2016 № 99/1, яким затверджено детальний план території для організації кладовища орієнтовною площею 13 га в районі вул. Аграрна в с. Білогородка Києво-Святошинського району.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі № 810/1580/18 відмовлено Громадській організації «Стоп корупції» в задоволенні позовних вимог. На момент розгляду справи № 911/949/18 рішення Київського окружного адміністративного суду не набрало законної сили, у звязку із поданням апеляційної скарги.

24 січня 2017 року Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації надано висновок державної екологічної експертизи № 062-04/6510 по матеріалам оцінки впливу на навколишнє середовище «Діяльність обєкта КП «Ритуал» Білогородської сільської ради, розташованого в районі вул. Аграрна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області», яким Департамент екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації схвалив надані до державної екологічної експертизи матеріали.

14 липня 2017 року ДП «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба української державної будівельної експертизи» затверджено повторну експертну оцінку № 00-1260-17/ЕО/МД щодо розгляду містобудівної документації «Детальний план забудови території для організації кладовища, орієнтовною площею 13 га, в районі вул. Аграрна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області», в якій зазначено, що містобудівна документація «Детальний план забудови території для організації кладовища, орієнтовною площею 13 га, в районі вул. Аграрна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» в цілому відповідачє законодавству та діючим будівельним нормам.

В грудні 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо використання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :01:084:5039, :01:084:5093, :06:002:00394.

За результатами перевірки складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 341-ДК/283/АП/09/01/-17 від 06.12.2017, в якому зазначено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039, які розташовані на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області облашовано кладовище та місця поховання, ділянки огороджені парканом, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:084:5068 споруджено колумбарій.

Також у акті перевірки від 06.12.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області зазначено, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки з кадастровими номерами :01:084:5068 (площа 0,8077 га), :01:084:5007 (площа 0,156 га), :06:002:0039 (площа 0,7565 га) належать відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2016 № 747, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування.

Таким чином за результатами перевірки вищезазначених земельних ділянок Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області виявлено, що відповідач набув право приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 та використовує їх для облаштування місць поховання всупереч положень ст.ст. 23, 28 Закону України «Про поховання та похоронну справу».

До позовної заяви позивачем додано копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 22.11.2017 відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :01:084:5007 належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 747 від 15.09.2016, про що приватним нотаріусом ОСОБА_9 зроблено запис від 15.09.2016.

Згідно ст. 28 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 № 1102-IV землі, на яких розташовані місця поховання, є об'єктами права комунальної власності і не підлягають приватизації або передачі в оренду.

На території місця поховання не можуть бути розташовані об'єкти іншої, крім комунальної форми власності, за винятком випадків, передбачених ст. 29 цього Закону.

Щодо посилання позивача на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 належать відповідачу на праві приватної власності, що суперечить вимогам Закону України "Про поховання та похоронну справу", то судом на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що зазначені земельні ділянки знаходяться у комунальній власності. При внесенні даних до Реєстру була допущена технічна помилка, яка в подальшому була виправлена державним реєстратором що не може слугувати доказом того що в дійсності землі з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 знаходяться у приватній власності.

Також, на підставі звернення Громадської організації «Стоп корупції» вих. № 10/10-2009/10 від 20.09.2017, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було видано наказ № 206П від 25.09.2017 щодо проведення позапланової перевірки на будівництві кладовища на території с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. На виконання даного наказу було видано направлення на проведення позапланової перевірки об'єкта будівництва кладовища на території села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області № 790.17/01 від 27.09.2017 та № 790.17.01/П від 04.12.2017.

За результатами перевірки було складено акт № Т-0412/1, згідно з яким перевірку було проведено з 03.10.2017 по 04.12.2017.

Перевіркою було встановлено, що відповідачем на земельній ділянці з кадастровим номером :01:084:5068 у 2017 році виконані будівельні роботи по будівництву частини колумбарію, зокрема, на бетонному фундаменті розташовані залізобетонна споруда розміром 2*11,2*1 м з колумбарними нішами для встановлення урн в кількості 216 шт. та накриттям двоскатною покрівлею з верхнім покриттям бітумною черепицею, без отримання вихідних даних, без розроблення та затвердження проектної документації, а також без забезпечення авторського та технічного нагляду та без отримання права на виконання будівельних робіт. Також, на вищезазначених земельних ділянках проходить процес захоронення, що є фактом експлуатації частини об'єкту, без прийняття в експлуатацію закінченого об'єкту будівництва.

З огляду на те, що на території кладовища постійно можуть знаходитися до 1 400 чоловік, третью особою 1 було визначено, що об'єкт - кладовище, відноситься до об'єкту зі значними наслідками (відповідальності) об'єкту будівництва - СС3.

