ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

13.03.2019 р.

Справа № 12/732

За скаргою           Приватного акціонерного товариства "Сонат"

на дії           Відділу примусового виконання рішень Управління державної

виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у м. Києві

у справі №12/732

за позовом          Закритого акціонерного товариства "СОНАТ"

до           1) Приватного підприємства "РУСЬ-95"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЯТОСЛАВ"

про          стягнення 4.000.000 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 13.03.2019 р. проголошено вступну і резолютивну частини ухвали.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді у господарському суді міста Києва перебувала справа №12/732 за позовом Закритого акціонерного товариства "СОНАТ" до Приватного підприємства "РУСЬ-95" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЯТОСЛАВ" про стягнення 4.000.000 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.03.2007р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства "Русь-95" на користь Закритого акціонерного товариства "Сонат" 6 991 236 грн. доходів від використання майна, 25 500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

24.05.2007 р. на виконання вищевказаного рішення, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2007 р., було видано відповідний наказ № 12/732.

На адресу господарського суду міста Києва надійшла скарга від Приватного акціонерного товариства "Сонат" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

За результатом здійсненого повторного автоматизованого розподілу судової справи, скаргу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 20.02.2019 р. суддею Зеленіною Н.І. прийнято скаргу до провадження та призначено розгляд скарги на 27.02.2019 р.

27.02.2019 р. від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги.

Протокольною ухвалою від 27.02.2019 р. розгляд скарги відкладено на 13.03.2019 р.

У засіданні 13.03.2019 р. здійснювалась відеофіксація судового процесу.

Представник ВДВС заперечувала проти відеофіксації та просила її заборонити.

Представник скаржника зазначила про відсутність підстав для заборони відеофіксації судового засідання.

Статтею 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, судові засідання та інформація щодо справ, які розглядаються судом, є відкритими, крім випадків, установлених законом. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа має право на вільний доступ до судового рішення в порядку, встановленому законом. Інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом. Розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом. У відкритому судовому засіданні мають право бути присутніми будь-які особи. У разі вчинення особою дій, що свідчать про неповагу до суду або учасників судового процесу, така особа за вмотивованим судовим рішенням може бути видалена із зали судового засідання. Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених законом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов’язковому порядку. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав. Суд може визначити місце в залі судових засідань, з якого має проводитися фотозйомка, відеозапис. Розгляд справи у закритому судовому засіданні допускається за вмотивованим рішенням суду виключно у випадках, визначених законом.

Статтею 8 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що розгляд справ у господарських судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Від особи, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні, забороняється вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу. Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити у залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав.

Суд зазначає, що представник ВДВС не довела і не обґрунтувала наявність підстав для заборони відеофіксації судового засідання у даній справі, при цьому, розгляд скарги здійснювався судом у відкритому судовому засіданні, у зв’язку з чим суд протокольною ухвалою від 13.03.2019 р. дозволив відеофіксацію судового засідання.

Представник скаржника у засіданні подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи та письмові пояснення щодо скарги.

Представник ВДВС подала клопотання про долучення до матеріалів справи копії з матеріалів виконавчого провадження.

Представник скаржника вимоги і доводи скарги підтримала у повному обсязі.

Представник ВДВС проти задоволення скарги заперечила.

Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представників скаржника та ВДВС, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.03.2007 р. у справі №12/732 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства "Русь-95" на користь Закритого акціонерного товариства "Сонат" 6 991 236 грн. доходів від використання майна, 25 500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.07 р. рішення господарського суду м. Києва від 07.03.2007 р. у справі № 12/732 залишено без змін.

24.05.2007 р. на виконання рішення господарського суду м. Києва від 07.03.2007 р. у справі № 12/732 видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2007 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.07 р. у справі № 12/732 залишено без змін.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.03.2008 року була задоволена заява відповідача (ПП "Русь-95") про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 07.03.2007 року по справі №12/732, скасовано рішення суду від 07.03.2007 року по справі № 12/732, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2008 р. апеляційну скаргу ЗАТ "Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2008 р. по справі № 12/732 залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2008 р. – без змін.

17.05.2010 р. ЗАТ "Сонат" звернулося до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2008 р. у справі № 12/732.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.11.2010 року була задоволена заява позивача (ЗАТ "Сонат") про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 06.03.2008 р. у справі № 12/732, скасовано рішення суду від 06.03.2008 р. у справі № 12/732, яким скасовано рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007 р. у справі № 12/732.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 12/732 від 10.03.2011 р. апеляційну скаргу ПП "Русь-95" залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2010 року у справі №12/732 змінено, викладено резолютивну частину у наступній редакції: "Заяву ЗАТ "Сонат" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2008 року у справі № 12/732 задовольнити. Рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2008 р. у справі № 12/732 скасувати. Рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007 р. у справі № 12/732 залишити без змін".

Постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2011 р. постанову Київського апеляційного господарського суду у справі № 12/732 від 10.03.2011 р. залишено без змін.

Відтак, рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007 р. у справі №12/732, яким стягнуто з Приватного підприємства "Русь-95" на користь Закритого акціонерного товариства "Сонат" 6 991 236 грн. доходів від використання майна, 25 500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, є чинним та підлягає виконанню у встановленому законом порядку.

Постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 17.09.2012 р. відкрито виконавче провадження № 34258468 з виконання наказу господарського суду м. Києва від 24.05.2007 р. № 12/732.

17.09.2012 р. державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника (Приватного підприємства "Русь-95") та оголошення заборони на його відчуження.

Як зазначає скаржник (стягувач, ПрАТ "Сонат"), станом на дату звернення до суду з даною скаргою та її розгляду в судовому засіданні, рішення суду не виконано.

Таким чином, скаржник зазначає, що бездіяльність державного виконавця з виконання наказу господарського суду м. Києва від 24.05.2007 р. № 12/732 являється незаконною.

Державний виконавець письмових заперечень на скаргу не надав, проте у засіданні 13.03.2019 р. представник ВДВС заперечила проти задоволення скарги та зазначила, що судове рішення не виконано у зв’язку з відсутністю у боржника грошових коштів та майна, на яке можна звернути стягнення.

Статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов’язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов’язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз’яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов’язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв’язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв’язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз’яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з’явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб’єктів оціночної діяльності - суб’єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов’язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов’язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб’єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов’язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Дослідивши матеріали скарги, суд погоджується із доводами стягувача про відсутність доказів вчинення що державним виконавцем всіх належних дій для вжиття передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень; та доказів вчинення неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконавчих дій, передбачених ст.18 Закону.

Більш того, суд зазначає, що починаючи з 17.09.2012 р. (дата винесення Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві постанов про відкриття виконавчого провадження № 34258468 і про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження), у реєстрі виконавчих проваджень (Автоматизована система виконавчого провадження Міністерства юстиції України) відсутні відомості про вчинення будь-яких виконавчих дій (передбачених ст.18 Закону) з виконання наказу господарського суду м. Києва від 24.05.2007 р. № 12/732.

Таким чином, суд встановив бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з виконання наказу господарського суду м. Києва від 24.05.2007 р. № 12/732, та дійшов висновку про задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Сонат".

Надані виконавцем у судовому засіданні 13.03.2019 р. копії з матеріалів виконавчого провадження не спростовують встановленої судом незаконної бездіяльності державного виконавця та не підтверджують належне вчинення виконавчих дій.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи та подану стягувачем скаргу, суд погоджується з доводами останнього про те, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення державним виконавцем всіх належних дій щодо примусового виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог скарги Приватного акціонерного товариства "Сонат" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у справі №12/732.

Судом також враховано, що у письмових поясненнях, поданих скаржником у судовому засіданні 13.03.2019 р., ПрАТ "Сонат" просить також зобов'язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві вжити негайних заходів для виконання рішення та наказу господарського суду міста Києва №12/732 шляхом зобов'язання відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві: 1) винести постанову про об'єднання виконавчого провадження №34258468 з виконавчим провадженням №53839812 у зведене виконавче провадження; 2) звернутись до господарського суду міста Києва за отриманням ухвали суду про стягнення грошових коштів боржника, що перебуває в інших осіб.

Проте, суд зазначає, що у даному судовому провадженні розглядаються виключно вимоги, заявлені скаржником у скарзі, у зв’язку з чим додаткові вимоги, що містяться у поясненнях скаржника від 13.03.2019 р., не підлягають розгляду в даному провадженні.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339, 340, 341-343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Сонат" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, які порушують законні права та інтереси стягувача Акціонерного товариства "Сонат" під час виконання рішення господарського суду міста Києва №12/732.

3. Зобов'язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві вжити негайних заходів для виконання рішення та наказу господарського суду міста Києва № 12/732.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22.03.2019 р.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня її проголошення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Н.І.Зеленіна