ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2810/18

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/2810/18

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська транспортна компанія" (вул. Хімічна, буд. 1, м. Одеса, 65031, )

про зобовязання вчинити певні дії

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська транспортна компанія", в якому просить зобов'язати відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги позивача, яка утворилась станом на 21.09.2018 р. за договорами:

- №б/н від 16.02.2011 р. (кредит за послугою "Кредитний ліміт") в сумі 290990,39 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 42121,42 грн., заборгованість за відсотками - 97269,39 грн., заборгованість по комісії - 13857,89 грн., пеня - 137741,69 грн.;

- № б/н від 31.01.2014 р. (кредит за послугою "Гарантовані платежі") в сумі 439989,81 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 63231,78 грн., заборгованість за відсотками 161801,36 грн., пеня - 214956,67 грн., - та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою від 18.12.2018 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків. 04.01.2019 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

09.01.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.01.2019. Ухвалою від 11.02.2019 було відкладено підготовче засідання на 26.02.2019, викликано сторін у підготовче засідання. Ухвалою від 26.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.03.2019. У судове засідання 06.03.2019 сторони не зявились, жодних заяв та клопотань від відповідача не надходило.

06.03.2019 від позивача надійшла довідка про стан заборгованості станом на 04.03.2019 (вх.№4509/19), де представник зазначає, що по Договору №б/н від 16.02.2011 (кредит за послугою «Кредитний ліміт») заборгованість станом на 04.03.2019 становить 327973,44 грн.; по Договору №б/н від 30.01.2014 (кредит за послугою «Гарантовані платежі») заборгованість станом на 04.03.2019 становить 494679,60 грн. У цій довідці заявник вказує, що не просить збільшити позовні вимоги, дана довідка надана інформаційно.

Крім цього, позивачем вказано, що представник Банку не може бути присутнім у судовому засіданні 06.03.2019, просить справу розглядати у відсутності представника Банку, зазначає, що підтримує позов у повному обсязі.

06.03.2019 судом складено вступну та резолютивну частину рішення.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач шляхом підписання Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки 16.02.2011 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (позивача), що в цілому складають договір банківського обслуговування. Свої зобовязання за договором позивач виконав шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок відповідача, що підтверджується виписками про рух коштів по рахунках відповідача. У звязку з тим, що відповідачем не виконано належним чином зобовязання за договором №б/н від 16.02.2011 (кредит за послугою «Кредитний ліміт»), ТОВ «ДТК» має заборгованість перед банком, яка станом на 21.09.2018 становить 290990,39 грн., і складається із наступного:

- заборгованість за кредитом 42121,42 грн.;

- заборгованість за відсотками 97269,39 грн.;

- заборгованість по комісії 13857,89 грн.;

- пеня 137741,69 грн.

Крім того, після підписання Договору відповідачеві було надано право користуватися послугою «Гарантований платіж», відповідач скористався кредитними коштами, наданими за послугою «Гарантовані платежі» шляхом подання заявок в системі Internet Banking Приват-24, однак кошти не були повернуті банку. У звязку з тим, що відповідачем не виконано зобовязання за договором «б/н від 30.01.2014 (кредит за послугою «Гарантовані платежі», він має заборгованість перед позивачем, яка станом на 21.09.2018 становить 439989,81 грн. і складається з наступного:

- заборгованість за кредитом 63231,78 грн.;

- заборгованість за відсотками 161801,36 грн.;

- пеня 214956,67 грн.

Позивач зазначає, що з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо що відповідач перебуває в стані припинення.

26.09.2018 АТ КБ «Приватбанк» було направлено ліквідаційній комісії заяву з кредиторськими вимогами, однак 15.11.2018 вказана заява була повернута у звязку з її неврученням.

Позивач вказує, що зазначена обставина свідчить про протиправне ухилення ліквідаційної комісії відповідача від виконання обовязку щодо визнання реально існуючої заборгованості та включення вимог до проміжного ліквідаційного балансу для їх подальшого задоволення за рахунок майна особи, що ліквідується.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «ДТК» 16.02.2011 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки. Шляхом підписання даної заяви, відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (позивача), та в цілому складають договір банківського обслуговування.

Свої зобовязання за договором позивач виконав шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок відповідача, що підтверджується виписками про рух коштів по рахунках відповідача.

П.3.2.1.1.3 Умов передбачено, що кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. Відповідно до п.3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом. Згідно з п. 3.2.1.4.1.2. Умов при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних.

Згідно з п.3.2.1.4.1.3 Умов у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Розрахунок відсотків проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 дні у році.

П.3.2.1.4.4. Умов встановлено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п.3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня. В разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному у п. 3.2.14.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У відповідності до ст. 259 ЦК України п. 3.2.1.5.7. Умов сторони погодили терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, - 5 років.

Судом перевірено розрахунок заборгованості (т.1, а.с.24-35) та встановлено його правильність.

У звязку з тим, що відповідачем не виконано належним чином зобовязання за договором №б/н від 16.02.2011 (кредит за послугою «Кредитний ліміт»), ТОВ «ДТК» має заборгованість перед банком, яка станом на 21.09.2018 становить 290990,39 грн., і складається із наступного:

- заборгованість за кредитом 42121,42 грн.;

- заборгованість за відсотками 97269,39 грн.;

- заборгованість по комісії 13857,89 грн.;

- пеня 137741,69 грн.

Крім того, після підписання Договору відповідачеві було надано право користуватися послугою «Гарантований платіж».

Послугу «Гарантований платіж» банк надає для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом та банком. Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів, згідно з якою клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів, так і за рахунок кредитних коштів (п. 3.1.1.73 Умов).

Відповідно до п.3.2.2.1. Умов кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват-24 офіційний канал зв'язку між банком та клієнтом відповідно до п.1.1.1.91 Умов) банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги у разі відсутності у платника коштів та/або неплатоспроможності платника ( п.3.1.1.75 Умов).

Відповідач скористався кредитними коштами, наданими за послугою «Гарантовані платежі» шляхом подання заявок в системі Internet Banking Приват-24 (т.2, а.с.133-136):

- №2691 від 30.01.2014 на суму 56355,20 грн.;

- №2716 від 19.02.2014 на суму 19000,00 грн.;

- №2734 від 28.02.2014 на суму 10000,00 грн.;

-№2735 від 28.02.2014 на суму 13500,00 грн.

Однак кошти не були повернуті банку. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.3.2.2.2. Умов за користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструмента в розмірі 4% річних від розміру кредиту, зазначеного в заявці. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016) та починаючи з 01.02.2016 Клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016).

Строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років (п.3.2.2.10.7 Умов).

За приписами п.3.2.2.10.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня коли відповідне зобовязання мало бути виконане Клієнтом.

У звязку з тим, що відповідачем не виконано зобовязання за договором «б/н від 30.01.2014 (кредит за послугою «Гарантовані платежі», він має заборгованість перед позивачем, яка станом на 21.09.2018 становить 439989,81 грн. і складається з наступного:

- заборгованість за кредитом 63231,78 грн.;

- заборгованість за відсотками 161801,36 грн.;

- пеня 214956,67 грн.

Вказане підтверджується наданим позивачем розрахунком (т.2, а.с.132) та виписками по рахунку банківського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Положеннями ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.1 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Ч.1 ст. 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

При цьому ч.2 цієї статті визначено, що права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач зазначає, що з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо що відповідач перебуває в стані припинення.

Шляхом перевірки відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було встановлено, що за рішенням засновників відповідач знаходиться в стані припинення, про що 17.09.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру.

26.09.2018 АТ КБ «Приватбанк» було направлено ліквідаційній комісії відповідача заяву з кредиторськими вимогами, копію заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, розрахунки заборгованості, що підтверджується копією опису вкладення до цінного листа (поштовий ідентифікатор 478), копією накладної, фіскального чеку (т.2, а.с. 153).

15.11.2018 вказана заява була повернута у звязку з її неврученням за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується копією конверту з відповідним поштовим ідентифікатором та довідкою Укрпошти (т.2, а.с. 154).

Відповідно до положень ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру керівник відповідача ОСОБА_1 є головою комісії з припинення (або ліквідатором). До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Ч.ч.8-9,11 ст.111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Незважаючи на це, жодної відповіді позивачем на заявлену вимогу кредитора не отримано.

Зазначене свідчить про те, що відповідач порушив право позивача на визнання заборгованості та включення вимог до проміжного ліквідаційного балансу для їх подальшого задоволення за рахунок майна особи, що ліквідується.

Ст. 13 ГПК України передбачено судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідач належним чином повідомлявся про дати судових засідань, всі виклики та повідомлення направлялись відповідачеві на адресу, яка зазначена як місцезнаходження юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Хімічна, 1, м. Одеса, 65031.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ч.ч.1,2,4 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідач не скористався правом на участь у судовому засіданні, відзиву, жодних клопотань від нього не надходило.

З урахуванням зазначеного вище, керуючись ст.ст. 111, 105, 526, 549, 611, 634, 639, 1048, 1054, 1066, 1067, 1069 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська транспортна компанія" (вул. Хімічна, буд. 1, м. Одеса, 65031, ) задовольнити.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська транспортна компанія" (вул. Хімічна, буд. 1, м. Одеса, 65031, ) в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) із заборгованості, яка утворилась станом на 21.09.2018 р. за договорами:

- №б/н від 16.02.2011 р. (кредит за послугою "Кредитний ліміт") в сумі 290990,39 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 42121,42 грн., заборгованість за відсотками - 97269,39 грн., заборгованість по комісії - 13857,89 грн., пеня - 137741,69 грн.;

- № б/н від 31.01.2014 р. (кредит за послугою "Гарантовані платежі") в сумі 439989,81 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 63231,78 грн., заборгованість за відсотками 161801,36 грн., пеня - 214956,67 грн., - та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська транспортна компанія" (вул. Хімічна, буд. 1, м. Одеса, 65031, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3524,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 06.03.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 15 березня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков