ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 926/1058/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2018 (суддя Марущак І.В.) та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 (головуючий суддя: Якімець Г.Г., судді: Скрипчук О.С. , Мирутенко О.Л.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці

до 1. Чернівецької міської ради, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України, 2. Міністерство оборони України,

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 09.02.2015 №9300,

за участю Військової прокуратури Чернівецького гарнізону,

За участю представників сторін:

прокуратури - Голуб Є.В. - прокурор відділу,

позивача - не з'явився,

відповідача 1 - не з'явився,

відповідача 2 - Мухіна Ю.С. - адвокат,

третьої особи 1- Бігдан А.В. - представник,

третьої особи 2- Дідик В.А. - представник,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест" про визнання недійсним укладеного між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест" 9 лютого 2015 року договору оренди землі №9300 площею 0,0836 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0048), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Чернівецька міська рада за відсутності згоди Міністра оборони України чи інших уповноважених ним органів незаконно вилучила у Чернівецької КЕЧ району (правонаступником якого є позивач) земельну ділянку площею 0,7208 га, яка розташована по вул. Фрунзе (перейменовано на вул. Суворова), 2 у м. Чернівці, надана йому у постійне користування за Державним актом на право користування землею серії Б №037683 від 01.03.1980 року. У подальшому вилучену земельну ділянку площею 0,7208 га поділено на 4 земельні ділянки (кадастрові номери :03:004:0023, :03:004:0046, :03:004:0048 та :03:004:0047). Відтак, на думку позивача, відповідач-1 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення оспорюваних договорів оренди землі, а тому вони підлягають визнанню недійсними в судовому порядку відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 77, 78, 140-143, 149 Земельного кодексу України, ст. 1 ЗУ "Про використання земель оборони", ст. ст. 9, 14 ЗУ "Про Збройні Сили України".

3. Відповідач 1 - Чернівецька міська рада в свою чергу проти позову заперечував, вказуючи на те, що земельна ділянка площею 0,7208 га, розташована по вул. Фрунзе (Суворова), 2 у м. Чернівці правомірно вилучена у позивача на підставі згоди начальника Чернівецького КЕЧ району. При цьому, відповідач-1 виходить з того, що Чернівецька КЕЧ району є окремою юридичною особою та єдиним землекористувачем зазначеної земельної ділянки за Державним актом на право користування землею серії Б №037683 від 01.03.1980, а тому вправі самостійно та на власний розсуд вирішувати питання про відмову від наданого йому права постійного користування земельною ділянкою. Крім того, звертав увагу суду, що рішення органу місцевого самоврядування, на підставі яких укладені оскаржені договори оренди, є чинними та в судовому порядку незаконними не визнавались. Також відповідач -1 зазначав, що станом на момент прийняття рішення Чернівецької міської ради про надання земельної ділянки у оренду МПП "Бомонд" (правонаступником якого є відповідач-2) та укладення договору оренди землі від 07.12.2007 року №4332 земельна ділянка площею 0,2506 га за адресою: м. Чернівці, вул. Суворова, 2А, кадастровий номер :03:004:0023 була віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови, а не до земель оборони, форма власності - комунальна, а також Державним актом виданим 01.03.1980 позивачу спірна земельна ділянка надавалася для господарських потреб виконкомом Чернівецької міської ради народних депутатів.

4. Відповідач-2 також проти позову заперечував, посилаючись, що на Державному акті зроблено відмітку про вилучення земельної ділянки площею 0,7208 га, частиною якої є спірна земельна ділянка, отже позивач не є користувачем земельної ділянки площею 0,7208 га по вул. Суворова, 2, більше того, жодне з прийнятих відповідачем-1 рішень визнано незаконними не було, а тому твердження позивача про незаконність вилучення земельної ділянки є необґрунтованими. По-друге, спірна земельна ділянка не належить до земель оборони, оскільки станом на час видачі Державного акту взагалі не існувало такої категорії земель, як землі оборони, а жодним органом не приймалось рішень про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки. По-третє, оспорюваний договір оренди прийнято на підставі рішення відповідача-1 від 25.12.2014 №1472, яке є чинним та ніким скасовано не було. По-четверте, відповідачами дотримано порядок надання земельної ділянки в оренду, відповідач-2 використовує спірну земельну ділянку за призначенням та збудував на ній та здав в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок. Крім того, відповідач-2 окремо звернувся до суду із клопотанням про приєднання доказів, в якому заявив про застосування наслідків спливу строків позовної давності, обґрунтовуючи її тим, що позивачу було відомо про вилучення земельної ділянки, оскільки він брав участь у судовому процесі щодо їх оскарження у справі №9/106.

5. Кабінет Міністрів України (третя особа-1) надав суду пояснення, з яких вбачається, що він підтримує позовні вимоги та зазначає про те, що ним не надавалась згода на вилучення спірної земельної ділянки та її передачу, а також дозвіл на зміну її цільового призначення, а тому вважає незаконним вилучення земельної ділянки площею 0,7208 га, яка розташована по вул. Фрунзе (Суворова), 2 у м. Чернівці з державної власності Чернівецькою міською радою та укладення в подальшому оспорюваних договорів оренди землі.

ІІ. Короткий зміст судових рішень

6. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2018, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018, у справі №926/1058/18 у задоволенні позову відмовлено.

ІІІ. Процедура касаційного провадження у Верховному Суді

7. 19.12.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 у справі № 926/1058/18.

8. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 у справі № 926/1058/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

9. Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2019 поновлено строк для подання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці касаційної скарги на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 у справі № 926/1058/18 та відкрито провадження за вищезазначеною скаргою, розгляд якої призначено на 07 лютого 2019 року о 12 год. 15 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 332.

10. 07.02.2019 в судовому засіданні з метою вивчення матеріалів справи судом було оголошено перерву до 14 березня 2019 року о 12 год. 50 хв., про що ухвалою було повідомлено учасників справи, які не прибули у судове засідання.

11. В судове засідання з'явився прокурор, представники відповідача 2 та третіх осіб 1,2. Представники позивача та відповідача 1 у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги. Прокурор просив суд задовольнити касаційну скаргу, судові рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача 2 просив суд відмовити у задоволенні касаційної скарги, судові рішення залишити без змін. Представник третьої особи 1 просив суд касаційну скаргу задовольнити. Представник третьої особи 2 також підтримав вимоги касаційної скарги, просив суд її задовольнити.

ІV. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

12. У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

13. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник (позивач) зазначає, що судами були порушені як норми матеріального права так і процесуального, а також були неповно з'ясовані обставини справи, що призвело до невірного вирішення спору.

Скаржник зазначає, що спірна земельна ділянка площею 112,3 га перебуває у державній власності та відповідно до ст.77 ЗК України належить до земель оборони, оскільки Чернівецька міська рада не мала правових підстав для вилучення спірної земельної ділянки у Чернівецької КЕЧ району (правонаступником якої є КЕВ м. Чернівці), що відбулось без відповідного на те погодження оборонного відомства.

Крім того наголошує, що Міністерство оборони України чи уповноважені ним органи дозволу на передачу у комунальну (приватну) власність, добровільної відмови від такої земельної ділянки не надавало та вказана земля не відчужувалась.

Судом апеляційної інстанції не надано оцінки доповненням до апеляційної скарги та не враховано судові рішення у справі 926/844/18, предметом спору в якій було визнання недійсним рішення Чернівецької міської ради від 08.07.2004 №493, яке стало передумовою для розпорядження земельною ділянкою військового містечка № 1 у м. Чернівці третіми особами.

Апеляційним господарським судом порушено норми процесуального права, оскільки не надано оцінки кожному аргументу, наведеному позивачем.

14. Від заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону надійшов відзив, в якому він просить суд задовольнити касаційну скаргу, судові рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити.

15. Від відповідача 2 надійшов відзив , в якому останній просив суд касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

16. Від відповідача 1 та третіх осіб відзиви на касаційну скаргу не надійшли.

V. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

17. Судами встановлено, що 01 березня 1980 року Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині району (правонаступником якої є позивач) надано у безстрокове та безоплатне користування земельну ділянку військового містечка №1 для господарських потреб загальною площею 112,3 га по вул. Фрунзе-Чапаєва у м. Чернівці, що підтверджується Державним актом на право користування землею серії «Б» №037683 від 01 березня 1980 року, виданим виконкомом Чернівецької міської рада народних депутатів.

