ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"18" березня 2019 р. Справа № 911/638/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи фізичної особи-підприємця Пеліна Івана Дмитровича

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ІНТЕРНЕШИНАЛ ГРУП»

про стягнення 475 246,85 грн.

встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами частини першої статті 172 ГПК України встановлено, що позивач зобов'язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В якості доказу відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, до позовної заяви позивачем долучено, зокрема, копію опису вкладення до цінного листа про надіслання товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ІНТЕРНЕШИНАЛ ГРУП» копії позовної заяви з додатками на адресу: Київська обл., м. Біла Церква, бул. Олександрійський, б. 15, кв. 111.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За приписами статті 89 Цивільного кодексу України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон), в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Одночасно, частинами першою, четвертою статті 10 Закону визначено, що у разі якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Користуючись правом доступу до Реєстраційного порталу, судом було здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і отримано Витяг, відповідно до якого місцезнаходженням відповідача є: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, бульв. Олександрійський, буд. 159, кв. 111.

Таким чином, суд дійшов висновку, що опис вкладення про надіслання відповідачеві копії позовної заяви з додатками на адресу, іншу, ніж та, яка внесена до Єдиного державного реєстру, як його місцезнаходження, не може вважатись належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За приписами частини першої статті 163 ГПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

У позовній заяві фізичної особи-підприємця Пеліна Івана Дмитровича зазначено, що позовна заява має майновий та немайновий характер, а саме: стягнення 375 246,85 грн. на підставі договору підряду на виконання сільськогосподарських робіт від 07.09.2017 № 07/09/2017-2 визначено як вимогу майнового характеру; стягнення 100 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди визначено вимогою немайнового характеру.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що позовні заяви про відшкодування моральної шкоди належать до заяв майнового характеру, а відтак, виходячи з загальної суми заявлених вимог, ціна позову складає 475 246,85 грн.

Пунктом 2 частини першої статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, зокрема, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921 грн.

З урахуванням наведених норм закону та виходячи з ціни позову, розмір судового збору, що підлягає до сплати за подання даної позовної заяви до господарського суду, складає 7 128,70 грн. (475 246,85 грн.*1,5%).

Судом встановлено, що до позовної заяви заявником долучено копії квитанцій про сплату судового збору, а саме: № 0.0..1 від 05.11.2018 на суму 881,00 грн. та № 0.0..1 від 05.11.2018 на суму 5 628,70 грн. Загалом сплачена фізичною особою-підприємцем Пеліном Іваном Дмитровичем сума судового збору становить 6 509,70 грн., тобто у меншому розмірі ніж передбачено законодавством, а отже заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Також, суд зауважує, що статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір з позовних заяв, що подаються до господарського суду Київської області, сплачується на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м. Київ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 3082, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8) судовий збір, за позовом_______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

Долучені до позовної заяви копії квитанцій № 0.0..1 від 05.11.2018 на суму 881,00 грн. та № 0.0..1 від 05.11.2018 на суму 5 628,70 грн. не можуть вважатись належними доказами сплати судового збору у встановленому порядку, оскільки містять невірні реквізити, а саме: код отримувача - 37993783, рахунок отримувача - 3017, тобто, заявником не дотримано встановленого порядку сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Способами усунення недоліків позовної заяви фізичної особи-підприємця Пеліна Івана Дмитровича визначається подання до суду:

- доказів відправлення (опис вкладення у цінний лист) копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачеві за його місцезнаходженням - 09100, Київська обл., м. Біла Церква, бульв. Олександрійський, буд. 159, кв. 111;

- доказів сплати судового збору в розмірі 7 128,70 грн. за місцем розгляду справи за наведеними вище реквізитами.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця Пеліна Івана Дмитровича залишити без руху.

2. Встановити фізичній особі-підприємцю Пеліну Івану Дмитровичу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щоткін