РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2019Справа № 910/13030/18

За позовом Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна"

2. ОСОБА_1

3. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Ткаченка Антона Сергійовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бабенко Вікторія Вікторівна

про визнання недійсним договору, протоколу, статуту, скасування реєстраційних дій

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача Маленко О.М. (адвокат);

від відповідачів-1, 2, 3 не з'явились;

третьої особи Тоцька А.О. (адвокат).

В судовому засіданні 12.03.2019 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та третьої особи, що повне рішення буде складено 20.03.2019 року, проте через завантаженість суду протягом відповідного періоду повне рішення було складено та підписано 22.03.2019 року.

СУТЬ СПОРУ:

1 жовтня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 28.09.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна" (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2) та Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Ткаченко Антон Сергійович (відповідач-3), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" від 20.06.2018 року, укладений між Компанією "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" та ОСОБА_1;

- визнати недійсним протокол загальних зборів ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" про зміну складу учасників ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" та обрання директором ОСОБА_1;

- скасувати реєстраційну дію від 21.06.2018 року № 132246, зміна складу або інформації про засновників, вчинена Ткаченком Антоном Сергійовичем Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості";

- скасувати реєстраційну дію від 22.06.2018 року № 2032246, зміна складу або інформації про засновників, вчинена Ткаченком Антоном Сергійовичем Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості";

- скасувати реєстраційну дію від 22.06.2018 року № 3032246, зміна керівника юридичної особи, вчинена Ткаченком Антоном Сергійовичем Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 20.06.2018 року за своїм змістом суперечить вимогам ст.ст. 203, 207, 215 Цивільного кодексу України, документи на підставі яких було вчинено реєстраційні дії не відповідали вимогам ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", тому підлягають скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2018 року у справі № 910/13030/18 позовну заяву б/н від 28.09.2018 року Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", 2. ОСОБА_1 та 3.Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Ткаченко Антон Сергійович про визнання недійсним договору, протоколу, статуту, скасування реєстраційних дій залишено без руху, надано Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" строк до 25.10.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

25 жовтня 2018 року через відділ діловодства суду від Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" надійшла заява б/н від 24.10.2018 року "Про усунення недоліків".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи №910/13030/18 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 року підготовче засідання відкладено на 13.12.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2018 року витребувано у Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчену копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бабенко Вікторію Вікторівну, продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, підготовче засідання відкладено на 29.01.2019 року.

26.12.2018 року через відділ діловодства суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бабенко Вікторії Вікторівни надійшли пояснення № 448/01-16 від 26.12.2018 року, в яких вказано, що 20.06.2018 року було засвідчено справжність підписів ОСОБА_7, яка діяла як уповноважений представник Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» (Сполучене Королівство), на підставі довіреності посвідченої нотаріусом м. Лімасол, Кіпр, 18.06.2018 року, Апостиль № 35064/18, проставлений 18.06.2018 року секретарем Міністерства юстиції та суспільного порядку Кіпру, та ОСОБА_1 на 3 (трьох) примірниках Актів приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «А.С.П.І.Х. Україна», від 18.06.2018 року. Засвідчення справжності підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на 3 (трьох) примірниках Актів приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «А.С.П.І.Х. Україна», від 18.06.2018 року здійснено із дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Правил ведення нотаріального діловодства.

28.01.2019 року через відділ діловодства суду від Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла належним чином засвідчена копія реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", оформлена супровідним листом № 108-1065 від 28.01.2019 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 29.01.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/13030/18 до судового розгляду по суті на 14.02.2019 року, про що відповідачів-1, 2, 3 та третю особу було повідомлено ухвалою-повідомленням від 29.01.2019 року.

В судовому засіданні 14.02.2019 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 12.03.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник третьої особи вказав, що нотаріальна дія здійснена із дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Правил ведення нотаріального діловодства.

Представники відповідачів-1, 2, 3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. На адресу суду від відповідачів-1, 2, 3 відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Водночас, суд звертає увагу, що поштові відправлення з ухвалою суду від 14.02.2019 року у даній справі не були вручені відповідачам-1, 2, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту Державного підприємства «Укрпошта» за поштовими ідентифікаторами № 953, № 945 та № 937.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В пункті 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що днем вручення відповідачам-1, 2 ухвали суду від 14.02.2019 року у справі № 910/13030/18 є 18.02.2019 року та 20.02.2019 року.

Представник відповідача-3 в судове засідання 12.03.2019 року не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 961.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачі-1, 2, 3 були належним чином повідомлені про розгляд даної справи, проте своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, а також правом взяти участь у розгляді справи, не скористалися.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідачі-1, 2, 3 так і не скористалися наданими їм процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Товариство з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна" було створено на підставі рішення єдиного засновника та учасника - Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі».

29.08.2016 року рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", оформленого протоколом № 01/2016, затверджено Статут товариства, директором товариства призначено ОСОБА_8.