18. Як вбачається з листа від 25.10.2001 №09-77/3078, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області (далі - РВ ФДМУ) повідомило Чернівецьку КЕЧ району", що не заперечує проти надання в оренду нежитлового приміщення №1/7 загальною площею 1295 кв. м. по генплану, клубу та прилеглої території площею 0,76 га, за адресою: м. Чернівців, вул. Фрунзе, 2, що знаходиться на балансі Чернівецької КЕЧ району.

Однак листом від 10.12.2007 №09-77/3850 РВ ФДМУ повідомило, що до його повноважень не входить передача в оренду землі, а тому в наданому йому раніше листі від 25.10.2001 №09-77/3078 допущена помилка щодо погодження надання в оренду разом з об'єктом прилеглої території площею 0,76 га за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, що знаходиться на балансі Чернівецького КЕВ району.

19. Разом з тим, 01 листопада 2001 року між Міністерством оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (який діяв на підставі доручення Міністра оборони України від 12.02.2001 року №148/155) та малим приватним підприємством "Бомонд" (далі - МПП "Бомонд") укладено договір № 254/2001/ГоловКЕУ оренди нежитлового приміщення загальною площею 1295,0 м. кв. №1/7 по генплану, клуб за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, для розміщення закладу культури (пункти 1.1, 2.3).

Договір № 254/2001/ГоловКЕУ від 01.11.2001 діяв з 01.11.2001 по 01.11.2006- строком на п'ять років (п.10.1). При цьому, п.10.6 зазначеного договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

20. Листом від 10.05.2002 №445 начальником Чернівецької КЕЧ району надано згоду на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 0,76 га, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, яка закріплена за будівлею клубу, що знаходиться в орендному користуванні малого приватного підприємства "Бомонд" відповідно до договору №254/2001/ГоловКЕУ від 01.11.2001 року та передачу її в оренду МПП "Бомонд" строком на період дії договору оренди приміщення.

21. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 04.06.2002 №90/3 клубу літера "Е", який знаходиться на території колишнього військового містечка №1 по вул. Фрунзе, 2 "А" присвоєно поштову адресу Суворова, 2 "А", згідно з довідкою Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №557 від 25.04.2002.

22. 27 червня 2002 року рішенням 3 сесії Чернівецької міської ради ХХІV скликання №43 малому приватному підприємству "Бомонд" на підставі договору №254/2001/ГоловКЕУ оренди нежитлового приміщення, надано в оренду земельну ділянку площею 0,7208 га за цільовим призначенням - обслуговування будівлі, до 01.11.2006.

23. На підставі вказаного вище рішення 3 сесії Чернівецької міської ради ХХІV скликання №43 від 27.06.2002 між Чернівецькою міською радою та малим приватним підприємством "Бомонд" укладено договір оренди земельної ділянки від 29.07.2002, відповідно до якого Чернівецька міська рада надає, а мале приватне підприємство "Бомонд" приймає в оренду земельну ділянку площею 0,7208 га за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2-А, терміном до 01.11.2006 для обслуговування будівлі.

Крім того 29.07.2002, на підставі акту прийому передачі земельної ділянки для обслуговування будівлі зазначену земельну ділянку площею 0,7208 га за адресою: м. Чернівці, Фрунзе, 2А, передано орендарю - МПП "Бомонд".

24. 29.08.2002 рішенням 4 сесії Чернівецької міської ради XXIV скликання від 29.08.2002 №65 на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 04.06.2002 №90/3 внесено зміни в пункт 9 додатку 4 до рішення 3 сесії ХХІV скликання Чернівецької міської ради №43 від 27.06.2002 щодо місцезнаходження орендованої земельної ділянки з вул. Фрунзе 2А на вул. Суворова, 2А.

25. 01.10.2002 року між Чернівецькою міською радою та малим приватним підприємством "Бомонд" укладено угоду №140/1 від 01.10.2002 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29.07.2002 в частині місцезнаходження орендованої земельної ділянки з вул. Фрунзе 2А на вул. Суворова, 2А на підставі вказаного вище рішення 4 сесії XXIV скликання Чернівецької міської ради від 29.08.2002 №65.

