ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Справа № 915/1776/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

без участі представників сторін, які в судове засідання не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.14) в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту), 54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, 23

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Техморгідрострой Миколаїв, 54030, м.Миколаїв, вул.Артилерійська, 19/1

про: стягнення 1163537,44 грн.,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2018 Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) (далі Адміністрація) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №18-01-02.01-6823 від 13.12.2018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Техморгідрострой Миколаїв (далі ТОВ Техморгідрострой Миколаїв) грошових коштів в сумі 1 163 537,44 грн.

ОСОБА_1 на правову підставу позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено Договір №21-В-МИФ-17 від 05.04.2017. Предметом Договору є надання відповідачем позивачу послуг з будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 021:2015-45240000-1. Згідно з актами наданих послуг, відповідачу сплачено 117 418464,73 грн., тобто розрахунки позивачем проведені в повному обсязі. На зниження вартості послуг за Договором вплинули фактично виконані днопоглиблювальні роботи. Експлуатаційні днопоглиблювальні роботи на акваторії морського порту Миколаїв, передбачені Договором здійснювались на підставі отриманого позивачем ОСОБА_2 на проведення робіт (крім будівельних) на землях водного фонду №004/04-17-Мик від 25.04.2017, виданого Міністерством екології та природних ресурсів України. Згідно з ОСОБА_2 проведення робіт супроводжується комплексним екологічним моніторингом, який має здійснюватися профільними науковими установами та організаціями. ОСОБА_2 визначені обовязки щодо щоквартального розрахунку збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу та водним біоресурсам по фактично виконаним роботам та здійсненню їх відшкодування у місцевий бюджет на природоохоронні цілі. Сума платежів відшкодування збитків, завданих навколишньому середовищу та водним біоресурсам, при виконанні днопоглиблювальних робіт визначена Екологічним моніторингом за виконанням експлуатаційних днопоглиблювальних робіт на акваторії та вздовж кордону причалів порту Миколаїв. Загальна вартість відшкодування шкоди, завданої навколишньому середовищу та водним біоресурсам, при виконанні днопоглиблювальних робіт становить 1 163 537,44 грн. Позивачем було повністю відшкодовано зазначені збитки. В той же час, за результатами планової ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності ДП АМПУ за період з 01.05.2017 01.12.2017 в частині діяльності Миколаївської філії ДП АМПУ Держаудитслужба дійшла висновку про те, що у відповідності до ч.1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.629 Цивільного кодексу України, п.4.2, 4.3, 5.11, 7.3.5, 7.3.6 Договору відшкодування шкоди, завданої навколишньому середовищу та водним біоресурсам під час виконання експлуатаційного днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв має здійснюватись відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.12.2018 р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16 січня 2019 року на 10 год. 30 хв.

10 січня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову адміністрації Миколаївського морського порту в повному обсязі з підстав того, що саме замовник є відповідальною особою за шкоду, заподіяну навколишньому середовищу, оскільки саме він визначає для виконавця технічне завдання (обсяг замовлення). Відповідач при цьому акцентує увагу суду на положеннях ч. 2 ст. 1172 ЦК України, якими встановлено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Відповідач наголошує, що при здійсненні господарської діяльності по виконанню власних зобовязань по договору діяв у відповідності із законодавством України про охорону навколишнього природного середовища. ОСОБА_1 виконавець по договору, був обмежений в можливості впливати на обсяг замовлення, порядок і специфіку його виконання, адже технічне завдання було визначене замовником - адміністрацією Миколаївського морського порту. А тому вина, як обовязковий за даних обставин елемент цивільної відповідальності за заподіяння шкоди водним біоресурсам, у відповідача відсутня. Зазначає, що з наведених обставин у відповідача відсутнє право регресної вимоги, адже така зворотна вимога може бути заявлена виключно до винної особи. Крім того, наголошує, що для застосування такого виду цивільної відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) наявність шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); 3) причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Вважає, що в його діях відсутні такі елементи, як протиправна поведінка (господарська діяльність при здійсненні днопоглиблення є законною, доказів протилежного матеріали справи не містять), наявність причинного звязку, вина. В свою чергу адміністрація Миколаївського морського порту, як замовник робіт з днопоглиблення, у встановленому порядку отримала дозвіл на проведення робіт (крім будівельних) та у відповідності до ч. 2 ст. 1172 ЦК України саме на неї покладений обовязок відшкодовувати шкоду, завдану внаслідок виконання її завдання. Крім того, зазначає, що компенсаційні платежі за збитки, завдані водному середовищу та біоресурсам при проведенні днопоглиблення не входять до складу витрат на страхування, не являються податком, збором та іншим обовязковим платежем, оскільки є формою відповідальності за негативний вплив на навколишнє природне середовище, в даному випадку на біоресурси водного середовища. В свою чергу, інші витрати, необхідні для належного надання послуг за предметом договору покладаються на виконавця лише в частині строків, якості та повноти наданих ним послуг. ОСОБА_1 прямо визначає замовника відповідальним за шкоду, завдану навколишньому природному середовищу при виконанні робіт з днопоглиблення, такі його витрати не можуть включатись в ціну вартості послуг або перекладатись на відповідача. Умовами договору не визначено і не може бути визначено, що компенсаційні платежі та збитки, завдані водному середовищу та біоресурсам при проведенні днопоглиблення покладаються на виконавця.

У судовому засіданні 16 січня 2019 року, на якому були присутні представники обох сторін, за клопотанням відповідача до матеріалів справи долучені наступні документи: 1) пояснювальна записка до фінансового плану Адміністрації морських портів України на 2017 рік; 2) розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2017 №478-р Про затвердження фінансового плану державного підприємства Адміністрація морських портів України на 2017 рік.

За результатами проведення підготовчого судового засідання 16 січня 2019 року судом оголошено перерву до 4 лютого 20196 року до 14 год. 00 хв.

За результатами проведення підготовчого судового засідання 4 лютого 2019 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 6 березня 2019 року на 14 год. 00 хв.

В судове засідання 6 березня 2019 року представники сторін не зявилися, подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

05.04.2017 між державним підприємством Адміністрація морських портів України, як замовником, та товариством з обмеженою відповідальністю Техморгідрострой Миколаїв, як виконавцем, укладено договір за №21-В-МИФ-17, відповідно до умов якого виконавець зобовязався надати замовнику послуги з будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутних гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010 42.91.2 (будівництво гідротехнічних споруд за кодом ДК 021:20-1 (експлуатаційне днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв та біля лінії кордону причалів), а замовник зобовязався прийняти та оплатити такі послуги.

Склад та обсяг послуг визначається згідно виданому замовником технічним завданням в орієнтованому обсязі, що не перевищує 493 555,85 м3 (п.2.2 договору). Технічне завдання - це документ, в якому викладені технічні вимоги замовника до надання послуг з експлуатаційного днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв для збереження їх експлуатаційних характеристик (розділ 1 договору).

Обсяг послуг може бути переглянуто лише в сторону зменшення в процесі надання послуг, шляхом внесення змін до Технічного завдання. Фактичний обсяг визначається в ході надання послуг за договором, з урахуванням виробничих потреб щодо досягнення глибин/габаритів обєктів днопоглиблення та фактично наданих послуг на ділянках днопоглиблення, з можливістю корегування вартості складових розрахунків послуг, що формують ціну договору, за письмовим погодженням замовника та у інших випадках, які передбачені договором (п. 2.3 договору).

Ціна договору становить 102 792 096,18 (сто два мільйони сімсот девяносто дві тисячі девяносто шість гривень 18 коп.) грн. без ПДВ, сума ПДВ 20 558 419,24 (двадцять мільйонів пятсот пятдесят вісім тисяч чотириста девятнадцять гривень 24 коп.) грн., загальна ціна договору складає 123 350 515,42 (сто двадцять три мільйони триста пятдесят тисяч пятсот пятнадцять гривень 42 коп.) грн. з ПДВ, яка визначена згідно розрахунку (додатки №№ 1-14), що є невідємною частиною цього договору (п. 4.1 договору).

Сторони неодноразово змінювали ціну договору в сторону її зменшення та викладали розрахунки ціни договору в новій редакції.

Так, додатковою угодою №1 від 03.08.2017 до зазначеного договору сторони внесли зміни та виклали п. 4.1 договору в новій редакції, а саме: ціна договору становить 101545639, 89 грн. без ПДВ, сума ПДВ 20309127,98 грн., загальна ціна договору складає 121854767,87 грн. з ПДВ, яка визначена згідно розрахунку (додатки №№1-14), що є невідємною частиною цього договору. Цією додатковою угодою також викладені в новій редакції, зокрема додатки №1 та №2 до договору (розрахунки ціни договору).

Додатковою угодою №2 від 30.08.2017 до зазначеного договору сторони внесли зміни та виклали п. 4.1 договору в новій редакції, а саме: ціна договору становить 100422963,09 грн. без ПДВ, сума ПДВ 20084592,62 грн., загальна ціна договору складає 120507555,71 грн. з ПДВ, яка визначена згідно розрахунку (додатки №№1-14), що є невідємною частиною цього договору. Цією додатковою угодою також викладені в новій редакції, зокрема додатки №1 та №2 до договору (розрахунки ціни договору).

Додатковою угодою №3 від 25.09.2017 до зазначеного договору сторони внесли зміни та виклали п. 4.1 договору в новій редакції, а саме: ціна договору становить 99371061,54 грн. без ПДВ, сума ПДВ 19874212,31 грн., загальна ціна договору складає 119245273,85 грн. з ПДВ, яка визначена згідно розрахунку (додатки №№1-14 та №№17,18), що є невідємною частиною цього договору. Цією додатковою угодою також викладені в новій редакції, зокрема додатки №1 та №2 до договору (розрахунки ціни договору).

Додатковою угодою №4 від 23.10.2017 до зазначеного договору сторони внесли зміни та виклали п. 4.1 договору в новій редакції, а саме: ціна договору становить 98877490,33 грн. без ПДВ, сума ПДВ 19775498,07 грн., загальна ціна договору складає 118652988,40 грн. з ПДВ, яка визначена згідно розрахунку (додатки №№1-14 та №№17,18), що є невідємною частиною цього договору. Цією додатковою угодою також викладені в новій редакції, зокрема додатки №1 та №2 до договору (розрахунки ціни договору).

Пунктом 4.2 договору сторони визначили, що ціна договору включає вартість самих послуг, вартість матеріально-технічних ресурсів, необхідних для надання послуг за предметом договору, витрат на страхування, сплату податків, зборів та інших обовязкових платежів, усіх інших витрат, необхідних для належного надання послуг за предметом договору, в т.ч. вартість переходу земкаравану у звязку з його мобілізацією та демобілізацією.

Не передбачена виконавцем вартість окремих робіт та/або послуг у складі послуг, що надаються замовником не оплачується (не відшкодовується), а витрати на їх виконання вважаються врахованими у ціні цього договору, яка зазначена у п. 4.1. договору (п. 4.3 договору).

Строк надання послуг за цим договором становить: 260 (двісті шістдесят) календарних днів безпосереднього днопоглиблення від дати початку надання послуг (п.5.1 договору).

Місце надання послуг: Морський порт Миколаїв (п. 5.2 договору).

Виконавець не має права надавати послуги в разі відсутності відповідних дозволів та у періоди заборони через нерест риб за умови відсутності дозволу (дозволів)природоохоронних органів на проведення днопоглиблення (п. 5.9 договору).

За умовами п. 5.11 договору за ініціативою замовника чи виконавця сторони, у ході надання послуг, можуть укладати додаткові угоди для врахування у розрахунках до договору поточних змін щодо вартості послуг, які повязані з реалізацією умов договору щодо застосування курсової різниці, проведення додаткового днопоглиблення на певній ділянці днопоглиблення та у інших випадках, які потребують періодичної звірки розрахунків ціни договору. Складання таких додаткових угод за ініціативою замовника є обовязковим для виконавця.

Приймання замовником послуг, наданих виконавцем, проводиться у місяці предявлення їх виконавцем замовнику, шляхом підписання повноважними представниками сторін акту наданих послуг, довідки про вартість наданих послуг, розрахунку, що підтверджується документально, на підставі виконавчого проміру глибин та відомостей розрахунку обсягу днопоглиблення (п. 6.1 договору).

Акт наданих послуг, довідка про вартість наданих послуг складаються виконавцем протягом 5-ти робочих днів з дати виконання виконавчого проміру глибин. Дата складання акту наданих послуг та довідки про вартість наданих послуг є датою надання послуг (п. 6.2 договору).

Приймання-здача послуг виконується згідно з Технічним завданням замовника, Інструкцією про порядок і процедуру виконання промірних робіт при визначенні глибин на морських і річкових акваторіях для будівельно-експлуатаційних цілей (НД 31.7.002-2005), затвердженою наказом Мінтрансзвязку України від 10.05.2005 № 186 (п. 6.3 договору).

Замовник протягом 5-х робочих днів з дати отримання зобовязаний розглянути і підписати акти наданих послуг та довідку про вартість наданих послуг, або надати обгрунтовану письмову відмову від їх підписання ( п. 6.4 договору).

Оплата наданих послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 15 (пятнадцяти) банківських днів з дати підписання сторонами акта наданих послуг та довідки про вартість наданих послуг на підставі отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку (п. 6.5 договору).

У разі застосування курсової різниці у актах наданих послуг, сума різниці сплачується протягом 3-х (трьох) банківських днів після підписання додаткової угоди у відповідності до п.4.6. цього договору (п. 6.6 договору).

Оплата мобілізації/демобілізації днопоглиблювального обладнання, яку включено у ціну договору, здійснюється замовником за фактом прибуття днопоглиблювального обладнання до місця надання послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 15 (пятнадцяти) банківських днів з дати підписання сторонами акта наданих послуг, довідки про вартість наданих послуг із наданням до них розрахунків витрат на мобілізацію / демобілізацію та виписок з суднових журналів та отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку (п.6.7 договору).

Згідно п.п. 7.1.2-7.1.3 адміністрація морських портів зобовязалася зокрема надати повідомлення на початок надання послуг та дозвіл природоохоронних органів на проведення експлуатаційного днопоглиблення, виданого уповноваженим органом, а також приймати надані послуги згідно з актами наданих послуг та довідками про вартість наданих послуг.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року, а за фінансовими зобовязаннями замовника, які виникли під час дії цього договору, до їх повного виконання відповідно до умов цього договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. п. 11.1-11.2 договору).

На виконання п. 7.1.2 укладеного сторонами договору Адміністрація надала ТОВ Техморгідрострой Миколаїв Дозвіл Міністерства екології та природних ресурсів України на проведення робіт (крім будівельних) на землях водного фонду № 004/04- 17-Мик від 25.04.2017 (далі Дозвіл) з експлуатаційного днопоглиблення в межах акваторії морського порту Миколаїв, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 №934 Про межі акваторії морського порту Миколаїв.

У ОСОБА_2 визначено, що проведення робіт супроводжується комплексним екологічним моніторингом, який має здійснюватися профільними науковими установами та організаціями. Програма комплексного екологічного моніторингу та план природоохоронних заходів на весь період робіт мають забезпечувати виконання природоохоронних заходів, визначених висновками Державної екологічної експертизи від 19.04.2017 № 7-03/12-9183/10-17 та від 19.04.2017 №7-03/12-9185/10-17.

Також ОСОБА_2 визначений обовязок Адміністрації щоквартально виконувати розрахунки збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу та водним біоресурсам по фактично виконаним роботам та здійснювати їх відшкодування у місцевий бюджет на природоохоронні цілі. Копії платіжних доручень, з відміткою банку про сплату, надавати Мінприроди та Державній екологічній інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря щоквартально в місяць, наступний за звітним.

Строк дії дозволу з 25 квітня 2017 року та цей дозвіл діє протягом усього періоду експлуатації внутрішніх підхідних, судноплавних каналів та портових акваторій за умови незмінності технічних характеристик акваторії порту, внутрішнього підхідного, судноплавного каналу, визначених паспортом, технологічних рішень та умов виконання робіт.

На підставі вказаного ОСОБА_2 та на виконання умов укладеного сторонами договору ТОВ Техморгідрострой Миколаїв надало послуги з експлуатаційного днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв біля лінії кордону причалів, про що свідчать надані позивачем акти наданих-послуг, довідки про вартість наданих послуг та розрахунки витрат (а.с. 114-144).

ОСОБА_1 зазначає позивач, та що не заперечується відповідачем, загальний обсяг наданих останнім послуг становив 491122 м3, а вартість послуг загальну суму 117 418 464,73 грн. (з ПДВ), яка сплачена позивачем в повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення в матеріалах справи (а.с.147-155), тобто розрахунки між сторонами проведені повністю.

З позовної заяви вбачається, що позивачем повністю відшкодовано й зазначені у ОСОБА_2 збитки, завдані навколишньому середовищу та водним біоресурсам, шляхом перерахування коштів в сумі 1163537 грн. 44 коп. на рахунок Управління Державної казначейської служби у м. Миколаєві №0003 за кодом класифікації доходів 24062100 з призначенням платежу за збитки, нанесені навколишньому середовищу та водним біоресурсам, при виконанні днопоглиблювальних робіт, на підтвердження чого позивачем до позовної заяви додані платіжні доручення № 197 від 28.07.2017 та № 583 від 27.10.2017 (а.с.112-113).

Сума зазначених платежів з відшкодування збитків, завданих навколишньому середовищу та водним біоресурсам, при виконанні днопоглиблювальних робіт розрахована Державним підприємством Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту Чорноморндіпроект (далі Підприємство) на замовлення Адміністрації на підставі укладеного між ними договору від 17.05.2017 №16А-440 та визначена Екологічним моніторингом за виконанням експлуатаційних днопоглиблювальних робіт на акваторії та вздовж кордону причалів порту Миколаїв в анотованих звітах за 2 та 3 квартали 2017 року (а.с.95-101).

У відповідності до висновків Підприємства в зазначених анотованих звітах експлуатаційне днопоглиблення акваторії Миколаївської філії ДП АМПУ (адміністрації Миколаївського морського порту) виконувалося з метою забезпечення умов безпечного і безперешкодного підходу великовантажних суден до діючих причалів порту. Збитки, завдані водним живим ресурсам при днопоглибленні, розраховані згідно з Тимчасовою методикою оцінки збитку, що наноситься рибним запасам в результаті будівництва, реконструкції і розширення підприємств, споруд і інших обєктів та проведення різних видів робіт на рибогосподарських водоймищах», узгодженого Міністерством фінансів СРСР в грудні 1989 року, затвердженого Держкомприроди СРСР і рекомендованого до використання Міністерством охорони навколишнього природного середовища України. При розрахунку збитків і компенсаційного платежу використаний Податковий кодекс України і методичні підходи Науково-практичного коментаря до Податкового кодексу.

Підсумкова величина компенсаційних платежів при експлуатаційних роботах на акваторіях Миколаївської філії ДП АМПУ (адміністрації Миколаївського морського порту):

-у 2-му кварталі 2017 року склала 235856 грн. та додатково за роботи протягом нерестових заборон (згідно узгодження Держрибагентства, лист від 16.05.2017 № 2-4.4-17/2560-17) - 7 982 грн.;

- у 3-му кварталі 2017 року склала 927681 грн. 44 коп.

Загальна вартість відшкодування шкоди, завданої навколишньому середовищу та водним біоресурсам, при виконанні днопоглиблювальних робіт становить 1163537 грн. 44 коп., яку й сплатила Адміністрація.

ОСОБА_1 зазначає позивач, за результатами планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Адміністрації за період 01.05.2017-01.12.2017 в частині діяльності Миколаївської філії ДП АМПУ Держаудитслужба дійшла висновку про те, що у відповідності до ч. 1,2 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 629 Цивільного кодексу України, п.п. 4.2, 4.3, 5.11, 7.3.5, 7.3.6 Договору відшкодування шкоди, завданої навколишньому середовищу та водним біоресурсам під час виконання експлуатаційного днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв має здійснюватись відповідачем.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ Техморгідрострой Миколаїв на підставі ст. 1191 ЦК України в порядку регресу збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу та водним біоресурсам під час виконання останнім робіт з експлуатаційного днопоглиблення на акваторії морського порту Миколаїв та відшкодованих позивачем у місцевий бюджет.

Так, позивач вважає, що ТОВ Техморгідрострой Миколаїв повинно відшкодувати йому збитки, передбачені ОСОБА_2 та розраховані у вказаних анотованих звітах, оскільки такі витрати, на думку позивача, включені в ціну договору, визначену сторонами в п. 4.2 договору та крім того, в п. 7.3.5 договору ТОВ Техморгідрострой Миколаїв зобовязалося під час надання послуг за цим договором сплачувати податки, збори, будь-які інші обовязкові платежі, у відповідності до чинного законодавства України, а в п. 7.3.6 - зобовязалося забезпечити додержання вимог, зокрема, природоохоронного законодавства, екологічної безпеки, встановленого у морському порту Миколаїв пропускного і внутрішньо-обєктового режиму та умов, зазначених дозвільними документами на право проведення днопоглиблення та відвалу ґрунту, не перешкоджати нормальній експлуатаційній діяльності порту, а у разі їх порушення - нести відповідальність за таке порушення.

З такими твердженнями позивача суд не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, із змісту згаданих вище пунктів договору, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову в даній справі, не випливає досягнення сторонами згоди щодо відшкодування підрядником вартості зазначених вище збитків; у договорі не наведено терміну і визначення інших обовязкових платежів за договором та не зазначено які саме платежі входять до складу такого терміну, у звязку з чим неможливо встановити чи входить до складу таких платежів відшкодування збитків; крім того, із змісту п. 7.3.6 договору не вбачається підстав для обовязкового відшкодування підрядником збитків, а лише зазначено про можливість виникнення відповідного обовязку у випадку порушення вимог відповідного законодавства та умов, зазначених дозвільними документами на право проведення днопоглиблення та відвалу ґрунту, тощо.

Окрім іншого, визначення інших обовязкових платежів за договором приводить до висновку про наявність у даному випадку критерію обовязковості певних виплат, і таке не кореспондується з визначенням збитків, наведеним у ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, згідно якого ними є:1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто обовязок відшкодування збитків не може виникнути в обовязковому порядку, а виникає лише у випадку позадоговірного (з порушенням умов договору та наданих позивачу дозвільних документів) завдання таких збитків. При укладенні договору позивач був обізнаний про неможливість виконання підрядником умов цього договору без завдання певних збитків навколишньому природному середовищу, у звязку з чим позивачем у визначеному договором порядку отримано дозвільну документацію. Отже, в даному випадку завдання цих збитків вчинене в межах отриманого позивачем дозволу.