29.08.2016 року державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації Ткаченко А.С. проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", ідентифікаційний номер юридичної особи 40783860, адреса місцезнаходження: 03058, м. Київ, провулок Ніжинський, 2-4 (реєстраційна дія № 0032246).

20.06.2018 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна" прийнято рішення про відчуження шляхом продажу частки учасника товариства - Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» в статутному капіталі товариства у розмірі 1000,00 грн., що становить 100% в статутному капіталі товариства згідно договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі на користь ОСОБА_1, затверджено розподіл часток учасників в статутному капіталі товариства - ОСОБА_1 є власником 100% статутного капіталу товариства. Вказане рішення загальних зборів оформлене протоколом № 20/06-18.

Крім того, 20.06.2018 року рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", оформленого протоколом № 20-1/06-18, затверджено Статут товариства в новій редакції, ОСОБА_8 звільнено з посади директора 20.06.2018 року, директором товариства з 21.06.2018 року призначено ОСОБА_1.

20.06.2018 року між Компанією «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» (Сполучене Королівство) в особі представника ОСОБА_7, як уповноваженого представника, яка діяла на підставі довіреності від 18.06.2018 року та ОСОБА_1 складено та підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", відповідно до п. 1 якого, Компанія «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» передає у власність, а ОСОБА_1 приймає у власність частку у статутному капіталі (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна", ідентифікаційний код 40783860, в розмірі 100%, що складає 1000,00 грн.

Справжність підписів на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) товариства від 20.06.2018 року засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко Вікторією Вікторівною за реєстраційним № 1659,1660.

ОСОБА_7, як уповноважений представник Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» (Сполучене Королівство) діяла на підставі довіреності від імені Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» (Сполучене Королівство), справжність підпису якої засвідчено нотаріусом м. Лімасол, Кіпр, 18.06.2018 року, Апостиль № 35064/18, проставлений 18.06.2018 року секретарем Міністерства юстиції та суспільного порядку Кіпру.

Так, зазначеною довіреністю ОСОБА_7 уповноважено, зокрема, вчиняти, вирішувати, виконувати та врегульовувати всі без виключення комерційні питання, вчиняти та виконувати всі без виключення правочини та дії, що потрібні, необхідні або будь-яким чином пов'язані або мають відношення до діяльності та справ Компанії та, без обмеження вищевикладеного, взагалі підписувати, виконувати, вчиняти, оформляти, змінювати, доповнювати або припиняти будь-які контракти, подавати будь-які заяви та здійснювати будь-які платежі або приймати будь-які зобов'язання у зв'язку із вчиненням, підписанням, оформленням або виконанням будь-якого контракту або вирішенням будь-якого іншого питання, вказаного вище. Набувати, купувати, приймати, продавати, передавати, реєструвати, отримувати в оренду або суборенду, купувати з розстрочкою платежу або в обмін, приймати як дарунок або іншим чином придбавати будь-яке рухоме, нерухоме майно, корпоративні права будь-якого виду та призначення, включаючи, зокрема, повітряні та морські судна, на ім'я Компанії або будь-якої іншої юридичної або фізичної особи, та продавати, купувати, приймати, відчужувати, передавати, продавати з розстрочкою платежу, здавати в оренду або суборенду, відступати або передавати у дарунок чи іншим чином, видавати ліцензії або опціони, обтяжувати, передавати у заставу або будь-яким іншим чином розпоряджатися або укладати угоди з нерухомим, рухомим майном, корпоративними правами Компанії, та видавати дійсні розписки, складати та підписувати будь-які заяви.

21.06.2018 року на підставі відповідного акту державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації Ткаченко А.С. проведено державну реєстрацію нової редакції Статуту товариства, зміни щодо єдиного учасника товариства - ОСОБА_1 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що про внесені 21.06.2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни щодо складу учасників товариства та зміну директора ТОВ «А.С.П.І.Х.Україна» він дізнався 12.09.2018 року.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2018 року № НОМЕР_1 та від 20.09.2018 року № НОМЕР_2 учасником ТОВ «А.С.П.І.Х.Україна», власником 100% статутного капіталу в сумі 1000,00 грн. та кінцевим бенефіціаром є ОСОБА_1. Вказана реєстраційна дія від 21.06.2018 року № 132246 щодо зміни складу учасників та засновників товариства вчинена державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Ткаченко А.С.

Позивач стверджує, що Компанія «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» рішення про продаж частки в статутному капіталі ТОВ «А.С.П.І.Х.Україна» та призначення директором ОСОБА_1 не приймала, тоді як продаж корпоративних прав ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" здійснюється виключно через рішення уповноважених осіб Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі", про видачу Ольгою Печеріта від імені Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» на ім'я ОСОБА_7 довіреності на представництво інтересів Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» позивачу було не відомо.