26. Пунктом 70 рішення 23 сесії Чернівецької міської ради XXIV скликання від 08.07.2004 №493 доповнено пункт 9 додатку 4 до рішення 3 сесії Чернівецької міської ради XXIV скликання від 27.06.2002 №43 словами: "Вилучити у Чернівецької квартирно-експлуатаційної частини району Західного-оперативного командування Міністерства оборони України частину земельної ділянки по вул. Фрунзе, 2А площею 0,7208 га за згодою" (підстава: лист-згода від 10.05.2002 року №445.

У свою чергу пунктом 72 цього ж рішення малому приватному підприємству "Бомонд" затверджено проект внутрішньогосподарського розподілу земельної ділянки по вул. Суворова, 2А площею 0,7208 га, наданому йому в оренду до 01.11.2006 року відповідно до рішення від 27.06.2002 року №43, в наступному співвідношенні:

- земельна ділянка №1 площею 0,2506 га для обслуговування торгово-розважального комплексу, яка включає в себе ділянку під будівлею;

- земельна ділянка №2 площею 0,4702 га для влаштування автопаркінгу з розміщенням контрольно-пропускного пункту.

Крім того, на підставі рішень Чернівецької міської ради від 27.06.2002 №43 та від 08.07.2004 №493 начальником управління земельних ресурсів Чернівецької міської ради внесено запис у Державний акт в графі зміни до землекористування про вилучення частини земельної ділянки площею 0,7208 га. Також на Плані меж землекористування відображено розташування та межі земельної ділянки, що вилучалась.

27. Військовим прокурором Чернівецького гарнізону оскаржувалась дійсність п.4 рішення від 27.06.2002 №43, п. п. 72, 72.1 рішення від 08.07.2004 №493, проте ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 16.01.2006 у справі №9/106 за позовом військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - Чернівецької КЕЧ району до Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - МПП "Бомонд", про визнання недійсним рішень, позов залишено без розгляду.

Судами встановлено, що позивачем не надано, та у матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними рішень Чернівецької міської ради №43 від 27.06.2002 та №493 від 08.07.2004.

28. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №924/20 від 01 листопада 2004 року вирішено присвоїти поштову адресу вул. Суворова, 2-Б (замість Суворова, 2-А) на будівлі контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу (І черга), забудовником якого є МПП «Бомонд» (довідка Чернівецького міського комунального БТІ №3237 від 28 жовтня 2004 року).

29. 02 листопада 2004 року Мале приватне підприємство «Бомонд» на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу (1 черга) продало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» нежитлову будівлю контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу (1 черга), котрі розташовані на земельній ділянці площею 0,4702 в м. Чернівці по вул. Суворова, 2Б. При цьому, належність МПП «Бомонд» вказаного майна підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 01 листопада 2004 року на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №909/20 від 26 жовтня 2004 року та №924/20 від 01.11.2004, а право власності на нього зареєстроване Чернівецьким міським комунальним БТІ у реєстрі прав власності на нерухоме майно 01 листопада 2004 року за реєстраційним номером 8184011.

30. Листом за вих.№46 від 18 листопада 2004 року МПП «Бомонд» повідомило, що у зв'язку із продажем контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу відповідачу-2, які розташовані на земельній ділянці площею 0,4702 га за адресою: м. Чернівці, вул. Суворова, 2-б, не заперечує проти передачі зазначеної ділянки в оренду відповідачу-2, що свідчить про добровільну відмову МПП «Бомонд» від оренди земельної ділянки площею 0,4702 га за адресою: м. Чернівці, вул. Суворова, 2-б на користь відповідача-2.

31. 25 грудня 2014 року рішенням Чернівецької міської ради №1472 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» погоджено проект поділу орендованої земельної ділянки за адресою: вул. Суворова, 2Б, площею 0,4702 га (кадастровий номер :03:004:0011) для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями на 3 (три) земельні ділянки: за адресою вул. Суворова, 2Б, а саме: №1 площею 0,2684 га (кадастровий номер :03:004:0046), №2 площею 0,0836 га (кадастровий номер :03:004:0048), №3 площею 0,1182 га (кадастровий номер :03:004:0047) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями).