На підставі вищезазначеного третьою особою 1 були прийняті: припис № С-0412/2 від 04.12.17 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, з вимогою усунути виявлені порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 05.02.2018; припис № С-0412/1 від 04.12.17 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, з вимогою зупинити експлуатацію об'єкта з 05.12.2017 до усунення виявлених порушень; протокол № 1-JI-3-0412/3 від 04.12.17, яким встановлено порушення вимог містобудівного законодавства, відповідальність за які передбачена п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»; протокол № 1-JI-3-0412/4 від 04.12.17, яким встановлено порушення вимог містобудівного законодавства, відповідальність за які передбачена п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»; протокол № 1-Л-3-0412/1 від 04.12.17, яким встановлено порушення вимог містобудівного законодавства, відповідальність за які передбачена абз 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність правопорушення у сфері містобудівної діяльності»; протокол № l-JI-3-0412/2 від 04.12.17, яким встановлено порушення вимог містобудівного законодавства, відповідальність за які передбачена абз. 3 п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 18.12.2017 відповідно до положень Закону України «Про відповідальністю за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ОСОБА_10 було винесено відносно відповідача: постанову № 3-1812/7-10/10-16/1812/08/02 від 18.12.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 70 480,00 грн.; постанову № 3-1812/6-10/10-15/1812/08/02 від 18.12.20І7 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 88 100,00 грн.; постанову № 3-1812/5-10/10-14/1812/08/02 від 18.12.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 1 585 800,00 грн.; постанову № 3-1812/4-10/10-13/1812/08/02 від 18.12.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 1 585 800,00 грн.

Окружним адміністративним судом міста Києва розглядалась справа № 826/164/18 за позовом Комунального підприємства «Ритуал» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання протиправними та скасування приписів № С-0412/1 та № С-0412/2 від 04.12.2017 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № З-1812/4-10/10-13/1812/08/02, № З-1812/5-10/10-13/1812/08/02, № З-1812/6-10/10-13/1812/08/02, № З-1812/7-10/10-13/1812/08/02 від 18.12.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2019 у справі № 826/164/18 позов Комунального підприємства "Ритуал" задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано приписи Державної архітектурно-будівельної інспекції України № С-0412/1 та № С-0412/2 від 04.12.2017; визнано протиправними та скасовано постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції України про накладення штрафу за правопорушення містобудівної діяльності № З-1812/4-10/10-13/1812/08/02, № З-1812/4-10/10-14/1812/08/02, № З-1812/4-10/10-15/1812/08/02, № З-1812/4-10/10-16/1812/08/02 від 18.12.2017.

На момент розгляду справи № 911/949/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2019 у справі № 826/164/18 не набрало законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Позивач зазначає, що у відповідача відсутні вихідні дані для будівництва кладовища, відсутня проектна документація, що підтверджується матеріалами перевірки третьою особою 1.

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції на час спірних правовідносин) передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності.

Статтею 36 цього ж Закону передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 39 цього Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Позивач зазначає, що відповідач здійснив будівництво без отримання права на виконання таких робіт, чим також порушив вимоги законодавства щодо порядку будівництва обєктів, документи, що підтверджують прийняття кладовища в експлуатацію в установленому законодавством порядку також відсутні. Позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги містобудівного законодавства при будівництві кладовища, що розташоване на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 на території села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Суд звертає увагу, що позивачем заявлено позов про зобовязання відповідача знести за власний рахунок самочинно збудоване кладовище (колумбарій, а також інші будівлі та споруди), що розташоване на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039, які розташовані в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Позивач жодними доказами не обґрунтував, які саме будівлі та споруди (окрім колумбарію) розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039.

Як зазначалось вище, у акті перевірки третьої особи 1 зазначено, що відповідачем на земельній ділянці з кадастровим номером :01:084:5068 виконані будівельні роботи по будівництву частини колумбарію, зокрема, на бетонному фундаменті розташовані залізобетонна споруда розміром 2*11,2*1 м з колумбарними нішами для встановлення урн в кількості 216 шт. та накриттям двоскатною покрівлею з верхнім покриттям бітумною черепицею. На земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5007, :06:002:0039 проходить процес захоронення.

Суд зазначає, що в акті перевірки третьої особи 1 відсутні посилання на здійснення будь-яких інших будівельних робіт, ніж встановлення вищезазначеної конструкції - колумбарія.

Натомість, в акті містяться посилання на заплановані роботи з облаштування кладовища орієнтовною площею 13 га. Третьою особою 1 було встановлено здійснення відповідачем експлуатації кладовища, як об'єкту будівництва, у зв'язку з чим відповідача було притягнуто до відповідальності за експлуатацію кладовища.

Інших доказів здійснення відповідачем робіт з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації або капітального ремонту на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5007, :06:002:0039 матеріали справи не містять.

Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивач не довів належними та допустимим доказами здійснення відповідачем самочинного будівництва на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039, а саме обєктів будівництва, а також того, що зазначені земельні ділянки не були визначені для мети розміщення кладовища.

Судом встановлено, що Громадська організація «Стоп корупції» створена відповідно до чинного законодавства з метою захисту та задоволення своїх соціальних, культурних та інших законних інтересів, консолідації зусиль членів організації, спрямованої на захист своїх спільних інтересів (п. 1.1 Статуту Громадської організації «Стоп корупції», затвердженого Загальними зборами протокол № 5 від 29.09.2016).

Відповідно до п. 2.1 Статуту позивача основною метою діяльності позивача є консолідація зусиль субєктів, які здійснюють заходи щодо запобігання і протидії корупції, забезпечення системного запобігання, виявлення та припинення корупційних правопорушень, поновлення законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, усунення причин і наслідків вчинення корупційних діянь, співробітництво з громадськими та державними діячами з метою запобігання та протидії корупції; задоволення та захист законних соціальних, економічних, творчих та інших спільних інтересів своїх членів.

Громадська організація «Стоп корупції» звертаючись до господарського суду Київської області з позовом до відповідача про знесення самочинно побудованого кладовища, зазначає, що має право захищати свої інтереси для задоволення індивідуальних і колективних потреб, суспільних інтересів, справедливості, добросовісності, оскільки у позивача є підстави вважати, що будівництво відповідачем кладовища відбулось внаслідок вчинення ним корупційних діянь, для проведення ефективного та неупередженого розслідування, а також з метою передачі матеріалів за результатами такого розслідування до відповідних правоохоронних органів.

Право на звернення за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів з встановленою підвідомчістю господарських справ передбачено нормами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.

Частина 1 ст. 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Тобто, обєктом захисту, в тому числі судового, є порушене, невизнане або оспорювань право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов'язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином у розумінні закону суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за приписами чинного законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз'яснив Конституційний Суд України у рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У цьому рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного рішення Конституційного Суду України.

При цьому суд зазначає, що захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв'язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Позивачем у даній справі є Громадська організація «Стоп корупції».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про громадські об'єднання" громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. В свою чергу громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Згідно ст. 3 Закону України "Про об'єднання громадян" громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів.

Із наведених законодавчих приписів вбачається, що метою створення та діяльності громадської організації, як однієї з форм об'єднання громадян, є задоволення та захист різноманітних інтересів її членів.

В рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/2013 у справі за конституційним зверненням асоціації "Дім авторів музики в Україні" щодо офіційного тлумачення положень п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв'язку із положеннями п. "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" зазначено, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб. Закон України "Про громадські об'єднання" не передбачає право громадських об'єднань на звернення до суду за захистом інтересів інших осіб.

Повноваження на захист прав, свобод та інтересів інших осіб, а тим більше державних чи суспільних інтересів, встановлюються законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" представницьким органом територіальної громади є відповідно сільські, селищні, міські ради, які здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Тобто представницьким органом територіальної громади села Білогородка є відповідна рада, і окрема організація не може діяти та виступати від імені та в інтересах такої громади.

В свою чергу, чинним законодавством не визначені правові підстави для звернення громадських організацій до господарського суду за захистом суспільних інтересів або інтересів територіальної громади, у правовідносинах, пов'язаних із знесенням самочинного будівництва.

Можливість захисту суспільних інтересів незалежно від категорії спору надана, зокрема, прокуратурі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.03.2018 у справі № 910/2280/17 та від 24.04.2018 у справі № 910/79/17 за позовами Громадської організації «Андріївсько-Пейзажна ініціатива».

Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Тобто, законодавчо визначений орган, наділений чинним законодавством владними управлінськими функціями стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованого обєкту містобудування.

Отже, позивач не обґрунтував, в чому полягає порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, які саме його права або інтереси порушено знаходженням на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 в с. Білогородка Києво-Святошинського району кладовища, враховуючи, що позивач - громадська організація, яка здійснює представництво лише членів такої громадської організації (згідно з приписами чинного законодавства та положеннями її Статуту), не здійснює представництва усієї територіальної громади та не наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням органами місцевого самоврядування вимог законодавства України.

Враховуючи вищевикладене суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладається саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Судові витрати, а саме судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.

В доповненнях до відзиву (вх. № 10621/18 від 06.06.2018) відповідачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести відповідач. У судовому засіданні 13.02.2019 до судових дебатів відповідач наголосив про розгляд питання про судові витрати після ухвалення рішення.

Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 221, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Громадської організації «Стоп корупції» до Комунального підприємства «Ритуал» Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про знесення самочинного будівництва та приведення земельних ділянок до попереднього стану відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 13.03.2019.

Головуючий суддя О.О. Христенко

Суддя О.О.Рябцева

Суддя Ю.В.Подоляк