Посилання позивача на п. 4.3 договору, яким сторони визначили, що не передбачена виконавцем вартість окремих робіт та/або послуг у складі послуг, що надаються замовником не оплачується (не відшкодовується), а витрати на їх виконання вважаються врахованими у ціні цього договору, яка зазначена у п. 4.1. договору, є невірним, оскільки цей пункт договору стосується вартості послуг окремих робіт та послуг підрядника, як додатково проведених/наданих, та не можна підводити, що ним передбачений обовязок відповідача відшкодовувати збитки, завдані навколишньому середовищу, які носять дозвільний та обовязковий характер.

Крім того, з пояснювальної записки до фінансового плану державного підприємства Адміністація морських портів України на 2017 рік, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року №478-р, зокрема з розділу 3.3.3 вбачається, що інші операційні витрати Адміністрації на 2017 рік заплановані у розмірі 510246 тис. грн., що відносно до фактичного показника 2016 року становить 86,8 %, планового показника поточного року складає 117,7%, та відносно фактичного показника 2015 року 93,6 %, зокрема на відшкодування збитків, завданих рибному господарству виділено 14086 тис. грн..

В цій же пояснювальній записці, яка підписана в. о. голови ДП АМПУ Райвіс Вецкаганс визначено, що відповідно до ст. 22 Закону Про охорону навколишнього природного середовища та п. 10 Положення про державну систему моніторингу довкілля (затверджено постановою КМУ від 30.03.1998 № 391) підприємства, установи і організації, діяльність яких призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, зобов'язані здійснювати екологічний контроль за виробничими процесами та станом промислових зон, збирати, зберігати та безоплатно передавати відповідним державним органам аналітичні матеріали своїх спостережень, дані та узагальнену інформацію для її комплексного оброблення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.1996 № 815 Про затвердження Порядку здійснення державного моніторингу вод (зі змінами), пунктом 3 Порядку до обєктів державного моніторингу вод віднесені внутрішні морські води, територіальне море та виключна (морська) економічна зона України, джерела забруднення цих вод, в тому числі дампінг відходів. Згідно з Порядком та Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.1998 № 1057 Про затвердження Концепції охорони та відтворення навколишнього середовища Азовського та Чорного морів, одним із напрямків моніторингу довкілля є отримання науково обґрунтованої оцінки впливу днопоглиблення на навколишнє середовище, у тому числі на стан іхтіофауни. За результатами названих досліджень складається оцінка збитків, що завдаються рибним ресурсам та водному середовищу, які повинні бути сплачені замовником.

З наведеного вбачається, що позивач у пояснювальній записці до фінансового плану передбачив саме свій обовязок щодо сплати збитків, завданих рибним ресурсам та водному середовищу.

Стаття 41 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 4 статті 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ч.1 ст.69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільним законодавством визначено, зокрема частиною 2 статті 1172 ЦК України, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Разом з тим, розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача.

Підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Відповідальність у вигляді відшкодування шкоди може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення.

Відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення є підставою для звільнення особи від відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

За викладених обставин господарський суд приходить до висновку, щодо відсутності таких умов відповідальності, як протиправна поведінка відповідача, адже останній здійснював законну господарську діяльність, на підставі дозволу, наданого позивачем, та безпосередній причинний звязок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та виною відповідача.

Згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що умовами договору на відповідача покладений обовязок відшкодування збитків, визначених у ОСОБА_2, в чому полягає протиправна винна поведінка ТОВ Техморгідрострой Миколаїв як підрядника за договором підряду №21-В-МИФ-17 від 05.04.2017, яким чином порушено відповідачем взяті на себе зобовязання, передбачені договором, та не доведено, що він діяв всупереч умов договору підряду та вимог наданого замовником ОСОБА_2, за виконання якого, саме замовник був відповідальним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовує наведених вище висновків.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. ОСОБА_1 в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 18 березня 2019 року.

Суддя Н.О. Семенчук