ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13 березня 2019 року

Справа № 926/361/19

За заявою Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області

про видачу дублікату виконавчого документа

у справі за позовом Прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Кіцманському районі

до товариства з обмеженою відповідальністю «Суховерхівське»

про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 5124,76 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники сторін не викликались

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 17.06.2008 р. у справі № 13/109 задоволено позовні вимоги Прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Кіцманському районі, стягнуто на їх користь з товариства з обмеженою відповідальністю «Суховерхівське» заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 5124,76 грн.

27.06.2008 р. на виконання вказаної постанови господарським судом Чернівецької області видано відповідний виконавчий лист.

12.03.2019 року Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа від 27.06.2008 року, у зв’язку з втратою виконавчого листа органом ДВС.

Дослідивши матеріали справи, заяву та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви з наступних підстав.

Відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 5124,76 грн. виникла ще у 2006 році. Як вже було зазначено вище, постановою Господарського суду Чернівецької області від 17.06.2008 р. позов був задоволений, а на виконання постанови 27.06.2008 р. стягувачеві був виданий відповідний виконавчий лист.

В доданих до заяви матеріалах міститься інформація про повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.08.2018 р. Так, Виконавчий лист та повідомлення про повернення виконавчого листа були направлені на адресу стягувача, однак не були ним отримані, що призвело до втрати виконавчого документу та позбавило можливості стягувача звернутися повторно до органу ДВС з виконавчим листом для його виконання.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов’язковість рішень суду закріплена також й в статті 129 Конституції України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права визначено в Законі України “Про судоустрій та статус суддів”, в частині другій статті 13 якого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

У відповідності до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція), яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Згідно із статтею 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобов’язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини (далі – Європейський суд).

Стаття 6 Конвенції закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі “Горнсбі проти Греції” наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції “право на суд”, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов’язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід’ємною частиною судового процес з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Окрім того, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду від 12.05.2011 року у справі “Ліпісвіцька проти України” однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв’язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах “Алпатов та інші проти України”, “Робота та інші проти України”, “Варава та інші проти України”, “ПМП “Фея” та інші проти України” достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5- рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід’ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В контексті викладеного суд зазначає, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов’язкове виконання судових рішень – складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід’ємна частина судового розгляду (Рішення Європейського суду у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року).

Відповідно до Закону України “Про виконавче провадження” державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Окрім того, незадоволення заяви призвело би до незаконного збагачення боржника на суму позову за рахунок стягувача, що є також недопустимим. За таких обставин суд дійшов висновку, що задоволення заяви є не тільки законним, але й справедливим результатом її розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 165, 260, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

1. Заяву Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про видачу дубліката виконавчого документа від 27.06.2008 р. – задовольнити.

2. Видати дублікат Виконавчого листа № 13/109 від 27.06.2008 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано “ 13”березня 2019 року.

Суддя С.О. Миронюк