Крім того, вказаним вище рішенням відповідачу-2 надано в оренду зазначені земельні ділянки терміном на п'ять років, для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями (п.1.2 рішення).

Вказане рішення Чернівецької міської ради ні позивачем, ні прокурором чи третіми особами не оскаржувалось та є чинним на час вирішення спору, докази протилежного у матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надані.

32. 09 лютого 2015 року між Чернівецькою міської радою (в тексті договору - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» (в тексті договору - орендар) укладено договір оренди землі №9300, відповідно до умов якого, а саме: пунктів 1, 2.1, 2.2, орендодавець на підставі рішення Чернівецької міської ради №1472 від 25 грудня 2014 року надає, а орендар - приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0836 га, кадастровий номер :03:004:0048 для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова Олександра, 2-Б.

Факт передачі відповідачем-1 та прийняття відповідачем-2 земельної ділянку площею 0,0836 га, кадастровий номер :03:004:0048 підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 09 лютого 2015 року.

Згідно з п.3.1 Договору земельна ділянка надається в оренду строком на п'ять років - по 09 лютого 2020 року включно.

Цільове призначення земельної ділянки відповідно до категорії земель: землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.15). Мета використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями (п.п.5.1, 5.2 Договору).

33. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №33415463 від 10 лютого 2015 року, власником (орендодавцем) земельної ділянки площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048 є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а орендарем - відповідач-2 на підставі договору оренди земельної ділянки №9300 від 09 лютого 2015 року та рішення Чернівецької міської ради №1472 від 25.12.2014.

34. Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 23 січня 2018 року видно, що земельна ділянка площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048 перебуває у приватній власності, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями, власником якої є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а орендарем - відповідач-2.

35. Місцевим господарським судом встановлено, що в зазначеному витягу з Державного земельного кадастру помилково вказано, що земельна ділянка «перебуває у приватній власності», що підтверджується також самим цим витягом в якому зазначено також, «власником якої є територіальна громада м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради», що в свою чергу підтверджує комунальну власність на земельну ділянку площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048. Також це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.02.2015 №33415463, в якому зазначено орендодавцем земельної ділянки площею 0,0836га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048 є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а також, що в даному реєстрі зареєстроване право оренди, що само по собі виключає власність на дану земельну ділянку відповідача-2. Також даний факт визнається і самими відповідачами.

36. Поряд з тим, встановлено, що згідно даних публічної кадастрової карти України (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta), земельна ділянка площею 0,7208 га, яка вилучена Чернівецькою міською радою, станом на день ухвалення судового рішення, не існує у визначених у Державному акті на право користування землею серії «Б» № 037683 від 01.03.1980, межах. Натомість, в межах даної вилученої земельної ділянки відповідно до даних, які містяться у Державному земельному кадастрі України зареєстровано чотири земельні ділянки: 1) кадастровий номер :03:004:0023, комунальна власність, цільове призначення: 1.13.2 землі житлової забудови і комерційного використання. Площа: 0.2506 га; 2) кадастровий номер :03:004:0047, комунальна власність, цільове призначення: 03.15 землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Площа: 0.1182 га. 3) кадастровий номер :03:004:0046, комунальна власність, цільове призначення: 03.15 землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Площа: 0.2684 га. 4) кадастровий номер :03:004:0048, приватна власність, цільове призначення: 03.15 землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Площа: 0.0836 га.

37. Звертаючись з даним позовом до суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернівці вказував на те, що Чернівецька міська рада за відсутності згоди Міністра оборони України чи інших уповноважених ним органів незаконно вилучила у Чернівецької КЕЧ району (правонаступником якого є позивач) земельну ділянку площею 0,7208 га, яка розташована по вул. Фрунзе (перейменовано на вул. Суворова), 2 у м. Чернівці, надана йому у постійне користування за Державним актом на право користування землею серії Б №037683 від 01.03.1980 року. Оскільки відповідач-1 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення оспорюваних договорів оренди землі, тому вони підлягають визнанню недійсними в судовому порядку відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 77, 78, 140-143, 149 Земельного кодексу України, ст. 1 ЗУ "Про використання земель оборони", ст. ст. 9, 14 ЗУ "Про Збройні Сили України".

