ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" березня 2019 р. Cправа № 902/426/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (вул. І. Федорова, 32-А, м. Київ, 03038)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс» (вул. В. Нестерчука, 1, м. Калинівка, Вінницька область, 22400)

про зобов'язання вчинити дії щодо передачі транспортного засобу,

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.

представників сторін не з'явилися:

У С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до господарського суду з позовною заявою № 03/4203 від 16.07.2018, в якій просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс» зняти з обліку транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його ПАТ «СК «УСГ» разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, сервісною книжкою, інструкцією по експлуатації автомобіля та додаткового обладнання, всіма комплектами ключів, брелоками сигналізації, набором інструментів передбаченого комплектацією транспортного засобу, запасним колесом.

Ухвалою суду від 30.07.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/426/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.09.2018. (суддя Нешик О.С.)

Ухвалою суду від 20.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 16.10.2018.

При розгляді справи 16.10.2018 судом оголошено перерву до 30.10.2018. (протокольна ухвала від 16.10.2018)

У визначену судом дату 30.10.2018 розгляд справи не відбувся в зв'язку з перебуванням судді Нешик О.С. у відпустці з 30.10.2018 р. до 16.11.2018 р..

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 19.11.2018, в зв'язку з закінченням строку підготовчого провадження та перебуванням судді Нешик О.С. на лікарняному, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 902/426/18, за результатами якого справу передано на розгляд судді Матвійчуку В.В..

Ухвалою суду від 26.11.2018 справу №902/426/18 прийнято до свого провадження суддею Матвійчуком В.В. Розгляд справи почато спочатку та призначено підготовче засідання на 18.12.2018.

Ухвалою суду від 18.12.2018 підготовче засідання відкладено на 24.01.2019.

Ухвалою суду від 24.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 12.02.2019.

Ухвалою суду від 12.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 13.03.2019.

На визначену судом представник Позивача не зявився. В заяві від 25.02.2019 представник Позивача просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач правом участі в судовому засіданні також не скористався. В заяві від 13.03.2019 представник Відповідача просить розглянути справу по суті буз участі сторони Відповідача за наявними у справі доказами та поясненнями.

У зв'язку з неявкою представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 13.03.2019 прийнято судове рішення.

Стислий виклад позицій учасників судового процесу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилається на те, що 30.11.2016 між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик, ПАТ «СК « УСГ») та ТОВ «Укрхімресурс» (Страхувальник, ТОВ «Укрхімресурс») укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0220-16-00110.

02.10.2017 до ПАТ «СК «УСГ» надійшла заява ТОВ «Укрхімресурс» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування щодо настання події, яка має ознаки страхового випадку за ризиком ПДТО яка сталася з транспортним засобом Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_1, на яку ПАТ «СК «УСГ» відповіло відмовою у виплаті страхового відшкодування. Не погодившись з вищевказаним рішенням ПАТ «СК «УСГ», ТОВ «Укрхімресурс» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення суми страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018, позов ТОВ «Укрхімресурс» задоволено, та стягнуто з ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 160 568,50 грн., пеню в розмірі 10 703,07 грн., судовий збір в розмірі 2 569,07 гpн.

З огляду на наведене, 08.06.2018 ПАТ «СК «УСГ» було складено страховий акт № КА-7814 щодо виплати ТОВ «Укрхімресурс» суми страхового відшкодування в розмірі 160 568,50 грн, та розпорядження щодо виплати ТОВ «Укрхімресурс» пені та судового збору на загальну суму 13 272, 14 грн.

Таким чином, ПАТ «СК «УСГ» всього здійснила виплату страхового відшкодування, пені та судового збору на загальну суму 173 840,64 грн.

Посилаючись на положення п. 12.4 Договору Позивач вказує, що транспортний засіб ТОВ «Укрхімресурс» не може використовуватись за призначенням оскільки його було пошкоджено внаслідок вибухів складів військових, однак має певну цінність, а відтак має бути переданий ПАТ «СК «УСГ» у зв'язку із виплатою страхового відшкодування.

Відповідач у відзиві від 19.09.2018 заперечує проти позову стверджуючи, що в силу положень ст. 28 Закону України «Про страхування», та зважаючи на те, що Позивачем було здійснено страхове відшкодування в повному обсязі у відповідності до суми, визначеної в судовому рішенні Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 року по справі №910/1375/18, Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0220-16-00110 втратив свою чинність.

