РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м.Харків Справа № 913/11/19

Провадження №14/913/11/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Медуниці Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача Комунального підприємства «Біловодськтепло» Біловодської селищної ради Луганської області, смт. Біловодськ Луганської області

про стягнення 38499 грн. 98 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача: Верхацький І.В., адвокат на підставі довіреності №14-17 від 16.01.2019;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства «Біловодськтепло» Біловодської селищної ради Луганської області (далі - відповідач) заборгованість за договором купівлі-продажу природного газу 2282/14-КП-20 від 28.01.2014 в загальній сумі 38499 грн. 98 коп., з яких:

- 12967 грн. 92 коп. - основний борг;

- 6334 грн. 85 коп. - пеня;

- 1845 грн. 37 коп. - 3% річних;

- 17351 грн. 84 коп. - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №2282/14-КП-20 від 28.01.2014 в частині оплати отриманого природного газу, у зв'язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.01.2019 відкрито провадження у справі 913/11/19. Суд ухвалив: у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження відмовити, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 05.02.2019 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.02.2019 відкладено підготовче засідання на 25.02.2019 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.02.2019 закрито підготовче провадження у справі №913/11/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2019 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 11.03.2019 прибув представник позивача, який підтримав позовні вимоги.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні 11.03.2019 свого повноважного представника не скористався, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Продавець) та Комунальним підприємством «Біловодськтепло» Біловодської селищної ради Луганської області (далі - Покупець) 28.01.2014 укладено договір купівлі-продажу природного газу №2282/14-КП-20 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору, газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ)

В пункті 2.1. Договору сторони визначили, що Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 27,0 тис. куб. м.

Приймання - передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця (п. 3.3. Договору).

У відповідності до п. 3.4. Договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Відповідно до п. 5.2. Договору, ціна за 1000 куб. м газу становить 3113,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 287,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 57,40 грн., всього з ПДВ - 344,40 грн.

До сплати за 1000 куб. м природного газу - 3462,26 грн., крім того ПДВ - 20% - 692,45 грн., всього з ПДВ - 4154,71 грн.

Згідно з п. 5.5. Договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

У відповідності до п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом м'ясця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором (п. 7.1. Договору).

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

В розділі 11 Договору сторони зазначили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до повного здійснення.

В подальшому, між сторонами було укладено низку додаткових угод: №1 від 28.04.2014, №2 від 23.05.2014, №3 від 10.06.2014, №4 від 05.09.2014, №5 від 17.11.2014 до договору купівлі-продажу природного газу №2282/14-КП-20 від 28.01.2014, якими сторони вносили зміни в п. 5.2. Договору в частині зміни ціни на газ.

На виконання вказаних умов договору та додаткових угод до нього протягом січня 2014 року - березня 2014 року та листопада 2014 року - грудня 2014 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на суму 43688 грн. 90 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (від 31.01.2014 на суму 8882 грн. 78 коп., від 28.02.2014 на суму 4682 грн. 36 коп., від 31.03.2014 на суму 3170 грн. 04 коп., від 31.11.2014 на суму 8312 грн. 95 коп., від 31.12.2014 на суму 18640 грн. 77 коп.) підписаними повноважними представниками сторін. Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений природний газ в сумі 30720 грн. 98 коп., внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 12967 грн. 92 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 сттаті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Факт поставки позивачем природного газу відповідачу за договором купівлі-продажу природного газу №2282/14-КП-20 від 28.01.2014 підтверджений матеріалами справи, в т.ч. актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 43688 грн. 90 коп.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 6.1 Договору сторони передбачили, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом м'ясця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач отриманий газ оплатив частково в сумі 30720 грн. 98 коп., що підтверджується матеріалами справи. Факти прострочення сплати спожитого природного газу на протязі спірного періоду відповідачем не заперечуються. Заборгованість складає 12967 грн. 92 коп.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №2282/14-КП-20 від 28.01.2014 в сумі 12967 грн. 92 коп.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 6334 грн. 85 коп., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В пункті 7.2 Договору сторони, зокрема, передбачили, що у разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 6334 грн. 85 коп. за загальний період з 15.02.2014 по 14.07.2015, з яких:

- за заборгованість за поставлений у січні 2014 року газ за загальний період з 15.02.2014 по 14.08.2018 - 793 грн. 12 коп.;

- за заборгованість за поставлений у лютому 2014 року газ за загальний період з 15.03.2014 по 14.09.2014- 470 грн. 81 коп.;

- за заборгованість за поставлений у березні 2014 року газ за загальний період з 15.04.2014 по 14.10.2014 - 348 грн. 87 коп.;

- за заборгованість за поставлений у листопаді 2014 року газ за загальний період з 16.12.2014 по 13.04.2015 - 599 грн. 98 коп.;

- за заборгованість за поставлений у грудні 2014 року газ за загальний період з 15.01.2015 по 14.07.2015 - 4122 грн. 07 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за допомогою «Юридичної інформаційно - пошукової системи Законодавство» заявленої позивачем у розмірі 6334 грн. 85 коп., суд дійшов висновку про її обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем не виконувались умови Договору щодо оплати за отриманий газ, тому він зобов'язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 1845 грн. 37 коп., з яких:

