ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Справа №914/208/17

Місто Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування від 08.01.2019

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.12.2018 (головуючий суддя Кітаєва С.Б., повний текст складено 20.12.2018) про зупинення провадження у справі

у справі № 914/208/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ в особі Філії Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в місті Львові, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування, м. Трускавець, Львівська область,

про: стягнення 8 240 982,20 доларів США, що станом на 31.01.2017р. по курсу НБУ складає 223 487 492,96 грн. та 12 829 347,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст ухвали суду першої інстанції:

ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.12.2018 у справі № 914/208/17 зупинено провадження у справі №914/208/17 до розгляду Західним апеляційним господарським судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» б/н від 11.12.2018 року про розяснення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року по справі №914/208/17 та повернення матеріалів справи №914/208/17 на адресу господарського суду Львівської області.

Ухвала мотивована тим, що приписами п.п. 17.9. п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз'яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу з суду нижчої інстанції протягом п'яти днів із дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня із дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати. Крім того, згідно запиту Західного апеляційного господарського суду від 18.12.2018р. №09-01/297/18 витребовуються всі матеріали справи №914/208/17.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

в апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи це тим, що:

1. Щодо фактичних обставини справи: суддею протиправно не взято до уваги клопотання відповідача про відвід судді та про відкладення судового засідання, які були направлені на офіційну електронну адресу суду;

2. Щодо невідповідності висновків суду обставинам справи: клопотання та заява відповідача були надіслані на офіційну електронну адресу суду з офіційної електронної адреси відповідача , яка зазначалась ним в електронних документах, однак суд першої інстанції прийшов до висновку про неможливість ідентифікувати підписанта заяви та клопотання;

3. Щодо неправильного застосування норм матеріального права: судом першої інстанції неправильно застосовано норми Інструкції з діловодства в господарських судах, зокрема, п. 1.5.13, оскільки зазначений пункт Інструкції не може застосовуватися до відповідача як до учасника процесу, а застосовується для врегулювання внутрішньої переписки органів судової влади;

4. Щодо порушення норм процесуального права, повязаних із відкладенням розгляду справи: судом першої інстанції неправомірно не взято уваги клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки представник відповідача не міг взяти участь у розгляді справи тому, що брав участь в судовому засіданні в іншому суді; Суд першої інстанції мав визнати причини неявки представника відповідача поважними та мав відкласти підготовче засідання;

5. Щодо порушення норм процесуального права, повязаних із порушенням строків направлення справи до суду апеляційної інстанції: судом першої інстанції не було направлено справу до апеляційного суду не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної вимоги суду, а проведено підготовче засідання у справі;

6. Щодо порушення норм процесуального права, повязаних із не розглядом клопотання про відвід судді.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22 січня 2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, та відкрито апеляційне провадження у даній справі, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

07.03.2019р. до апеляційного суду надійшли матеріали справи з суду першої інстанції, після повернення справи з Верховного Суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 р. апеляційну скаргу ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши у порядку письмового провадження наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам скаржника, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

Предметом оскарження та апеляційного перегляду у даній справі є ухвала Господарського суду Львівської області від 20.12.2018 у справі № 914/208/17 про зупинення провадження у справі у звязку з надісланням матеріалів справи 926/1305/18 на адресу апеляційного суду для розгляду Західним апеляційним господарським судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» б/н від 11.12.2018 року про розяснення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року по справі №914/208/17.

Також, слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.11.2018 також було зупинено провадження у даній справі до розгляду Західним апеляційним господарським судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» б/н від 23.10.2018 року про розяснення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року по справі №914/208/17 та повернення матеріалів справи № 914/208/17 на адресу господарського суду Львівської області.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування в задоволенні заяви про роз'яснення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року у справі № 914/208/17.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.12.2018р. поновлено провадження у справі у звязку з поверненням справи з апеляційного суду та розгляд справи призначено на 20.12.2018.

До Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування б/н від 11.12.2018 (вх. №01-05/1519/18 від 13.12.2018) про розяснення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №914/208/17.

18 грудня 2018 року Західним апеляційним господарським судом листом № 09-01/297/18 витребувано з Господарського суду Львівської області матеріали справи №914/208/17.

20.12.2018 Господарським судом Львівської області постановлено оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі.

20.12.2018 року до Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №914/208/17.

Отже, скаржником подавалися заяви до апеляційного суду про розяснення постанови апеляційного суду, на підставі чого судами першої інстанції матеріали справи надсилалися до апеляційного суду для забезпечення можливості розгляду заяв самого ж ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» про розяснення рішення апеляційного суду.

Згідно ст. 17 ГПК України учасники справи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст. 282 ГПК України мотивувальна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі.

Відтак, апеляційний суд, зясувавши вище доводи апеляційної скарги, переходить до їх оцінки та аналізу.

Щодо доводів скаржника ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» стосовно того, що судом першої інстанції не взято до уваги заяви ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» від 20.12.2018р. про відвід судді та клопотання про відкладення підготовчого засідання у справі від 19.12.2018.

Судом першої інстанції зазначені клопотання відповідача не взято до уваги, тобто такі не розглядалися (залишено без розгляду) з тих підстав, що такі не можуть вважатися офіційними документами, оскільки такі надіслані на електронну пошту суду першої інстанції, однак не скріплені електронним підписами.

Згідно ст. 42 ГПК України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, учасник справи на свій розсуд обирає порядок подання документів та форму документа: у формі електронного чи письмового документами, з відповідними наслідками, які витікають з цього.

Стаття 42 ГПК України не передбачає можливості, чи випадків надіслання заяв чи клопотань на електронну адресу суду без скріплення таких електронним підписом.

Використання електронних документів і цифрових підписів в Україні регулюється на підставі Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" і Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Відповідно до ст. 5 Закону України від 22.05.2003 № 851-IV "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу, є електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується утворення електронного документа (ст. 6 зазначеного Закону).

Отже, за відсутності Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та впровадження відповідного електронного документообігу документи, які надійшли на електронну пошту суду, повинні бути підписані електронним підписом.

Зазначена судова практика вбачається з судових рішень Верховного Суду, зокрема, Верховний Суд у Постанові 13 листопада 2018 року справа № 920/1/18 зазначив, що колегія суддів касаційного суду не прийняла клопотання до розгляду, оскільки воно оформлено з порушенням Законів України "Про електронні довірчі послуги", «Про електронні документи та електронний документообіг" та п.5.7. Тимчасової Інструкції з діловодства Верховного Суду, а саме, клопотання не скріплено електронним цифровим підписом.

Крім того, відповідачу (сторонам) в ухвалі Господарського суду Львівської області від 02.02.2017 про порушення провадження у справі було розяснено та доведено до відома, що отримання електронних документів від учасників судового процесу здійснюється через офіційні електронні адреси суду, з обовязковою наявністю електронного цифрового підпису (з виділенням жирним шрифтом).

В Ухвалі Верховного Суду 14 лютого 2019 року у справі № 903/228/18 зазначено, що «від учасника справи електронною поштою надійшла заява про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 11.12.2018.; колегія суддів касаційного суду не може прийняти зазначену заяву та залишає її без розгляду, оскільки вона оформлена з порушенням Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та п.5.7. Тимчасової Інструкції з діловодства Верховного Суду, а саме, заяву не скріплено електронним цифровим підписом».

У даному контексті апеляційний суд зазначає, що наведеним також спростовуються доводи скаржника в частині неправильного застосування судом Інструкції з діловодства в господарських судах, оскільки вище зазначені закони України та норми ГПК України, які застосовані судом першої інстанції в цій частині мають вищу юридичну силу, аніж зазначена Інструкція, та належно і визначено врегульовують спірне питання стосовно подання документів в письмовій та електронній формах.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що ухвали суду першої інстанції про залишення клопотань з процесуальних питань (відкладення розгляду справи) без розгляду не можуть бути оскаржені до апеляційного суду згідно ст. 255 ГПК України.

Згідно ч. 3 ст. 255 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У цьому контексті слід також зазначити, що ухвали суду першої інстанції про відкладення розгляду справи чи про відмову у відкладенні розгляду справи не можуть бути оскаржені окремо від рішення суду відповідно до положень ст. 255 ГПК України.

Крім того, скаржник не позбавлений права повторно подати заяву про відвід судді з усуненням недоліків такої заяви.

Також, щодо такої підстави як неможливість участі представника в судовому засіданні у звязку з участю в іншому судовому засіданні в суді, то учасник справи не позбавлений права забезпечити явку іншого представника в судове засідання, а також має право забезпечити явку керівника юридичної особи для представлення власних інтересів.

І крім того, згідно положень ст. 258 ГПК України у разі наявності в апеляційній скарзі має зазначатися офіційна електронна адреса сторони, проте, скаржник зазначаючи про надіслання документів з його офіційної електронної адреси, в свою чергу, не зазначає такої в апеляційній скарзі.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які регулюють питання відкладення розгляду справи, а також розгляд заяв про відвід, то апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не застосовував норми процесуального права стосовно відкладення розгляду справи чи розгляду заяв про відвід, оскільки судом першої інстанції заява відповідача про відвід судді та клопотання про відкладення справи не розглядалися з підстав, встановлених судом, а саме у звязку з невідповідністю таких встановленій формі. А відтак, такі доводи скаржника є безпідставними та розширеним субєктивним тлумаченням скаржником висновків суду першої інстанції.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції процесуальних строків надіслання матеріалів справи на адресу апеляційного суду для здійснення апеляційного перегляду.

Як правильно зазначає сам же скаржник, запит апеляційного суду на витребування матеріалів справи надійшов до суду першої інстанції 18.12.2018р., а судом першої інстанції 20.12.2018 було проведено судове засідання та того ж дня всю справу направлено до апеляційного суду.

Слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.12.2018р. поновлено провадження у справі у звязку з поверненням справи з апеляційного суду та розгляд справи призначено на 20.12.2018.

Згідно ч.3 ст. 2 ГПК України основною засадою серед інших є розумність строків розгляду справи судом, а згідно ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд апеляційної інстанції у зазначеному не вбачає порушення принципу розумності строків розгляду справи, а тим більше підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки також з принципу процесуальної доцільності судом першої інстанції було забезпечено проведення призначеного судового засідання з забезпеченням участі учасників справи, які виявили бажання бути присутніми у призначеному судовому засіданні та у звязку з цим скористатися іншими процесуальними правами, якими можливо скористатися безпосередньо у судовому засіданні.

Апеляційний суд звертає увагу, що скаржник, оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, не наводить жодного аргументу та доводу безпосередньо щодо предмету оскарження та такої процесуальної дії суду як зупинення провадження у справі, не наводить доводів щодо порушення судом першої інстанції процесуального чи матеріального права, що стосувалися б безпосередньо такої дії суду як зупинення провадження у справі.

У свою чергу, апеляційний суд не вбачає порушення норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції в частині зупинення провадження у справі, зважаючи на правомірне застосування судом першої інстанції п.п. 17.9. п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, ст. 227 ГПК України, а також на те, що судом першої інстанції до суду апеляційної інстанції повинні бути надіслані усі матеріали справи, що унеможливлює здійснення будь яких подальших процесуальних дій у справі.

Скаржником не зазначено, у чому полягала неправомірність дій суду першої інстанції та висновків суду в оскаржуваному судовому рішенні, зважаючи на наведені обставини.

Апеляційний суд зазначає, що такі матеріали справи надсилалися до суду апеляційної інстанції у звязку з поданням саме скаржником до суду апеляційної інстанції заяви про розяснення постанови суду апеляційної інстанції і для забезпечення належного судового розгляду такої заяви скаржника, судом першої інстанції надіслано матеріали справи, що передбачено господарським процесуальним законодавством для забезпечення процесуальних прав та ефективного захисту інтересів заявника.

Зважаючи також на те, що судом першої інстанції вже раніше зупинялося провадження у даній справі з аналогічних підстав, про що скаржнику було відомо, а також відомо причини витребуваннями судами вищих інстанцій усіх матеріалів справи, то слід звернути увагу, що згідно ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 20.12.2018 у справі № 914/208/17 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати. Згідно ст. 129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 42, 43, 129, 236, 269, 271, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування від 08.01.2019 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.12.2018 у справі № 914/208/17 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

ОСОБА_1