Крім того Відповідач вказує, що відповідно до п. 9 Постанови Верховного Суду України від 27.03. l992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», на яку посилається Позивач, саме Господарський суд міста Києва при розгляді справи №910/1375/18 мав би вирішити питання про передачу майна після відшкодування збитків. Жодних заяв до Господарського суду міста Києва щодо ухвалення додаткового рішення про передачу майна від ПАТ «СК «Українська страхова група» не надходило.

За таких обставин, за доводами Відповідача, в даному випадку, до ТОВ «Укрхімресурс» не може бути застосовано положення ст. 1212 ЦК України та ч. 1 ст. 1213 ЦК України, оскільки зазначене майно правомірно знаходиться у власності ТОВ «Укрхімресурс» та відсутні жодні об'єктивні підстави для зняття такого автомобіля з обліку.

Заперечує Відповідач і щодо визначеної Позивачем ціни позову, з огляду на те, що ціна позову визначена виходячи з ринкової вартості непошкодженого автомобіля. В даному ж випадку вартість автомобіля Chevrolet Lacettti 2 має становити значно менше, адже він був суттєво пошкоджений, а тому його дійсна вартість не може відповідати ринковій вартості такого автомобіля.

Заперечуючи проти доводів Відповідача, Позивач у відповіді на відзив наголошує, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов'язань оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, ч.1 статті 202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином. Таким чином, саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов'язання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін.

Відповідач в запереченнях на відповідь на відзив зазначає, що питання про передачу ТЗ CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_2 не підлягає вирішенню в Господарському суді Вінницької області, оскільки мало бути вирішено Господарським судом міста Києва при розгляді справи №910/1375/18.

Крім того Відповідач вказує, що Позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав та його правове обґрунтування, оскільки ТЗ CНEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ТОВ «УКРХІМРЕСУРС» на праві приватної власності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

30 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс» (Відповідач, Страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (Позивач, Страховик) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0220-16-00110 (далі - Договір) ( а.с. 10-20).

Даний Договір складається з частини-1, частини-2, заяви на страхування та акту огляду транспортного засобу.

Пунктом 1.1 частини-2 Договору встановлено сторонами, що предметом Договору є страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядження застрахованим транспортним засобом та додатковим обладнанням - страхування наземного транспортного засобу, відшкодування Страхувальником шкоди, заподіяної майну третіх осіб застрахованим транспортним засобом - добровільне страхування цивільно-правової відповідальності водія; життям, здоров'ям та/або працездатністю застрахованих осіб - добровільне страхування від нещасного випадку з водієм та пасажирами.

Відповідно до п. 4 частини-1 Договору, транспортним засобом є Chevrolet Lacetti, 2010 року випуску, державний номер АВ9489СІІ, номер кузова КLINF35BlAK700957.

Згідно з п. 5 частини-1 Договору дійсна вартість транспортного засобу на дату укладання Договору становить 175 000,00 грн., а страхова сума КАСКО 175 000,00 грн.

Строк дії Договору становить з 09.12.2016 по 08.12.2017 (п.8 Договору частини-1).

Пунктом 2 частини-2 Договору передбачені страхові випадки, зокрема «пожежа, вибух» - пожежа, вибух, удар блискавки, самозаймання транспортного засобу, в тому числі внаслідок короткого замикання в електрообладнанні застрахованого транспортного засобу (крім підпалу).

Страховими випадками не визнаються події, які настали внаслідок або під час ядерного вибуху, впливу радіації або радіоактивного забруднення, військових дій, маневрів або інших військових заходів, громадянських війн, масових безпорядків, терористичних актів (п. 3.1.1 частини-2 Договору).

Відповідно до п. 9.4.4 частини-2 Договору, Страховик зобов'язаний виплатити, у разі настання страхового випадку, страхове відшкодування згідно з умовами Договору.

Дії Страхувальника (водія) при настанні страхового випадку (події, що має ознаки страхового випадку): вжити необхідні та доцільні заходи, в тому числі рекомендовані Страховиком, для запобігання збільшення ступеню ризику, настання страхового випадку збільшення збитків внаслідок настання страхового випадку; негайно повідомити Страховика про настання події за телефоном цілодобової клієнтської підтримки; негайно повідомити та викликати на місце події відповідні компетентні органи ( п. 10 частини-2 Договору).

Згідно з п. 10.5. Договору частини-2 Страхувальник зобов'язаний письмового оформити та надати Страхувальнику про настання страхового випадку не пізніше 3 робочих днів з моменту її настання.