З огляду на вищезазначені обставини, позивач вважає, що договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" від 20.06.2018 року, укладений між Компанією "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" та ОСОБА_1, підписаний від імені Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч ЕлПі» ОСОБА_7 та протокол загальних зборів ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" про зміну складу учасників ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" та обрання директором ОСОБА_1 є недійсними, а вчинені державним реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Ткаченком А.С. реєстраційні дії незаконними.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту, передбачений ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Норми ст. 16 Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно-господарських санкцій; установлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Одночасно з цим, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, господарський суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Аналогічна правова позиція викладена у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України».

В ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Частиною 5 ст. 98 Цивільного кодексу України передбачено, що рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

За приписами ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що цей Закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов'язки їх учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" від 20.06.2018 року, укладеного між Компанією "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" та ОСОБА_1 та протоколу загальних зборів учасників ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" про зміну складу учасників товариства та обрання директором ОСОБА_1 позивач зазначає, що продаж та перехід частки в статутному капіталі ТОВ «А.С.П.І.Х.Україна» до ОСОБА_1 відбувся без відома позивача та його волевиявлення.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

Статтею 202 Цивільного кодексу України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.ч. 1,3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

В ст. 239 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Частинами 1, 3 ст. 244 Цивільного кодексу України визначено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами; довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 року затверджено Порядок введення нотаріального діловодства.

Так, у відповідності до форми 69, яка є додатком № 25 до вищевказаного Порядку нотаріусом засвідчується лише справжність підпису представника юридичної особи, встановлюється особа представника та його повноваження. При засвідченні справжності підписів не встановлюється право і дієздатність юридичної особи.

Відповідно до п. 4 глави 4 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, перевірка повноважень представників осіб за довіреністю або за законом здійснюється за довіреністю або документом, що підтверджує повноваження законного представника. Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 Закону, а також перевіряє його дієздатність та обсяг наданих йому повноважень.

Дійсність нотаріально посвідченої довіреності перевіряється нотаріусом за Єдиним реєстром довіреностей, за винятком довіреностей, які посвідчено або видано за кордоном компетентними органами іноземних держав, за умови їх легалізації уповноваженими органами. Без легалізації такі довіреності приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса.

У разі наявності сумнівів щодо обсягу повноважень уповноваженого представника, а також його цивільної дієздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної або юридичної особи, від імені якої діє представник.

Пункт 1 глави 5 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи, від імені якої діє уповноважений орган та/або посадова особа, перевіряється нотаріусом на підставі установчих документів, відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до нього, та документів, що підтверджують повноваження органів та/або посадових осіб. Нотаріус перевіряє, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчинюється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності.

Відповідно до ст. 34 Закону «Про міжнародне приватне право» порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність.

Згідно зі ст. 13 Закону «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

За змістом ст. 2 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, кожна з договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого ст. 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений (ст. 3 конвенції).

Так, в довіреності від 18.06.2018 року, виданій на ім'я ОСОБА_7, як уповноваженого представника Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» (Сполучене Королівство), посвідченої нотаріусом м. Лімасол, Кіпр, 18.06.2018 року, Апостиль № 35064/18, проставлений 18.06.2018 року секретарем Міністерства юстиції та суспільного порядку Кіпру вказано, що «нотаріус засвідчує лише вказаний на документі підпис і не несе відповідальності за зміст цього документа».

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр від 30.08.2018 року в якому вказано, що реквізити Апостильованого свідоцтва № 35064/18 від 18.06.2018 року на документах не співпадають з реквізитами справжнього Апостильованого свідоцтва, що зберігається в Міністерстві юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр. Вказаний лист було надано у відповідь на запит Посольства України в Республіці Кіпр щодо достовірності довіреності від 18.06.2018 року.

Таким чином, вказаним листом спростовується достовірність апостилю на довіреності від 18.06.2018 року на ім'я ОСОБА_7 (засвідченій нотаріусом міста Лімасол, Кіпр), якою було підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) товариства від 20.06.2018 року, як належного доказу на підтвердження права ОСОБА_7 на продаж корпоративних прав ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна".

Крім того, судом встановлено, що згідно витягу із торгового реєстру Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» партнерами останньої є Solter Management Ltd (Солтер Менеджмент Лтд) та Monter Impex Ltd (Монтер Імпекс Лтд), кожна з яких володіє по 50% в статутному капіталі, отже довіреність від імені Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» на представництво інтересів останньої могла бути видана лише за підписом вказаних компаній.

Наведені вище обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_7, яка вчиняла дії спрямовані на відчуження належних позивачу корпоративних прав у ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна", у тому числі укладала оскаржуваний договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства та приймала від імені позивача участь в загальних зборах товариства від 20.06.2018 року, діяла без відповідного обсягу повноважень від імені особи, яку представляла.

