ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. Справа№ 910/22916/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Зубець Л.П.

при секретарі Реуцькій Т.О.

за участю представників

від позивача: Гончарова У.І. довіреність № 1739 від 29.03.18

від відповідача: Гук О.О. ордер серія КС №432751 від 22.03.18

від третьої особи: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02 лютого 2015 року

у справі № 910/22916/14 (головуючий суддя Марченко О.В., судді

Бондарчук В.В., Босий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк"

до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЛБІ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Енлайн"

про стягнення 2 267 786, 11 доларів США та 20 059 236, 39 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 року у справі № 910/22916/14 позов задоволено, стягнуто з підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фалбі" на користь ПАТ "Кредобанк" 15 555 940,95 грн. простроченого основного боргу та строкової суми кредиту; 3 867 018,66 грн. заборгованості зі сплати відсотків; 6 000 грн. комісії за адміністрування кредиту; 692,69 грн. пені за несплату комісії за адміністрування кредиту; 187 770,61 грн. пені за порушення строків повернення кредиту; 441 813,48 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків; 2 000 000 дол. США простроченого та строкового кредиту; 241 777 дол. 79 центів США заборгованості зі сплати відсотків; 7 263 дол. США пені за порушення строків повернення кредиту та 18 745 дол. 32 центи США пені за несвоєчасне повернення відсотків та 73 080 грн. судового збору.

06 липня 2018 року ТОВ "Енлай" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 02 лютого 2015 року у справі №910/22916/14, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02 лютого 2015 року у справі №910/22916/14 та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2018, апеляційну скаргу ТОВ "Енлай" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Буравльова С.І., Руденко М.А.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання, в якому останній просить суд поновити ТОВ "Енлай" (попереднє найменування - ТОВ "Фалбі-Миколаїв") строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 року у справі № 910/22916/14.

12.07.2018 ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі

№ 910/22916/14 клопотання ТОВ "Енлай" про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, відновлено ТОВ "Енлай" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 року у справі № 910/22916/14, також відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Енлай" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 року у справі № 910/22916/14 та призначено справу до розгляду на 31.07.2018.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПАТ "Кредобанк" надійшов відзив.

Розпорядженням № 09.1-08/2046/18 від 30.07.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із перебуванням суддів Буравльова С.І. та Руденко М.А., які входять до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018, у зв'язку з перебуванням суддів Буравльова С.І. та Руденко М.А., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, для розгляду справи № 910/22916/14 визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі від 31.07.2018 у справі № 910/22916/14 апеляційну скаргу ТОВ "Енлай" прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., судді Кропивна Л.В., Пашкіна С.А. Справу № 910/22916/14 призначено на 11.09.2018.

10.09.2018 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду апелянтом було подано письмову відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням № 09.1-08/2826/18 від 10.09.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Пашкіной С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 року, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є суддею-доповідачем у відпустці, для розгляду справи № 910/22916/14 визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Кропивна Л.В., Агрикова О.В.

11.09.2018 ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/22916/14 апеляційну скаргу ТОВ "Енлай" прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., судді Кропивна Л.В., Агрикова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 розгляд справи № 910/22916/14 відкладено на 25.09.2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 1710.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 року ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом приймання-передачі судової справи від 02.10.2018 року справу № 910/22916/14 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018, справу № 910/22916/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя, судді - Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2015 у справі № 910/22916/14 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 11.12.2018.

У судове засідання 11.12.2018 не з'явився уповноважений представник апелянта та відповідача. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 у судовому засіданні у справі № 910/22916/14 оголошено перерву до 18.12.2018.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/649/18 від 18.12.2019 року у зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/22916/14.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 року апеляційну скаргу у справі № 910/22916/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 прийнято справу № 910/22916/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2015 у справі № 910/22916/14 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Пашкіна С.А., розгляд справи призначено на 13.02.2019.

13.02.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду представником відповідача було подано заяву про залучення третьої особи без самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енлай".

Обґрунтовуючи клопотання, представник відповідача зазначає, що 26.02.2010 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЛБІ" укладено Договір кредитної лінії № 01-2010 зі стоком дії кредитної лінії до 25.02.2015 включно.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Договором між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фалбі-Миколаїв" (нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енлай") були укладені:

- Договір застави товарів в обороті, згідно якого в заставу передані медичні препарати;

- Договір застави, згідно якого в заставу передані основні засоби - торгове обладнання та устаткування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 у справі № 910/22916/14 було встановлено зміну строку виконання основного зобов'язання з 28.02.2017 року (строк виконання, встановлений кредитним договором) на 13.02.2014 (дата направлення вимоги № 27-1569/11 про дострокове погашення заборгованості) за Договором кредитної лінії № 01-2010, поручителем за яким виступило Товариством з обмеженою відповідальністю "Фалбі-Миколаїв" (нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енлай").

За таких обставин, представник відповідача посилається на те, що зміна строку щодо повернення кредиту за вищезазначеним договором в будь-якому випадку впливає на права, обов'язки та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай", як заставодавця, отже судове рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай".

Згідно ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай" у справі № 910/22916/14 відкладено на 13.03.2019 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енлай".

Представник підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фалбі" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник ПАТ "Кредобанк" у судовому засіданні 13.03.2019 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2015р. без змін.

У судове засідання 13.03.2019 року представник ТОВ "Енлай" не з'явився, натомість в матеріалах справи наявна заява, в якій представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а також просив розглянути апеляційну скаргу без його участі у зв'язку неможливістю забезпечити явку представника.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності скаржника, враховуючи подану останнім заяву про розгляд справи за його відсутності, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без участі вказаної особи.

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представників апелянта та відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні колегією суддів поставлено на обговорення клопотання позивача, яке зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, про закриття апеляційного провадження.

Вислухавши думку учасників справи, які висловили позицію щодо відсутності підстав для закриття апеляційного провадження, колегія суддів, порадившись, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України редакції Закону України від 06.11.1991 N1798-XII, чинній станом на час ухвалення рішення суду першої інстанції, встановлено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 254 ГПК України, відповідно до якої учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

У відповідності до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частина 2 статті 4 ГПК України містить перелік суб'єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб'єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб'єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов'язків скаржника, який не брав участь у справі.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енлай" не був учасником справи під час її розгляду, проте місцевим господарським судом при прийнятті вказаного рішення було вирішено питання, які безпосередньо стосуються прав та обов'язків вказаної особи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 584 ЦК України визначено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

На підставі вказаних положень законодавства, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії №01-2010 від 26.02.2010 року, 30.03.2010 року між ПАТ "Кредобанк" (заставодержатель) та ТОВ "Фалбі-Миколаїв" (нове найменування ТОВ "Енлай") (заставодавець) були укладені договір застави товарів в обороті, згідно якого в заставу передані медичні препарати та договір застави, згідно якого в заставу передані основі засоби - торгове обладнання та устаткування.

Згідно пункту 1.1. вище перелічених договорів застави, ці договори застави забезпечують виконання зобов'язань відповідача та вимог заставодержателя, які виникають з договору кредитної лінії №01-2010 від 26.02.2010 року, укладені між позичальником та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту (кредитів), несплачених процентів, комісій, штрафів, пень, інших видів неустойки та завданих збитків у повному обсязі. Кредит надається позичальнику в розмірі, в порядку та на умовах кредитного договору.

Пунктом 6.1. договорів застави сторонами погоджено, що це договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання заставодавцем зобов'язань за Кредитним договором та додаткових договорів до нього.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що термін кредитування за договором кредитної лінії №01-2010 від 26.02.2010 року продовжено до 28.02.2017 (підпункт 2.1.7 пункту 2.1 Додаткового договору від 23.08.2013р.) та позивачем своєю вимогою від 13.02.2014 року відповідний термін змінено, з чим не погоджується апелянт, як заставодавець за договорами застави.

З огляду на те, що предметом спору у даній справі є вимога про стягнення всієї заборгованості за договором кредитної лінії №01-2010 від 26.02.2010 року, у зв'язку з зміною кредитором строку повернення кредиту (достроково), колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішенням у даній справі вирішено питання про права та інтереси апелянта, оскільки дія договорів застави нерозривно пов'язана з дією кредитного договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

За вищевказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай" на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, у зв'язку з чим клопотання позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.02.2010 р. між ПАТ "Кредобанк" (далі - банк) та Підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фалбі" (далі - позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 01-2010, за умовами якого:

- Банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитну лінію, у межах якої надавати йому кредити у розмірі та на умовах, обумовлених Договором, а позичальник зобов'язується повернути кредити і сплатити відсотки та комісії за користування ними, а також інші платежі, передбачені Договором (пункт 1 Договору);

- банк відкриває позичальнику кредитну лінію на таких умовах:

максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 4 961 631,59 дол. США (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору);

призначенням кредитної лініє є виконання зобов'язань за кредитним договором від 28.07.2005 № 60-2005 (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 Договору);

відсоткова ставка становить 16, 5% (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 Договору);

строк дії кредитної лінії спливає 25.02.2015 включно (підпункт 2.1.7 пункту 2.1 Договору);

- в межах максимального ліміту заборгованості, передбаченого підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Договору, позичальнику надаються кредити на строк не більше 60 місяців за умови, що кінцевий термін повернення отриманих кредитів не перевищуватиме строку дії кредитної лінії. Кожна видача кредиту в межах кредитної лінії оформляється додатковим договором до Договору, в якому вказуються сума, валюта кредиту, строк повернення кредиту та цільове призначення (пункт 2.2 Договору);

- позичальник зобов'язаний письмово погоджувати з Банком використання кредитної лінії на інші, ніж зазначені вище, цілі (пункт 2.3 Договору);

- банк має право відмовити позичальнику у виплаті кредиту або його частини у випадку, зокрема:

- наявності обставин, які свідчать про те, що наданий позичальнику кредит/кредити не буде повернено у строки, визначені Договором та додатковими договорами до нього;

- невиконання позичальником зобов'язань, передбачених Договором та/або Договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань за Договором;

- несвоєчасної сплати відсотків чи повернення кредиту (частини кредиту) та ін. (пункт 2.9 Договору);

- позичальник зобов'язується надати в заставу майно (власне і третіх осіб), заставна вартість якого становить 15 995 797,95 грн., 7 700 000 дол. США та 5 740 000 євро (пункт 3.4 Договору);

- за відкриття кредитної лінії та користування кредитними коштами позичальник сплачує банку наступні комісії (пункт 4.1. Договору):

1) за розгляд кредитної заявки - 1000,00 грн. сплачується у день видачі кредиту;

2) за відкриття кредитної лінії - 0,1% від максимального ліміту заборгованості (49 616,32 дол. США) сплачується впродовж перших трьох місяців кредитування (підпункт 4.1.2. пункту 4.1. Договору);

3) за управління кредитною лінією - 500 грн. (сплачується щомісячно впродовж дії Договору) (підпункт 4.1.3 пункту 4.1 Договору);

4) інші комісії відповідно до діючих тарифів банку (підпункт 4.1.6 пункту 4.1 Договору).

- комісії, встановлені в іноземній валюті, сплачуються клієнтом в національній валюті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) згідно з порядком сплати, що передбачається тарифами банку (підпункт 4.1.7. пункту 4.1. Договору);

- відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, умовно, 360 днів у році), за ставкою, визначеною у пункті 2.1 Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного в пункті в пункті 2.2 Договору (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 Договору);

- нарахування комісій відбувається згідно з строками, передбаченими обліковою політикою Банку до строку, вказаному у пункті 2.2 Договору (підпункт 4.2.2 пункту 4.2 Договору);

- позичальник сплачує відсотки, нараховані відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 Договору, у валюті отриманого кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця дня місяця, за який вони нараховані (пункт 4.3 Договору);

- у випадку неповернення позичальником кредитів в термін, визначений Договором та додатками до нього, Банк має право застосувати до позичальника санкції, передбачені пунктами 7.1, 7.2, 7.5 Договору (пункт 4.5 Договору);

- позичальник виконує свої зобов'язання за кредитом, сплати комісій, відсотків та інших платежів за Договором шляхом перерахування у безготівковій та/або внесення готівки у касу банку (пункт 4.7 Договору);

- позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені Договором та додатками до нього (пункт 5.1 Договору);

- погашення заборгованості за Договором здійснюється у такій черговості (пунт 5.7. Договору):

1) прострочені платежі за сплати відсотків та комісій за користування кредитами (підпункт 5.7.1. пункту 5.7. Договору);

2) строкові платежі зі сплати нарахованих відсотків і комісій за користування кредитами, термін яких наступає в поточному місяці (підпункт 5.7.2. пункту 5.7. Договору);

3) прострочені платежі з повернення кредитів (основного боргу) (підпункт 5.7.3. пункту 5.7. Договору);

4) строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу) (підпункт 5.7.4. пункту 5.7. Договору);

5) пеня, штрафи та інші види неустойки (підпункт 5.7.5. пункту 5.7. Договору);

6) строкові платежі з повернення кредитів (основного боргу) на наступний місяць/місяці (підпункт 5.7.6. пункту 5.7. Договору).

- у випадках, передбачених пунктом 2.9 Договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитів, відсотків, комісій та інших належних до сплати платежів за Договором, про що повідомляє позичальника (пункт 5.9 Договору);

- позичальник зобов'язаний впродовж десяти банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути кредити, відсотки, комісії та інші належні до сплати платежі за Договором (пункт 5.10 Договору);

- за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення кредитів, оплати відсотків, комісій та інші платежів за Договором) позичальник сплачує Банку пеню:

1) за зобов'язаннями у гривні - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки;

2) за зобов'язаннями в іноземній валюті - 0,05% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми (пункт 7.1 Договору).

- при неповерненні або несвоєчасному поверненні суми кредитів позичальник на вимогу Банку повертає цю суму кредиту, збільшену на розмір індексу інфляції за весь час прострочення (пункт 7.2. Договору);

- договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (пункт 10.3. Договору);

- зміни та доповнення до Договору вносяться у письмовій формі шляхом укладення додаткових договорів, підписаних уповноваженими представниками сторін, крім випадків, передбачених Договором (пункт 12.1 Договору).

В подальшому сторонами було укладено такі додаткові договори, зокрема:

- від 03.08.2010, за умовами якого було знижено відсоткову ставку до 12,5% річних;

- від 17.11.2010, яким змінено Договір в частині надання позичальником видів забезпечення виконання зобов'язань за Договором;

- від 03.10.2011, за умовами якого було знижено відсоткову ставку до 11% річних та надано додаткове забезпечення;

- від 18.11.2011, яким змінено валюту кредитування з доларів на гривню та підвищено відсоткову ставку до 12,5% річних;

- від 31.05.2013, яким змінено нарахування процентної ставки за кредитом;

- від 23.08.2013, за умовами якого змінено Договір в частині конвертації частини заборгованості з гривні - у долари США, встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у доларах США у розмірі 8% річних, у гривнях - 12, 5% річних, надано додаткове забезпечення.

У додатковому договорі від 18.11.2011 сторони погодили, що заборгованість відповідача перед позивачем (станом на 18.11.2011) становить 34 665 757, 43 грн.

За умовами додаткового договору від 23.08.2013 (далі - Додатковий договір) сторони дійшли згоди про:

- здійснення конвертації частини заборгованості за Договором в сумі 16 240 000 грн. в долари США, що за поточним курсом Міжбанківського валютного ринку станом на 23.08.2013 становило 2 000 000 дол. США (пункт 2.1 Додаткового договору);

- за результатами проведення конвертації частини заборгованості за Договором встановлено нові максимальні ліміти заборгованості за кредитною лінією, а саме: 2 000 000 дол. США та 15 564 940, 95 грн. (пункт 2.2 Додаткового договору);

- термін кредитування продовжено до 28.02.2017 (підпункт 2.1.7 пункту 2.1 Додаткового договору);

- графіки погашення заборгованості (строки, сума та валюта) були визначені Додатком 1 до Додаткового договору.

На виконання умов Договору Банк надав Підприємству з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Фалбі" грошові кошти (кредит) у сумі 4 941 631,59 дол. США (підтверджується меморіальним ордером від 07.05.2010 № 420627).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, Банк просив стягнути з відповідача на його користь, з врахуванням Заяви про збільшення суми позовних вимог від 25.12.2014, заборгованість за договором кредитної лінії №01-2010 від 26.02.2010 року станом на 21.12.2014 р.- 15 555 940,95 грн. простроченого основного боргу та строкової суми кредиту; 3 867 018,66 грн. заборгованості зі сплати відсотків; 6 000 грн. комісії за адміністрування кредиту; 692,69 грн. пені за несплату комісії за адміністрування кредиту; 187 770,61 грн. пені за порушення строків повернення кредиту; 441 813,48 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків; 2 000 000 дол. США простроченого та строкового кредиту; 241 777 дол. 79 центів США заборгованості зі сплати відсотків; 7 263 дол. США пені за порушення строків повернення кредиту та 18 745 дол. 32 центи США пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

За частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18).

Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку договору.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору. Так як позивач змінив строк дії договору кредитної лінії № 01-2010 від 26.02.2010 року шляхом пред'явлення відповідачу вимоги № 27-1569/14 від 13.02.2014 про повне дострокове погашення всієї заборгованості за договором кредитної лінії № 01-2010 від 26.02.2010 року, то дата закінчення строку дії кредитного договору змінилася позивачем з 28.02.2017 року на 13.02.2014 року.

Також, відповідно до 5.9 Договору передбачено, що у випадках, передбачених пунктом 2.9 Договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитів, відсотків, комісій та інших належних до сплати платежів за Договором про що повідомляє позичальника (пункт 5.9 Договору);

У пункті 5.9 Договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту у випадках, передбачених його пунктом 2.9, зокрема, у разі невиконання зобов'язань за Договором.

Згідно з пунктом 5.10 Договору позичальник зобов'язаний впродовж десяти банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути кредити, відсотки, комісії та інші належні до сплати платежі за Договором.

Отже, нарахування позивачем відсотків за період з 13.02.2014 по 21.12.2014 на підставі договору кредитної лінії № 01-2010 від 26.02.2010 року не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредитної лінії №01-2010 від 26.02.2010 року, а саме: 15 555 940,95 грн. простроченого основного боргу та строкової суми кредиту; 2 184 384,39грн. заборгованості зі сплати відсотків; 2500 грн. комісії за адміністрування кредиту; 2 000 000 дол. США простроченого та строкового кредиту; 84 444 дол. 44 центів США заборгованості зі сплати відсотків.

Стосовно стягнення з відповідача пені за порушення строків повернення кредиту, за несвоєчасне повернення відсотків та за несплату комісії за адміністрування кредиту, колегія суду звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Так, відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 7.1 кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення кредитів, оплати відсотків, комісій та інші платежів за Договором) позичальник сплачує Банку пеню за зобов'язаннями у гривні - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки, а за зобов'язаннями в іноземній валюті - 0,05% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми.

Згідно частини 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступені його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

В той же час, позивачем визначено період нарахування пені з 22.06.2014 до 21.12.2014. Тобто, в даній справі позивачем заявлено щодо стягнення з відповідача пені, нарахованої за період після припинення дії кредитного договору, тоді як відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного кредитного договору ПАТ "Кредобанк" своєю вимогою від 13.02.2014 року про повне дострокове погашення заборгованості № 27-1569/11 змінив строк виконання основного зобов'язання.

