ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м. Чернівці

11 березня 2019 року Справа № 926/365/19

За заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1, м. Сторожинець Чернівецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденецький завод мінеральних вод", с. Буденець Сторожинецького району Чернівецької області

про визнання недійсними рішення загальних зборів та статуту товариства,

Суддя І.В. Марущак

Секретар судового засідання Д.В. Чепишко

представники:

від позивача - адвокат Мелещук В.В., довіреність від 09.07.2018;

від відповідача - адвокат Безрядін О.В., ордер від 09.03.2019 № 29608 та договір від 07.03.2019 № 01-09/03-2019.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденецький завод мінеральних вод" (далі - товариство), в якому просить визнати недійсними:

1) рішення загальних зборів учасників товариства, що оформлене протоколом № 01/2018 від 23 квітня 2018 року;

2) статут товариства, який затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства, що оформлене протоколом № 01/2018 від 23 квітня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваним рішенням грубо порушуються корпоративні права позивача, оскільки, його не повідомлено про скликання загальних зборів учасників товариства, не надано можливості ознайомитися з порядком денним зборів, порушено право власності на частку у статутному капіталі товариства.

Ухвалою суду від 28.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.03.2019.

01 березня 2019 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

1) заборонити відповідачу приймати рішення, які стануть підставою для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, змін до відомостей про розмір статутного капіталі чи склад учасників товариства;

2) заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчиняти реєстраційні дії щодо внесення відомостей про відповідача, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, внесення змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства.

Ухвалою суду від 01.03.2019 прийнято зазначену заяву про забезпечення позову та призначено до розгляду в судовому засіданні 11.03.2019.

У судовому засіданні 11.03.2019 представник позивача вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Натомість представник відповідача подав суду письмові заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (частина перша статті 137 ГПК України).

Крім того, за приписами частини четвертої статі 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

1) розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

2) забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

3) наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

4) імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

5) запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.08.2018 (справа № 924/150/17) та від 23.02.2018 (справа № 910/15811/17).

Так, суд зазначає, що заявник не обґрунтував вимоги щодо застосування заявлених ним заходів забезпечення позову, оскільки не надав доказів того, що товариство прийняло, здійснює певні дії або має намір прийняти рішення, які стануть підставою для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, змін до відомостей про розмір статутного капіталі чи склад учасників товариства.

Аналогічно позивачем не надано доказів того, що державним реєстратором вчиняються або мають бути вчинені реєстраційні дії, спрямовані на внесення змін до установчих документів юридичної особи, змін до відомостей про розмір статутного капіталі чи склад учасників товариства.

У відповідності до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина третя статті 74 ГПК України).

Тому твердження позивача про те, що прийняття товариством у майбутньому рішень з питань, які стануть підставою для змін до установчих документів, розміру статутного капіталу, розмір часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства, є припущеннями та не підтверджені відповідними доказами.

До того ж, заявлені позивачем заходи забезпечення позову не є адекватними та не забезпечують збалансованості інтересів сторін, оскільки їх вжиття унеможливить внесення будь-яких змін до установчих документів товариства, у тому числі і тих, що не пов'язані із зміною розміру статутного капіталу, розміру часток у статутному капіталі чи складу учасників товариства.

Також суд звертає увагу на те, що предметом розгляду у цій справі є визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, що оформлене протоколом від 23.04.2018 №01/2018, та редакції статуту товариства, зміненої на підставі указаного рішення.

Пунктом 2.1 статуту відповідача у редакції від 19.05.2016 передбачено, що учасниками товариства є MD Investgroup LTD (МД Інвестгруп ЛТД), від імені та в інтересах якого на підставі статуту за рішенням учасників MD Investgroup LTD (МД Інвестгруп ЛТД) діє на постійній основі та без доручення директор MD Investgroup LTD (МД Інвестгруп ЛТД) - ОСОБА_6.

Натомість із оскаржуваного рішення загальних зборів учасників товариства слідує, що звільнений 05.02.2018 директор компанії «МД Інвестгруп» громадянин ОСОБА_6 не мав повноважень вносити його власне ім'я в текст статуту товариства, а саме до п. 2.1 статті 2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденецький завод мінеральних вод", затвердженого 19.05.2016. Тому необхідно привести статут товариства до вимог чинного законодавства та затвердити його у новій редакції.

Зазначеним рішенням товариства не внесено інших змін до статуту товариства, у тому числі щодо відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства.

За змістом пункту 2.1 статуту товариства у редакції від 23.04.2018 учасником товариства є компанія «МД Інвестгруп» (MD Investgroup LTD).

Отже, заявлені позивачем заходи забезпечення не пов'язані із позовними вимогами, а тому їх вжиття буде неефективним та не забезпечить виконання рішення суду по даній справі в разі задоволення позову.

Більше того, станом на 27.02.2019 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про те, що єдиним засновником (учасником) товариства є МД Інвестгруп ЛТД (MD Investgroup LTD). У той же час, посилаючись на постанову Західного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі №926/674/17, якою установлено, що заявник володіє часткою у статутному капіталі товариства розміром 4,36 %, позивач не надав суду доказів внесення відповідних змін до ЄДР або причин, що унеможливили вчинення відповідних дій.

Водночас вжиття заходів забезпечення позову в заявленій позивачем редакції становитиме непропорційне втручання у корпоративні права його засновника - МД Інвестгруп ЛТД (MD Investgroup LTD) на розпорядження належною йому часткою у статурному капіталі товариства, оскільки вимоги заяви не обмежені лише забороною відповідачу на прийняття рішень щодо належної позивачу частки в статутному капіталі у розмірі 4,36%, а всього розміру статутного капіталу товариства, його часток та складу учасників.

Суд також зазначає, що не вбачає імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення позову запропонованих заявником в разі задоволення позовних вимог в даній справі із вищезазначеним предметом позову.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, що не позбавляє позивача права звернутися з нею до суду повторно.

Керуючись статтями 136, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду в порядку та строк, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 березня 2019 року.

Суддя І.В. Марущак