Відтак, засвідчуючи справжність підпису ОСОБА_7 на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) товариства від 20.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. мало бути перевірено обсяг повноважень вказаного представника Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" - ОСОБА_7

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі - не повинні суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

Згідно ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

В ст. 245 Цивільного кодексу України визначено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Згідно зі ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

У відповідності до ст. 238 Цивільного кодексу України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Положеннями ст. 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства може бути, зокрема порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпоряджання означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Отже, з урахуванням відсутності волевиявлення позивача на укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) товариства, оскаржуваний правочин укладено з порушенням ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, що в силу ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним.

Таким чином, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується, а відповідачами не спростовано, що продаж та перехід частки в статутному капіталі ТОВ «А.С.П.І.Х.Україна» до ОСОБА_1 відбувся без відома позивача та його волевиявлення, уповноваженими особами позивача - Solter Management Ltd (Солтер Менеджмент Лтд) та Monter Impex Ltd (Монтер Імпекс Лтд), які володіють частковою 50% в статутному капіталі товариства не видавали від імені Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» довіреність від 18.06.2018 року на ім'я ОСОБА_7, листом Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр від 30.08.2018 року підтверджується, що реквізити Апостильованого свідоцтва № 35064/18 від 18.06.2018 року на документах не співпадають з реквізитами справжнього Апостильованого свідоцтва, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" від 20.06.2018 року, укладений між Компанією "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" та ОСОБА_1 суперечить вимогам ст.ст. 203, 207, 215 Цивільного кодексу України, отже, в аспекті вказаних норм чинного законодавства, є недійсним.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" від 20.06.2018 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, з огляду на встановлений факт недійсності договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" від 20.06.2018 року позовна вимога про визнання недійсним протоколу загальних зборів ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" про зміну складу учасників ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" та обрання директором ОСОБА_1 також є обґрунтованою, відтак підлягає задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п'ятою цієї статті, подаються такі документи, примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подається, зокрема, акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (п.п. ґ).

Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "ґ" цієї частини, засвідчується нотаріально (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Згідно ч. 21 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі участі представника засновника (учасника) юридичної особи у прийнятті рішення уповноваженим органом управління юридичної особи додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов'язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження рішення суду, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

З огляду на встановлений судом факт невідповідності довіреності від 18.06.2018 року, виданій на ім'я ОСОБА_7, як уповноваженому представнику Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі» (Сполучене Королівство), підпис якого засвідчено нотаріусом м. Лімасол, Кіпр, 18.06.2018 року, Апостиль № 35064/18, проставлений 18.06.2018 року секретарем Міністерства юстиції та суспільного порядку Кіпру, на підставі якої були прийняті оскаржувані рішення загальних зборів товариства та договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, за наслідками яких державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Ткаченком А.С. вчинені реєстраційні дії та проведена державна реєстрація змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позовні вимоги про скасування реєстраційних дій є похідними від укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі та передачі частки за актом, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в цій частині.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.10.2018 року та від 22.11.2018 року встановлено відповідачам-1, 2, 3 строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство. Попереджено відповідачів-1, 2, 3, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Як встановлено судом, відповідачі-1, 2, 3 не скористалися наданими ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів суду не надали.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 8810,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів-1, 2 в рівних долях.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" від 20.06.2018 року, укладений між Компанією "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" та ОСОБА_1.

3. Визнати недійсним протокол загальних зборів ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" про зміну складу учасників ТОВ "А.С.П.І.Х.Україна" та обрання директором ОСОБА_1.

4. Скасувати реєстраційну дію від 21.06.2018 року № 132246, зміна складу або інформації про засновників, вчинену Ткаченком Антоном Сергійовичем Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості".

5. Скасувати реєстраційну дію від 22.06.2018 року № 2032246, зміна складу або інформації про засновників, вчинену Ткаченком Антоном Сергійовичем Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості".

6. Скасувати реєстраційну дію від 22.06.2018 року № 3032246, зміна керівника юридичної особи, вчинену Ткаченком Антоном Сергійовичем Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості".

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.П.І.Х.Україна" (, адреса: 03058, м. Київ, провул. Ніжинський, 2-4) на користь Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" (реєстраційний номер SL16542, адреса: 64а Кумберленд Стріт, Единбург, ЕН3 3RE, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії/registration number SL16542, address: 64a Cumberland Street, Edinburgh, EN3 3RE, United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland) судовий збір - 4405,00 грн. (чотири тисячі чотириста п'ять гривень).

8. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) на користь Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" (реєстраційний номер SL16542, адреса: 64а Кумберленд Стріт, Единбург, ЕН3 3RE, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії/registration number SL16542, address: 64a Cumberland Street, Edinburgh, EN3 3RE, United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland) судовий збір - 4405,00 грн. (чотири тисячі чотириста п'ять гривень).

9. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.03.2019р.

Суддя О.В. Котков