Тобто, у справі, яка є предметом перегляду, встановлено що позивач скористався своїм правом пред'явлення вимоги до відповідача № 27-1569/14 від 13.02.2014 про повне дострокове погашення всієї заборгованості за договором кредитної лінії № 01-2010 від 26.02.2010 року.

Наявність вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором, яке боржник не виконав не є підставою для нарахування процентів та пені за даним кредитним договором з моменту пред'явлення такої вимоги, тому що строк дії договору змінений кредитором та закінчується моментом пред'явлення такої вимоги. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018р. у справі № 564/2199/15-ц (провадження №61-2404св18) та у постанові Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 186/1974/14-ц (провадження № 61-24172св18).

Враховуючи наведені обставини справи і норми права, суд дійшов до висновку, що забезпечене неустойкою (у вигляді пені) виконання відповідачем основного грошового зобов'язання припинилося у зв'язку з припиненням дії договору за вимогою позивача від 13.02.2014, а тому відсутні підстави для застосування до відповідача господарської санкції шляхом стягнення з нього пені за порушення строків повернення кредиту, за несвоєчасне повернення відсотків та за несплату комісії за адміністрування кредиту після припинення дії договору, тобто нарахування пені за період з 22.06.2014 по 21.12.2014 є безпідставним, а стягнення комісії за адміністрування кредиту слід стягнути з відповідача у розмірі 2500 грн.

Так, 13.02.2014 року Банк пред'явив вимогу про повне дострокове погашення заборгованості № 27-1569/11, а отже з березня 2014 року Банк не мав право нараховувати проценти, передбачені кредитним договором.

Проте, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, який наданий Банком до заяви про збільшення позовних вимог, останній просив стягнути з позичальника нараховану заборгованість за процентами по жовтень 2014 р. (включно), а саме:

- 3 867 018,66 грн. заборгованості зі сплати відсотків грн.;

- 241 777 дол. 79 центів США заборгованості зі сплати відсотків дол. США;

- 6 000 грн. комісії за адміністрування кредиту.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості, по лютий 2014 р. (включно) банком нараховано:

- 2 184 384,39 грн. заборгованості зі сплати відсотків грн.

- 84 444 дол. 44 центів США заборгованості зі сплати відсотків Дол США.

- 2 500 грн. комісії за адміністрування кредиту.

та після лютого 2014 р. (з березня 2014 р.), тобто після пред'явлення вимоги, до жовтня 2014 р. Банком застосовано збільшену відсоткову ставку на умовах кредитного договору та нараховано:

- 1 682 634,27 грн.

- 157 333,35 Дол. США.

- 3 500 грн. комісії за адміністрування кредиту.

Натомість, як вже зазначалось вище, після пред'явлення вимоги (з березня 2014 року) Банк не мав право нараховувати проценти передбачені кредитним договором.

Колегія суддів, здійснивши власний розрахунок, дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 15 555 940,95 грн. простроченого основного боргу та строкової суми кредиту; 2 184 384,39 грн. заборгованості зі сплати відсотків; 2500 грн. комісії за адміністрування кредиту; 2 000 000 дол. США простроченого та строкового кредиту; 84 444,44 дол. США заборгованості зі сплати відсотків та 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 року у справі № 910/22916/14 - зміні.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 277, 281, 282, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енлай" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2015у справі № 910/22916/14 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2015 у справі № 910/22916/14 змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

«Позов Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фалбі" (03170, м. Київ, вул. Тулузи, 3-Б; ідентифікаційний код 21568905) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78; ідентифікаційний код 09807862) 15 555 940,95 грн. простроченого основного боргу та строкової суми кредиту; 2 184 384,39грн. заборгованості зі сплати відсотків; 2500 грн. комісії за адміністрування кредиту; 2 000 000 дол. США простроченого та строкового кредиту; 84 444 дол. 44 центів США заборгованості зі сплати відсотків та 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.»

В іншій частині позовних вимог відмовити.

3. Доручити Господарському суду м. Києва видати накази.

4. Матеріали справи № 910/22916/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

Л.П. Зубець