ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/777/19

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., перевіривши матеріали позовної заяви у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Сервіс" (м. Київ) до Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича (Київська обл., м. Ірпінь) про стягнення 187039,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Сервіс" подало до господарського суду позов про стягнення з Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича 187039,55 грн боргу за договором № 09.10.18 про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів в міжнародному автомобільному сполученні від 09.10.2018.

Переглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику з огляду на нижченаведене.

Статтею 162 ГПК України визначено загальні вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до якої частиною 2 вказаної статті передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Водночас 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

Згідно з пп. 11 п. 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції вищевказаного Закону) передбачено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Отже, з 01.01.2019 представництво у судах першої інстанції у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, має здійснюватися виключно адвокатами.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги визначає взаємні права та обов'язки адвоката (адвокатського об'єднання) та клієнта, який звернувся за правовою допомогою, а також обсяг повноважень адвоката (адвокатського об'єднання) при здійсненні представництва інтересів клієнта, в тому числі в судах. На підставі договору адвокатом (адвокатським об'єднанням) видається ордер, що є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката (адвокатського об'єднання) на вчинення дій в інтересах клієнта, що узголжується з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 (зі змінами та доповненнями).

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ГПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Вказане положення процесуального закону кореспондується із п. 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, в якому зазначено, що про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

На підставі викладеного суд вказує, що зворотна сторона ордера має посвідчуватися адвокатом із метою інформування щодо наявності чи відсутності у договорі про надання правової допомоги обмежень правомочності адвоката, які вказуються на зворотній стороні ордера. У разі відсутності на зворотній стороні ордера відмітки про обмеження повноважень адвоката на ведення справи клієнта, повноваження адвоката повинні підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об'єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

При цьому підписання та/або подання позовної заяви до суду є процесуальною формами реалізації повноважень з представництва.

Як вбачається з поданої до суду позовної заяви, остання підписана адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Сервіс" ОСОБА_3, на підтвердження повноважень якого додано ордер серії КВ № 399927 на надання правової допомоги від 20.03.2019 та витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

Проте доказів, які підтверджують повноваження адвоката, як-то договір про надання правової допомоги чи витяг з нього, якими представника позивача уповноважено підписувати позовну заяву від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Сервіс", до позовних матеріалів не додано.

Наданий адвокатом ордер, за відсутності на його зворотній сторінці відмітки про обмеження правомочності адвоката, не є таким доказом, оскільки оформлений з порушенням п. 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів та не містять переліку повноважень, наданих позивачем представнику.

Разом з тим, на підтвердження статусу адвоката ОСОБА_3 не долучено до позовної заяви свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю чи посвідчення адвоката України (ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, за відсутності вищевказаних документів, не є достатнім доказом на підтвердження у представника статусу адвоката.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що до матеріалів позовної заяви не додано допустимих доказів на право її підписання ОСОБА_3 як представником (адвокатом) товариства.

Таким чином, позовна заява вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає поверненню заявнику за п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву від 21.03.2019 та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "М-Сервіс" без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.М. Антонова