- за зобов'язаннями січня 2014 року за поставлений газ на суму 8882 грн. 78 коп., з урахуванням оплат, за загальний період з 15.02.2014 по 18.02.2015 - 265 грн. 98 коп.;

- за зобов'язаннями лютого 2014 року за поставлений газ на суму 4682 грн. 36 коп. за період з 15.03.2014 по 18.02.2015 - 131 грн. 23 коп.;

- за зобов'язаннями березня 2014 року за поставлений газ на суму 3170 грн. 04 коп. за період з 15.04.2014 по 18.02.2015 - 80 грн. 77 коп.;

- за зобов'язаннями листопада 2014 року за поставлений газ на суму 8312 грн. 95 коп., з урахуванням оплат, за загальний період з 16.12.2014 по 13.04.2015 - 53 грн. 90 коп.;

- за зобов'язаннями грудня 2014 року за поставлений газ на суму 18640 грн. 77 коп., з урахуванням оплат, за загальний період з 15.01.2015 по 19.04.2018 - 1313 грн. 49 коп.

Судом було перевірено розрахунок 3% річних, наданий позивачем, за допомогою «Юридичної інформаційно - пошукової системи Законодавство» та встановлено, що він є правильним, зробленим у відповідності до умов договору та даних первинних документів, з огляду на що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1845 грн. 37 коп. підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 17351 грн. 84 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

При здійсненні перевірки нарахування інфляційних втрат суд враховує положення п. 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, інфляційні втрати, які позивач просить стягнути з відповідача складають 17351 грн. 84 коп., з яких:

За зобов'язаннями за січень 2014 року:

- 2462 грн. 06 коп. - нарахованих на суму боргу 8882 грн. 78 коп. за період прострочення з 01.03.2014 по 31.01.2015 з урахуванням індексу інфляції за період з березня 2014 року по січень 2015 року.

За зобов'язаннями за лютий 2014 року:

- 1169 грн. 09 коп. - нарахованих на суму боргу 4682 грн. 36 коп. за період прострочення з 01.04.2014 по 31.01.2015 з урахуванням індексу інфляції за період з квітня 2014 року по січень 2015 року.

За зобов'язаннями за березень 2014 року:

- 664 грн. 94 коп. - нарахованих на суму боргу 31701 грн. 04 коп. за період прострочення з 01.05.2014 по 31. 01.2015 з урахуванням індексу інфляції за період з травня 2014 року по січень 2015 року.

За зобов'язаннями за листопад 2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат:

- 257 грн. 70 коп. - нарахованих на суму боргу на суму боргу 8312 грн. 95 коп. за період прострочення з 01.01.2015 по 31.01.2015, з урахуванням індексу інфляції за січень 2015 року;

- 208 грн. 92 коп. - нарахованих на суму боргу 3684 грн. 27 коп. за період прострочення з 01.02.2015 по 28.02.2015, з урахуванням індексу інфляції за лютий 2015 року;

- 81 грн. 32 коп. - нарахованих на суму боргу 286 грн. 34 коп. за період прострочення з 01.03.2015 по 31.02.2015, з урахуванням індексу інфляції за березень 2015 року.

За зобов'язаннями за грудень 2014 року, з урахуванням здійснених відповідачем оплат:

- 3107 грн. 86 коп. - нарахованих на суму боргу 18640 грн. 77 коп. за період прострочення з 01.02.2015 по 31.03.2015 з урахуванням індексу інфляції за період з лютого 2015 року по березень 2015 року;

- 2357 грн. 64 коп. - нарахованих на суму боргу 13732 грн. 40 коп. за період прострочення з 01.04.2015 по 30.04.2015 з урахуванням індексу інфляції за квітень 2015 року;

- 7042 грн. 31 коп. - нарахованих на суму боргу 12967 грн. 92 коп. за період прострочення з 01.05.2015 по 31.03.2018, з урахуванням індексу інфляції за період з травня 2015 року по березень 2018 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за допомогою «Юридичної інформаційно - пошукової системи Законодавство» заявлених позивачем у розмірі 17351 грн. 84 коп., суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений природний газ в сумі 12967 грн. 92 коп., пеню в сумі 6334 грн. 85 коп., 3% річних в сумі 1845 грн. 37 коп. та інфляційні втрати в сумі 17351 грн. 84 коп. (всього 38499 грн. 98 коп.)

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Біловодськтепло» Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення 38499 грн. 98 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Біловодськтепло» Біловодської селищної ради Луганської області (ідентифікаційний код 34895168, юридична адреса: 92800, Луганська область, Біловодський район, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 103) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (ідентифікаційний код 20077720, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6) заборгованість за поставлений природний газ в сумі 12967 грн. 92 коп., пеню в сумі 6334 грн. 85 коп., 3% річних в сумі 1845 грн. 37 коп. та інфляційні втрати в сумі 17351 грн. 84 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено - 18 березня 2019 року.

Суддя Є.А.Лісовицький