ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019

м. Дніпро

Справа № 904/5606/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850)

до Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Невська, 3; ідентифікаційний код 37861922)

про стягнення 98 193 грн. 08 коп.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5540/18 від 13.12.2018р.) про стягнення з відповідача - Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" 98 193 грн. 08 коп., що складає 75 805 грн. 68 коп. боргу за поставлену теплову енергію, який виник на підставі Договору від 06.03.2017р. №254 про закупівлю послуг за державні кошти, 9 077 грн. 45 коп. - інфляційних втрат, 2 945 грн. 84 коп. - річних, 7 485 грн. 19 коп. - пені та 2 878 грн. 92 коп. - штрафу.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018р. позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018р. було отримано позивачем 27.12.2018р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №685.

Позивачем подано заяву (вх.№599/19 від 08.01.2019р.) про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у клопотанні (вх.№4342/19 від 29.01.2019р.) просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, що заявлені позивачем, посилаючись на те, що: - розрахунки з позивачем здійснюються в залежності від наявності, з відповідним цільовим призначенням, бюджетних коштів, та саме нестабільність надходжень коштів з бюджету зумовило неможливість своєчасної оплати; - доказів, які б підтверджували ймовірність завдання чи наявність реальних збитків позивачу у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов’язань, позивачем не надано.

Сторони своїм правом на подання до суду документів, визначених статтями 165-167, 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористались, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення позивачу – 19.01.2019р. та відповідачу – 22.01.2019р. ухвали суду від 14.01.2019р. про відкриття провадження у справі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов’язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Проте, відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у раз ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017р. між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", як учасником (в подальшому було перетворено у Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", яке в подальшому змінило найменування на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (позивач у справі)), та відповідачем - Гірничим коледжем Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", як замовником, було укладено договір №254 про закупівлю послуг за державні кошти (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого учасник зобов’язується протягом 2017 року надати замовнику послуги, зазначені в пункті 1.2 Договору, а замовник – прийняти і оплатити такі послуги по встановленим тарифам в строки, передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування послуг: ДК 021:2015: 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов’язана продукція (теплова енергія); кількість: 1006 Гкал.; (лот 1 – 981 Гкал.; лот 2 – 25 Гкал.).

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2017р., але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов'язань; сторони домовилися, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України, умови цього договору в частині надання послуг теплопостачання застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, і діють по 31 грудня 2017 року включно (пункт 10.1 Договору).

Згідно з пунктом 1.5 Договору учасник відпускає замовнику теплову енергію у відповідності з установленим планом тепло-споживання на 2017 рік (додаток №1 до договору), на об'єкти вказані в дислокації.

Строк (термін) наданих послуг: протягом 2017 року; місце надання послуг: згідно дислокації (пункти 5.1, 5.2 Договору).

Відповідно до Додатку №3 до Договору, дислокація об'єктів є об’єктами надання послуг: майстерня, полігон, лабораторний корпус, учбовий корпус, гуртожиток, розташовані по вул. Невська, 3 (том 1, а.с.15).

За приписами пункту 6.5 Договору облік обсягу спожитої теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж учасника та замовника, або за домовленістю сторін в іншому місці (технічно не можливо встановити на межі); у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень по опалюванню та гарячому водопостачанню з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання споживача-покупця в розрахунковому періоді.

Межа балансової належності (експлуатаційної відповідальності) сторін оформлюється у вигляді акта зі схемами теплових мереж, підписаного у двосторонньому порядку, який є невід'ємною частиною договору та не може бути змінено в односторонньому порядку (підпункт 6.5.2 Договору).

У пункті 3.1 Договору зазначено, що ціна договору становить: 1 513 345 грн. 00 коп. в тому числі ПДВ 252 224 грн. 17 коп.; Лот 1 (бюджет) 478 345 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 79 724 грн. 17 коп.; Лот 2 (населення) 35 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 5 833 грн. 33 коп.; на момент укладання договору ціна складає 1 506 грн. 78 коп. за 1 Гкал. з ПДВ- бюджет; на момент укладання договору ціна складає 1 380 грн. 696 коп. за 1 Гкал. з ПДВ - населення.

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.2 Договору).

Відповідно до підпункту 6.4.5 Договору обов'язком учасника, є зокрема, виставляти рахунки замовнику для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти прийому-передачі обсягу споживання теплової енергії та податкові накладні, які підтверджують обсяг отриманої енергії та які повинні бути обов’язково повернуті в підписаному вигляді до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Як вбачається, на виконання умов Договору позивачем в період з 01.02.2017р. по 30.11.2017р. було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 105 730 грн. 19 коп., про що свідчать підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2017р. №2150 на суму 64 602 грн. 77 коп. та від 30.11.2017р. №3859 на суму 41 127 грн. 42 коп. (а.с.16-17).

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; замовник сплачує вартість наданої теплової енергії згідно затверджених тарифів; у випадку зміни тарифів на послуги теплопостачання замовник повідомляється додатковою угодою, яка надсилається з наданням відповідного документу про зміну тарифу, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно частин 1 та 2 статті 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

За приписами пункту 4.1 Договору оплата за теплову енергію здійснюється замовником виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів; остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Згідно пункту 4.5 Договору у випадку, якщо замовник, не має приладів обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання замовником у розрахунковому періоді; різниця між сплаченою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 14-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

У підпункту 6.2.5 Договору сторони погодили, що замовник послуг з постачання теплової енергії зобов'язується, зокрема, виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем теплову енергію вважається таким, що настав.

Як вбачається відповідач розрахувався за теплову енергію частково, у зв’язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 75 805 грн. 68 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків, що призвело до збитків інших сторін, згідно чинного законодавства, винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки; відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов'язань за договором (розділ 7 Договору).

Відповідно до підпункту 7.2.6 Договору замовник несе відповідальність, зокрема, за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі 0,1% вартості послуг, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7-ми відсотків вказаної суми.

Таким чином, пеня після перерахунку становить 6 695 грн. 32 коп. (з 15.12.2017р. по 15.06.2018р.), а штраф згідно розрахунку 2 878 грн. 92 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 9 077 грн. 45 коп. (з квітня 2017 року по жовтень 2018 року), а річні – 2 945 грн. 84 коп. ( з 15.03.2017р. по 27.11.2018р.).

Що стосується клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (пункт 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для зменшення розміру пені за невиконання зобов'язання у строк, визначений умовами договору.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань Гірничий коледж Держаного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" не має статусу юридичної особи, а є одним із відокремлених підрозділів Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет".

Пунктом 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Таким чином, належним відповідачем по даній справі є Державний вищий навчальний заклад "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет".

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 747 грн. 24 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850) до Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Невська, 3; ідентифікаційний код 37861922) про стягнення 98 193 грн. 08 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50027, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Віталія Матусевича, 11; ідентифікаційний код 37664469) в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Невська, 3; ідентифікаційний код 37861922) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850) 75 805 (сімдесят п’ять тисяч вісімсот п’ять) грн. 68 коп. – основного боргу, 6 695 (шість тисяч шістсот дев'яносто п'ять) грн. 32 коп. – пені, 2 878 (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 92 коп. – штрафу, 9 077 (дев’ять тисяч сімдесят сім) грн. 45 коп. – інфляційних нарахувань, 2 945 (дві тисячі дев’ятсот сорок п’ять) грн. 84 коп. – річних, та 1 747 (одна тисяча сімсот сорок сім) грн. 83 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

14.03.2019р.