ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/952/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

ОСОБА_1 Н.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів»

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 06 грудня 2018 року (повний текст складений 06.12.2018р.)

по справі № 923/952/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів»

до відповідача ОСОБА_2 комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона»

про стягнення 59625,90 грн. збитків.

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_3,

дата та місце винесення рішення: 06.12.2018р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018р. Приватне акціонерне товариство «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (далі Позивач, ПрАТ «Херсонський КХП», Комбінат) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (далі Відповідач, МКП «ВУВКГ м. Херсона», Підприємтво) про стягнення с останнього на користь Позивача збитків у розмірі 59 625,90 грн., спричинених невиконанням умов договору від 24.03.2000р. № 207 на перекачку каналізаційних стоків міського житлового масиву (далі Договір).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору №207 від 24.03.2000р. Відповідач на замовлення Позивача зобовязався надати спеціалізований автотранспорт для очищення резервуару каналізаційної насосної станції (далі-КНС) Позивача від накопичених відкладень. Проте, на відповідне замовлення цього не зробив, у звязку з чим ПрАТ «Херсонський КХП» був змушений самостійно здійснити очистку резервуару КНС, залучивши до цього сторонню особу, та сплатити їй вартість робіт у сумі 66 251 грн.

На підставі зазначеного та враховуючи умови договору, Позивач вважає, що МКП «ВУВКГ м. Херсона» повинен компенсувати 90% вартості послуги з очищення КНС, що складає 59625,90 грн. та є, на думку Позивача, збитками Комбінату.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 06.12.2018р. у справі №923/952/18 (головуючий суддя Закурін М.К.) у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи в позові Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів», суд першої інстанції дійшов до висновку, що Позивачем не доведено наявність спричинених йому збитків за наслідками відмови Відповідача у наданні спеціального автомобіля для очистки резервуару за договором від 24.03.2000р. № 207, оскільки здійснені ним витрати на очистку стосуються іншого виду робіт та послуг, а також не мають звязку з договірними зобовязаннями, які повязані із названим договором.

Крім того, Господарський суд Херсонської області виходив з того, що надання Відповідачем Позивачу автомобіля для очистки резервуару каналізаційної насосної станції є його зустрічним зобовязанням за договором від 24.03.2000р. № 207 по відношенню до послуг з перекачки стоків, які надавалися Позивачем, а тому не є окремою послугою (окремим договором), яка б надавалася Відповідачем безпосередньо Позивачу. Тому, Позивач не є кредитором у спірних правовідношеннях, оскільки є виконавцем послуг за ОСОБА_4, а тому на нього не розповсюджуються приписи ст.621 Цивільного кодексу України:

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Херсонський комбінат хлібопродуктів» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 06.12.2018р. по справі № 923/952/18 та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ «Херсонський КХП» задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» послуги з очищення КНС в розмірі 59 625,90 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт, зазначив, зокрема, що висновки Господарського суду Херсонської області, що стосуються відсутності підстав відшкодування Відповідачем Позивачу збитків, є необґрунтованими, відповідно до статей 509 та 510 Цивільного кодексу України. Позивач наполягає на тому, що згідно з чинним законодавством України і замовник, і виконавець у договорі може бути одночасно і кредитором і боржником по відношенню один до одного.

Одночасно, Апелянт вказує, що робота, яка повинна була бути виконана Відповідачем та переліком робіт, що виконані третьою особою - ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» для Позивача, - є ідентичними, що підтверджується відповідними доказами, а саме: Актом виконаних робіт від 19.09.2018р., який міститься в матеріалах справи.

Більш детально доводи ПрАТ «Херсонськиї комбінат хлібопродуктів» викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Херсонськиї комбінат хлібопродуктів» на рішення Господарського суду Херсонської області від 06.12.2018р. по справі №923/952/18, встановлено Відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги ПрАТ «Херсонський КХП», перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.03.2000р. між Виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства «Херсонводоканал» (на даний час має назву Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона») та Відкритим акціонерним товариством «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (на даний час має назву Приватне акціонерне товариство «Херсонський комбінат хлібопродуктів») укладено договір №207 на перекачку каналізаційних стоків міського житлового масиву (з урахуванням протоколу врегулювання від 27.03.2000).

Умовами ОСОБА_4 передбачено, що МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (далі-Замовник) доручає ПрАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (далі-Виконавець) перекачувати каналізаційні стоки (далі-стоки), які надходять назад самопливом з міської каналізаційної системи до каналізаційної насосної станції (далі-КНС) Позивача (п.1.1 ОСОБА_4).

При цьому, у даному пункті договору зазначено, що це доручення мотивовано неможливістю надходження каналізаційних стоків з міського масиву, прилеглого до території Виконавця, в центральну каналізаційну міську мережу міста.

Пунктом 1.2 ОСОБА_4 визначено, що Замовник здійснює оплату послуг Виконавця на умовах цього ОСОБА_4.

Обовязки Замовника зазначені у п.2.1 ОСОБА_4.

Відповідно до п. 2.1.2 вказаного ОСОБА_4, в звязку з тим, що більше 90% каналізаційних стоків потрапляє в каналізаційну насосну станцію (КНС) Виконавця тільки з міського житлового масиву, Замовник зобовязаний виділяти Виконавцю, згідно його письмової заявки, спеціалізовану машину для очищення резервуару КНС від незбираних насосом відкладень.

Згідно з п.2.1.3 ОСОБА_4, Замовник зобовязаний, зокрема, щомісячно, на підставі виставлених Виконавцем рахунків, здійснювати оплату послуг.

Обовязки Виконавця зазначені у п.2.2 ОСОБА_4. Зокрема, пунктами 2.2.2, 2.2.3 та 2.2.4 визначено, що Виконавець здійснює всі види ремонтів обладнання каналізаційної насосної станції; направляє щомісяця Замовнику рахунки для оплати своїх послуг; на вимогу Замовника надає детальну калькуляцію вартості послуг по перекачуванні стоків.

Сторони визначили, що Договір укладений на один рік та вступає в силу з моменту його підписання та урегулювання всіх розбіжностей по умовам ОСОБА_4. Договір вважається продовженим на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку дії ОСОБА_4 ні одна із сторін письмово не заявила про його розірвання або його перегляд (пункт 4.2.).

Позивач вказує, що згідно з умовами договору, 12.04.2018р. ПрАТ «Херсонський КХП» звернувся до МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» з листом № 324/15, в якому просив надати спеціальну автомашину для відкачування відкладень із ями каналізаційної насосної станції (а.с. 18).

Проте, МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» відмовило у задоволенні цього прохання, посилаючись на відсутність технічної можливості для виконання вказаного виду робіт, що зазначено у листі від 20.04.2018р. №02/04-16/1388.

Тому, 09.07.2018р. Позивач уклав договір №217 (далі-Договір №217) з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010», тобто з третьою особою, за змістом якого він, виступаючи у якості Замовника, доручив вказаному товариству як Виконавцю здійснити відповідні роботи з очищення КНС, а саме: гідродинамічного очищення фекальної каналізаційної насосної станції (п.1.1 ОСОБА_4 №217).

Відповідно до п.1.2 ОСОБА_4 №217 Замовник зобовязується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у п. 1.1. цього ОСОБА_4.

Пунктом 1.3 ОСОБА_4 №217 визначено, що надані послуги за цим ОСОБА_4 передаються Виконавцем Замовнику на підставі акту здачі-прийняття наданих послуг, який підписується обома Сторонами. У цьому ОСОБА_4 під актом сторони розуміють акти, складені за типовою формою КБ-2в, та довідки, складені за типовою формою КБ-3.

Згідно з п.1.4 ОСОБА_4 №217 склад, обсяг та вартість послуг, що доручається до виконання виконавцю, визначаються кошторисною документацією до цього договору.

Вартість послуг розраховується на підставі нормативної потреби в трудових і матеріально-технічних ресурсах та поточних цін на них, відповідно до «Правил визначення вартості будівництва» ДСТУ БД.1.1-1:2013(п.1.5 ОСОБА_4 №217).

Сторонами погоджено, що загальна сума цього ОСОБА_4 складає 79 501,20 грн., у тому числі ПДВ (20%) 13250,20 грн. (п. 2.1 ОСОБА_4 №217).

Пунктом 2.2 ОСОБА_4 №217 зазначено, що кінцева сума ОСОБА_4 може змінюватися, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

ОСОБА_4 передбачено, що за надані послуги згідно п.1.1 цього ОСОБА_4, Замовник сплачує Виконавцем суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг (п.3.1 ОСОБА_4 №217).

Відповідно до п.3.2 оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання Замовником та Виконавцем актів здачі - прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог ОСОБА_4 від 09.07.2018р. №217, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010» виконало відповідні роботи щодо гідродинамічного очищення фекальної КНС, тому представниками Сторін були підписані без зауважень та скріплені печатками підприємств акт приймання виконаних робіт за вересень 2018 року та довідка про вартість виконаних робіт та витрати за вересень 2018 року (а.с. 23-26).

В свою чергу, платіжним дорученням № 2691 від 10.10.2018р. Позивач сплатив ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» вартість робіт на суму 66 251 грн. (а.с. 27).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у подальшому, згідно з п. 2.1.2. ОСОБА_4 від 24.03.2000р. за №207 та на підставі сплаченої суми у розмірі 66 251 грн. за очищення каналізаційної насосної станції, ПрАТ «Херсонський КХП» виставив МКП «ВУВКГ міста Херсона» рахунок від 28.09.2018р. № 330-1465 на суму 59625,90грн.(а.с. 28).