Відповідно до п. 9.3.5. частини-2 Договору передбачено, що Страховик має право залучати до оцінки розміру збитків, завданих Страхувальнику, незалежних експертів та визначати розмір страхового відшкодування виходячи з розміру збитків, визначених Страховиком або актом/висновком незалежного експертизи, замовленого Страховиком або, самостійно розрахувати матеріального збитку на підставі довідкових матеріалів, у тому числі з використанням програмного забезпечення Audatex або Eurotax.

Приписами пункту 9.3.7 частини-2 Договору передбачено, що Страховик має право відстрочити прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування на період проведення перевірки з письмовим повідомлення Страхувальника про таке рішення, але не більше, ніж на 90 календарних днів з моменту прийняття Страховиком рішення про таке розслідування. У будь-якому випадку страхового розслідування автоматично продовжується на період очікування офіційних відповідей від компетентних держаних органів.

Пунктами 15.6. та 15.7 частини-2 Договору встановлено, що Страховик протягом 5 робочих днів з дати отримання від Страхувальника всіх необхідних документів передбачених розділом 11 частини 2 Договору приймає рішення (складає страховий акт) про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Якщо прийняте рішення про відмову у виплаті, протягом 10 робочих днів з дати прийняття такого рішення Страховик повідомляє Страхувальника та вигодонабувача про прийняте рішення. Повідомлення про відмову у виплаті страхового відшкодування повинно містити обґрунтування причин відмови.

Згідно з п. 15.9. Договору виплата страхового відшкодування (страхової виплати) може бути здійснена Страхувальнику, застрахованій особі, третім особам, вигодонабувачу або спадкоємцям, на підставі відповідної заяви та страхового акту, складеного Страховиком.

Як свідчать матеріали справи ТОВ «Укрхімресурс» письмово повідомив ПАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку, що підтверджується заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за реєстраційним № КА-7814 від 02.10.2017 (а.с. 21).

30.10.2017 листом вих. № 03/5466 ПАТ «СК «Українська страхова група» відмовило ТОВ «Укрхімресурс» у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що заявлена Страхувальником подія не може бути кваліфікована, як страховий випадок, оскільки не відноситься до жодного з випадків, передбачених п. 11.1 Договору страхування, на випадок яких здійснювалось страхування, а пошкодження Chevrolet Lacetti, 2010 року випуску, державний номер АВ9489СІІ, номер кузова КLINF35BІAK700957, відбулось внаслідок зазначеної в п.п.3.1.1 п. 3.1. р. 3 ч. 2 Договору страхування.

Не погоджуючись з відмовою ПАТ «СК «Українська страхова група», ТОВ «Укрхімресурс» звернулось з позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення страхового відшкодування в розмірі 160 568,50 грн та пені в розмірі 10 703,07 грн.

За результатами розгляду означеного позову Господарським судом міста Києва ухвалено рішення від 26.03.2018 у справі №910/1375/18, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018. Означеним рішенням вимоги ТОВ «Укрхімресурс» задоволено та ухвалено стягнути з ПАТ «СК «Українська страхова група» страхового відшкодування в розмірі 160568,50 грн та пені в розмірі 10703,07 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади:, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За змістом ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пункті 2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під 26.12.2011 розяснено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиційне значення для господарського суду має й вирок суду в кримінальному провадженні або постанова сулу у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, якщо господарський суд розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльність особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова сулу. і лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Преюлииіальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

З огляду на зазначені приписи, наведені вище обставини не потребують доказування при розгляді даної справи.

Приймаючи рішення щодо стягнення з ПАТ «СК «Українська страхова група» суми страхового відшкодування, Господарський суд міста Києва виходив з наступного: «... У договорі № 28-0220-16-00110 від 30.11.2016 р. сторони погодили вартість застрахованого ТЗ у розмірі 175 000,00 грн.

Відповідно до звіту № 702/У/2017 про оцінку вартості відновлювального ремонту Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_1 від 17.10.2017 р. вартість матеріального збитку становить 168 006,88 грн.

Враховуючи умови п. 12.4. договору, розмір страхового відшкодування становить 160568,50 грн.

Тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 160 568,50 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню...»

Як вказує Позивач, 08.06.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено страховий акт № КА-7814 щодо виплати ТОВ «Укрхімресурс» суми страхового відшкодування в розмірі 160 568,50 грн. Крім того, 08.06.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено розпорядження щодо виплати ТОВ «Укрхімресурс» пені та судового збору на загальну суму 13 272, 14 грн.