VІ. Короткий виклад мотивів судових рішень судів попередніх інстанцій

38. Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний, зазначив про те, що листом від 10.05.2002 року №445 начальником Чернівецької КЕЧ району надано згоду на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 0,76 га, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, яка закріплена за будівлею клубу, що знаходиться в орендному користуванні малого приватного підприємства «Бомонд» відповідно до договору №254/2001/ГоловКЕУ від 01.11.2001 року та передачу її в оренду МПП «Бомонд» строком на період дії договору оренди приміщення. Поряд з тим, місцевий суд взяв до уваги, що згідно даних, які містяться у Державному земельному кадастрі України власником земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0048 є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради. Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка на момент укладення оспорюваного договору оренди землі не відносилась до земель державної власності та не перебувала у користуванні позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів наявність свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, а тому у задоволенні позову відмовив. Крім того, суд також встановив, що на спірній земельній ділянці відповідачем проводяться роботи з будівництва нерухомого майна, відтак визнання недійсним договору оренди землі від 09.02.2015 року №9300 призведе до порушення принципу пропорційності та невиправдано позбавить відповідача-2 права на мирне володіння майном, яке останній очікує збудувати, що свідчить про наявність «законних сподівань», що згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ відноситься до розширеного тлумачення поняття «майна», при цьому, відповідач-2 не вправі відповідати за бездіяльність органів державної влади, оскільки має реальні наміри очікувати, що земельна ділянка ним орендується законно з метою задоволення певної господарської мети, а саме будівництва багатоквартирного житлового будинку. За таких обставин місцевий господарський суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог та визнання недійсним договору оренди землі порушуватиме права відповідача-2, передбачені ст.1 Першого протоколу до Конвенції, натомість, відповідач-2 не міг знати чи була Чернівецька міська рада уповноважена на надання земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0048, оскільки керувався офіційними даними Державного земельного кадастру України.

VІІ. Позиція Верховного Суду

39. Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів та встановленням по новому обставин справи.

40. В постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №926/1059/18 зроблений такий правовий висновок:

«10. Предметом позову у цій справі є вимога про визнання недійсним укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фенікс Інвест" 09.02.2015 договору оренди землі №9301 площею 0,1182 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0047), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б.

18. Господарськими судами установлено, що спірний договір оренди укладено на підставі рішення Чернівецької міської ради №1472 від 25.12.2014, яким ТОВ "Фенікс Інвест" надано в оренду, зокрема спірну земельну ділянку на вул. Суворова, 2-Б, площею 0,1182 га для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями. Доказів скасування такого рішення матеріали справи не містять.

19. За приписами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належать, зокрема розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

20. Відповідно до положень ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

21. Як установили суди попередніх інстанцій, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про розмежування земель державної та комунальної власності у м. Чернівці, а земельна ділянка площею 0,1182 га кадастровий номер :03:004:0047 розташована у межах населеного пункту (м. Чернівці), відтак Чернівецька міська рада мала право на розпорядження спірною земельною ділянкою, у тому числі, й на укладення спірного договору оренди.

22. Також судами установлено, що на момент укладення відповідачами спірного договору оренди землі, земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0047 не відносилась до земель державної власності та не перебувала у користуванні позивача, натомість власником такої земельної ділянки на час укладення спірного договору була та станом на час розгляду справи є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, підтвердженням чому є інформація, яка містяться у Державному земельному кадастрі України.

23. Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 розпорядився землями оборони, які відносяться до державної власності, чим порушив право позивача на постійне користування земельною ділянкою. На підтвердження таких обставин позивач посилається на дані бухгалтерського обліку (відомість про наявність та використання земельних ділянок, відомість щодо розбіжностей в обліку земельних ділянок, які рахуються за Міністерством оборони України по КЕВ м. Чернівці станом на 01.04.2018), згідно яких вказана земельна ділянка не вибула з користування позивача та є частиною земель, що включені до Державного акту.