Крім того, Позивач направив Відповідачу вимогу від 16.10.2018р. № 869/07 про оплату 59 625,90 грн, якою зазначив, що ця сума є 90 % від сплаченої суми за виконані роботи ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010».

Проте, МКП «ВУВКГ міста Херсона» листом від 24.10.2018р. № 02/04-04/3232 відмовився від сплати наданого рахунку. В обґрунтування своєї відмови Відповідач зазначив, що ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» здійснив інший вид робіт по очистці резервуару каналізаційної насосної станції, на відміну від зазначеного в обовязках Відповідача, відповідно до ОСОБА_4 від 24.03.2000р. за №207 та заявкою Позивача про надання спецавтомашини для очищення КНС.

Вказані обставини стали підставою для звернення Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» 59 625,90 грн. збитків.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627).

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України є обовязковим для виконання сторонами.

В силу вимог ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось вище, між Позивачем та Відповідачем укладено договір №207 від 24.03.2000р., який за своєю правовою природою, у відповідності до частини 1 статті 179 Господарського кодексу України є договором надання послуг.

При цьому, Позивач у даному ОСОБА_4 виступає в якості Виконавця, а Відповідач в якості Замовника.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Водночас, у відповідності до статті 903 того ж Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Тобто, за ОСОБА_4 №207 від 24.03.2000р. про надання послуг Позивач, як Виконавець, зобовязаний надавати Відповідачу як Замовнику, послуги з перекачки каналізаційних стоків, а Відповідач - сплачувати їх вартість.

Поряд з цим, суд першої інстанції правильно встановив, що умовами пункту 2.1.2. договору № 207 від 24.03.2000р. сторонами фактично обумовлене зустрічне виконання зобовязання самим Замовником послуг, що слідує з положень статті 538 Цивільного кодексу України.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що обовязок Відповідача по виділенню Позивачу за письмовою заявкою спеціального автомобіля для очистки резервуару каналізаційної насосної станції від незбираних насосом відкладень є зустрічним виконанням ОСОБА_4 про надання послуг самим Замовником послуг, тобто Відповідачем.

ОСОБА_1 з тим, судова колегія зазначає, що частиною першою ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно ч.1 та ч.3 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

З цього приводу, апеляційний суд зауважує, що аналізуючи положення вищевказаних статей, можна зробити висновок, що Договір №207 від 24.03.2000р. складається із двох взаємопов'язаних між собою зобов'язань: 1) правовідношення, в якому Виконавець має надати послугу, а Замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; 2) правовідношення, в якому Замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а Виконавець має право вимагати від Замовника відповідної оплати. При цьому, Замовник зобов'язаний надати послугу по зустрічному зобовязанню, а Виконавець має право вимагати від Замовника виконання цього обовязку.

Відтак, апеляційний суд не може погодиться з твердженням Господарського суду Херсонської області, що Позивач помилково повязує обовязки Відповідача (як Замовника за ОСОБА_4 про надання послуг) з наслідками невиконання зустрічного зобовязання по наданню автомобіля.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з вимогами ч.1, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов'язує учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною(ч.1 та ч.2 224).

Положеннями ч. 1 ст.225 зазначеного Кодексу визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Виходячи з викладеного, як правильно зазначено судом першої інстанції, збитками є (серед іншого) витрати, які здійснені стороною у звязку з невиконанням або неналежним виконанням іншою стороною зобовязань за укладеним договором.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст. 216 Господарського кодексу України потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Статтею 226 Господарського кодексу України визначні умови і порядок відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 зазначеної статті, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобовязаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобовязаний відшкодувати на вимогу цих субєктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Частиною шостою даної статті, яка кореспондується з положеннями статті 621 Цивільного кодексу України, унормовано, що у разі невиконання зобов'язання виконати певну роботу (надати послугу) управнена сторона має право виконати цю роботу самостійно або доручити її виконання (надання послуги) третім особам, якщо інше не передбачено законом або зобов'язанням, та вимагати відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов'язання.

Судова колегія зазначає, що Позивач з урахуванням положень ст.621 Цивільного кодексу України, доручив виконання відповідної роботи третій особі, після чого звернувся до Відповідача з вимогою від 16.10.2018р. № 869/07 про відшкодування збитків у добровільному порядку шляхом оплати відповідної суми за виконані роботи ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010».

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції помилково вказує на те, що до позивача не можуть застосовуватись приписи ст. 621 Цивільного кодексу України, на яку, зокрема, посилався і ПрАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів», тому що у розумінні наведеної статті та з урахуванням аналізу діючого законодавства України, в зустрічному зобовязанні за ОСОБА_4 від 24.03.2000р. №207 Позивач є кредитором, а МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» - боржником.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія вказує, що МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (як Виконавець за зустрічним зобовязанням у ОСОБА_4 від 24.03.2000р. №207) не виконало свої зобовязання щодо виділення ПрАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (як Замовнику за зустрічним зобовязанням у ОСОБА_4 від 24.03.2000р. №207) спеціалізованої машини для очищення резервуару КНС від незбираних насосом відкладень, тому Позивач був змушений звернутися до третьої особи з проханням виконати відповідні роботи.

Суд зазначає, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

На підтвердження понесених витрат Позивачем, крім ОСОБА_4 від 24.03.2000р. №207 та від 09.07.2018р. №217, надані акт приймання виконаних робіт від 19.09.2018р.; платіжне доручення від 10.10.2018р. на суму 66251,00 грн. (а.с.23-27).

За таких обставОтжеин, апеляційна колегія вважає, що Позивач документально довів розмір збитків у вигляді понесених ним витрат в сумі 66251,00 грн. на оплату послуг по очищенню КНС.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач посилається на ті обставини, що у звязку з відмовою Відповідача у виконанні зустрічного зобовязання шляхом ненадання спецавтомашини для очищення КНС, у Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» виникла потреба в залученні до роботи по очищенню КНС третьої особи. З цією метою Позивачем було укладено договір про очищення фекальної КНС зі іншою організацією, яка мала обладнання для виконання відповідних робіт - ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010».

При цьому, Позивач зауважує, що стоки з центральної міської каналізації прибувають щоденно, тому подальше використання резервуару КНС без очищення його від накопичених відкладень стало неможливим через його заповнення накопиченими відкладеннями, а відмова Відповідача від виконання свого зобовязання за ОСОБА_4 №207 неминуче би призвела до витоку цих накопичень та забруднення навколишнього середовища каналізаційними стоками та витікання їх у річку.

Колегія суддів погоджується з думкою позивача про те, що неочищення КНС є загрозою для навколишнього середовища, тому відмова Відповідача від надання спецавтомашини для очищення КНС є неприпустимою.

Позивач, залучаючи сторонню організацію до виконання відповідних робіт по очищенню КНС, здійснив усі заходи щодо недопущення екологічної катастрофи у масштабах міста.

Посилання Відповідача на те, що ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» здійснило інший вид робіт по очистці резервуару каналізаційної насосної станції, на відміну від зазначеного в обовязках Відповідача, відповідно до ОСОБА_4 від 24.03.2000р. за №207 та заявкою Позивача про надання спецавтомашини для очищення КНС колегія суддів вважає безпідставним.

Фактичне очищення фекальної КНС відбулось 19.09.2018р., що підтверджується актом приймання виконаних робіт від 19.09.2018р. та не спростовується сторонами по справі.

На підставі вищезазначеного акту Позивач сплатив ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» суму 66251,00 грн.

ОСОБА_1 з цим, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні позову з підстав недоведеності Позивачем спричинених йому збитків за наслідками відмови Відповідача у наданні спеціального автомобіля для очистки резервуару за договором № 207 від 24.03.2000, оскільки здійснені ним витрати на очистку стосуються іншого виду робіт та послуг, а також не мають звязку з договірними зобовязаннями, які повязані із названим ОСОБА_4.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Позивачем доведено та підтверджується матеріалами справи вина Відповідача, наявність шкоди, яка виникла внаслідок невиконання умов ОСОБА_4 №207, що свідчить про протиправність поведінки Відповідача та причинний зв'язок між протиправною поведінкою МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» та збитками Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення.

Відтак, приймаючи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Позивача щодо стягнення з Відповідача збитків в сумі 59 625,90 грн., що є 90 % від сплаченої суми за виконані роботи ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» за умовами ОСОБА_4 №207.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені апелянтом в апеляційній скарзі є обґрунтованими та відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, адже обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Необґрунтованим є рішення, в якому неправильно встановлено або взагалі не встановлено фактичних обставин справи. Неповне з'ясування обставин справи свідчить про те, що господарський суд не поставив на свій розгляд і не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних чи доказових фактів, наявність або відсутність яких впливає на вирішення справи.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що господарським судом не надано належної оцінки всім зазначеним вище обставинам, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, у звязку з чим колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України - скасуванню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального господарського кодексу судові витрати покладаються на Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона».

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 06.12.2018р. у справі №923/952/18 скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (73000, м. Херсон, вул. ім.Ю.Тутушкіна, 9, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (70000, м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, 5, ) збитки в розмірі вартості послуги з очищення КНС в розмірі 59625,90 (пятдесят девять тисяч шістсот двадцять пять) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (73000, м. Херсон, вул. ім.Ю.Тутушкіна, 9, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (70000, м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, 5, ) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з ОСОБА_2 комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (73000, м. Херсон, вул. ім.Ю.Тутушкіна, 9, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (70000, м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, 5, ) 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази з зазначенням всіх необхідних реквізитів сторін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.