Виплата страхового відшкодування, пені та судового збору підтверджується платіжними дорученнями № 11922 від 08.06.2018, № 11923 від 08.06.2018, № 11924 від 11.06.2018. (а.с. 33-35)

З огляду на виконання зобовязань щодо страхового відшкодування, Позивач, посилаючись на положення 525, 526, 629, 1212,1213 ЦК України та п. 12.4 Договору просить суд зобовязати ТОВ «Укрхімресурс» зняти з обліку транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його ПАТ «СК «УСГ» разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, сервісною книжкою, інструкцією по експлуатації автомобіля та додаткового обладнання, всіма комплектами ключів, брелоками сигналізації, набором інструментів передбаченого комплектацією транспортного засобу, запасним колесом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, виходячи з правового обґрунтування позовних вимог, суд зважає на наступне.

Відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, регулюється главою 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна, тому у суду відсутні правові підстави для дослідження в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані приписи ст.ст. 1212,1213 ЦК України, на які посилається Позивач, і суд застосовує норми законодавчих актів, якими регулюються спірні правовідносини.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Абзацом 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23 березня 2012 року № 6 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Приписами ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою, укладений між ТОВ «Укрхімресурс» та ПАТ «СК «Українська страхова група» правочин є договором страхування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування (п. 3 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про страхування»).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Приписами частини 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Як зазначено вище, Позивачем виконано зобовязання за Договором, та виплачено Відповідачу суму страхового відшкодування в розмірі 160 568,50 грн.

Відповідно до п. 12.4 Договору частини-2, у разі конструктивної загибелі транспортного засобу та виплати Страховиком страхового відшкодування, Страхувальник зобов'язаний зняти з обліку ТЗ та передати його Страховику разом з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, сервісною книжкою, інструкцією по експлуатації автомобіля та додаткового обладнання, всіма комплектами ключів, брелоками сигналізації, набором інструментів передбаченого комплектацією ТЗ, запасним колесом, про що по факту передачі між Сторонами складається акт приймання - передачі ТЗ.

Судом встановлено, що Відповідачем не виконано зобовязання за Договором в частині зняття з обліку ТЗ та передачі його Позивачу разом з пакетом документів та деталей, обумовлених п. 12.4. Договору.

Доводи Відповідача, що саме Господарський суд міста Києва при розгляді справи №910/1375/18 мав би вирішити питання про передачу майна після відшкодування збитків, є непереконливими, оскільки не вирішення даного питання при розгляді справи № 910/1375/18, не позбавляли права Відповідача виконати зобов'язання за Договором.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що Позивачем правомірно заявлено вимогу про зобовязання ТОВ «Укрхімресурс» зняти з обліку транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його ПАТ «СК «УСГ» разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, сервісною книжкою, інструкцією по експлуатації автомобіля та додаткового обладнання, всіма комплектами ключів, брелоками сигналізації, набором інструментів передбаченого комплектацією транспортного засобу, запасним колесом.

Заперечення Відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву не спростовують обставин встановлених судом в ході розгляду даної справи. Доводи останнього щодо втрати чинності Договором у зв'язку зі сплатою Позивачем суми страхового відшкодування, є безпідставними, оскільки відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо інших заперечень Відповідача, суд зважає на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги ОСОБА_1 Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та наданих сторонами пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню з мотивів наведених вище.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу за правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс» (вул. В. Нестерчука, 1, м. Калинівка, Вінницька область, 22400, ) зняти з обліку транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» ( вул. І. Федорова, 32-А, м. Київ, 03038, ) разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, сервісною книжкою, інструкцією по експлуатації автомобіля та додаткового обладнання, всіма комплектами ключів, брелоками сигналізації, набором інструментів передбаченого комплектацією транспортного засобу, запасним колесом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс» (вул. В. Нестерчука, 1, м. Калинівка, Вінницька область, 22400, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» ( вул. І. Федорова, 32-А, м. Київ, 03038, ) 2 709 (дві тисячі сімсот дев'ять) грн 79 коп. витрат зі сплати судового збору.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 20 березня 2019 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. І. Федорова, 32-А, м. Київ, 03038)

3 - відповідачу (вул. В. Нестерчука, 1, м. Калинівка, Вінницька область, 22400)