24. Водночас, як зазначалось вище, земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0047, яка передана в оренду за спірним договором оренди землі, перебуває у комунальній власності, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями, власником якої є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.01.2018 №НВ-018.

25. Відповідно до статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

26. Статтею 194 Земельного кодексу України унормовано, що призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

27. В силу приписів ст. 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

28. З огляду на вищевикладені приписи законодавства, інформація з Держгеокадстру є належним доказом правового статусу земельної ділянки. Відтак, суди попередніх інстанцій встановили, що після вилучення у позивача земельної ділянки площею 0,7208 га (з якої в подальшому виокремлена земельна ділянка площею 0,1182 га кадастровий номер :03:004:0047), що розташована у м. Чернівці по вул. Фрунзе (Суворова), 2 така ділянка вибула з державної власності.

Наведеним вище спростовуються доводи касаційної скарги, викладені в п. 4 даної постанови, які стосуються невірного визначення судами попередніх інстанцій правового статусу земельної ділянки, оскільки зводяться до спонукання суду касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі повноважень Верховного Суду в силу приписів частини 2 статті 300 ГПК України.

29. Стосовно доводів позивача про незаконність вилучення земельної ділянки у Чернівецької КЕЧ району, що відбулось без відповідного на те погодження оборонного відомства, колегія суддів зазначає, що господарськими судами досліджено такі обставини вилучення, та встановлено, що пунктом 70 рішення Чернівецької міської ради від 08.07.2004 №493 доповнено пункт 9 додатку 4 до рішення Чернівецької міської ради від 27.06.2002 №43 словами: "Вилучити у Чернівецької квартирно-експлуатаційної частини району Західного-оперативного командування Міністерства оборони України частину земельної ділянки по вул. Фрунзе, 2А площею 0,7208 га за згодою" (підстава: лист-згода від 10.05.2002 №445), а також установлено, що на підставі рішень Чернівецької міської ради від 27.06.2002 №43 та від 08.07.2004 №493 було внесено запис у Державний акт в графі зміни до землекористування про вилучення частини земельної ділянки площею 0,7208 га. При цьому, господарські суди попередніх інстанцій констатували, що позивачем та прокурором не надано доказів визнання недійсними рішень Чернівецької міської ради від 27.06.2002 №43 та від 08.07.2004 №493.

30. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про безпідставність доводів позивача щодо відсутності у Чернівецької міської ради повноважень на передачу в оренду спірної земельної ділянки з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували порушення Чернівецькою міською радою встановленого відповідно до норм чинного законодавства порядку надання земельної ділянки в оренду, що перебуває в комунальній власності.

31. Крім того, судами установлено, що на орендованій земельній ділянці розташований завершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок з торговельно-розважальним комплексом, що підтверджується листом Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації від 06.07.2018 №1195. Такий житловий будинок введено в експлуатацію та зведено на замовлення відповідача 2.

32. Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

33. Виходячи з підстав та предмету заявленого позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, оскільки не призведе до реального повернення земельної ділянки, яка є об'єктом оспорюваного договору оренди земельної ділянки, у державну власність, з огляду на правові наслідки недійсності правочину, встановлені у статті 216 Цивільного кодексу України, а також те, що позивач не є стороною спірного правочину.

34. Враховуючи встановлені вище обставини, суди також обґрунтовано послались на практику Європейського суду з прав людини в контексті необхідності встановлення сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод , а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та зазначили, що визнання недійсним договору оренди землі від 09.02.2015 №9301 призведе до порушення принципу пропорційності та невиправдано позбавить відповідача-2 права на мирне володіння майном.»

41. Колегія суддів касаційного суду по даній справі, що переглядається, повністю погоджується з вищевказаними правовими висновками та не вбачає підстав для відступу від них.

42. Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про відмову у задоволені позовних вимог зроблені відповідно до норм законодавства, а також до встановлених обставин справи.

VІІІ. Висновки Верховного Суду

43. Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 зазначеного Кодексу:

"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."

44. На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність залишити касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці без задоволення, а судові рішення - без змін як законні та обґрунтовані.

45. У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає ухвалені судові рішення в силі, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2018 у справі №926/1058/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський