СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

21 березня 2019 року Справа № 3/130

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

розглянувши заяву ФОП Костенко Т.В. про забезпечення позову в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Костенко Тетяни Вікторівни, (вх.№501 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 16.01.2019 (рішення ухвалено суддею Бунякіною Г.І. у приміщенні господарського суду Полтавської області 16.01.2019 о 12:26 год., повний текст рішення складено 17.01.2019) у справі №3/130

за позовом: Фізичної особи - підприємця Костенко Тетяни Вікторівни, Полтавська область, м. Лохвиця,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокеадастру у Полтавській області, Полтавська область, м. Лохвиця,

до Лохвицької міської ради, Полтавська область, м. Лохвиця,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, м. Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області,

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки під будівництво магазину "Промтовари" на території м.Лохвиця, вул. Шевченка, 12, між Лохвицькою міською радою Полтавської області і фізичною особою - підприємцем Костенко Тетяною Вікторівною (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на умовах проекту договору оренди землі, поданого позивачем за листом від 29.11.2010 до Лохвицької міської ради і отриманого за відповідною відміткою ради 29.11.2010 (в редакції уточнень до позовної заяви, що датуються 11.10.2011, вх. №16016д від 12.10.2011)

ВСТАНОВИЛА:

ФОП Костенко Т.В. подала до господарського суду Полтавської області позов про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки під будівництво магазину "Промтовари" на території м. Лохвиця, вул. Шевченка, 12 між Лохвицькою міською радою Полтавської області і фізичною особою - підприємцем Костенко Т.В. на умовах проекту договору оренди землі, поданого позивачем за листом від 29.11.2010 до Лохвицької міської ради і отриманого за відповідною відміткою ради 29.11.2010 (в редакції уточнень до позовної заяви, що датуються 11.10.2011, вх. №16016д від 12.10.2011).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.01.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 (колегія суддів у складі: Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.) відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 19.03.2019.

18.03.2019 у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.).

Позивач звернувся із заявою про забезпечення позову (вх.№2840 від 19.03.2019), в якій просить заборонити кадастровому реєстратору відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області здійснювати поділ та об'єднання земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,0238 га в м.Лохвиця по вулиці Шевченка, 12, к.н. :50:004:0064. До заяви додано копію рішення Лохвицької міської ради №9 від 14.03.2019 про надання міському голові дозволу на укладення угоди про надання послуг розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки по вул. Шевченка, 12 в м.Лохвиця. Також заявник надав докази сплати судового збору за подання вказаної заяви - оригінал квитанції №1-706К від 19.03.2019 на суму 960,50 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 було оголошено перерву в судовому засіданні до до 11.04.2019 о 16:00 год. У вказаній ухвалі суд зазначив, що заяву позивача про забезпечення позову буде розглянуто у строки та в порядку, що передбачені ч.1 ст.140 ГПК України, враховуючи, що станом на час проведення даного судового засідання у суду відсутня інформація про зарахування до Державного бюджету України судового збору за квитанцією №1-706К від 19.03.2019, тоді як отримання відповідної інформації є необхідним для виконання вимог ч. ст.9 Закону України "Про судовий збір", якою встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

21.03.2019 судом отримано інформацію про зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України суми 960,50 грн., сплаченої за подання заяви про забезпечення позову згідно з квитанцією №1-706К від 19.03.2019.

Відповідно до ч.1 ст.1 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ФОП Костенко Т.В. про забезпечення позову, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.4 ч.1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Як вбачається зі змісту норм ГПК України, якими врегульовано порядок вжиття заходів забезпечення позову, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15.02.2018 у справі N910/7708/17, від 17.10.2018 у справі №521з-18, від 17.12.2018 у справі №914/970/18 тощо.

Відповідно до змісту заяви ФОП Костенко Т.В., єдиним аргументом, яким обґрунтовується наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони кадастровому реєстратору відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області здійснювати поділ та об'єднання земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,0238 га в м.Лохвиця по вулиці Шевченка, 12, к.н. :50:004:0064 - є та обставина, що згідно з рішенням Лохвицької міської ради №9 від 14.03.2019 міському голові Радьку В.І. надано дозвіл на укладення угоди про надання послуг розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки по вул. Шевченка, 12 в м.Лохвиця к.н. :50:004:0064 на земельні ділянки: м.Лохвиця, вул. Шевченка 12/1 площею 0,0220 га; м.Лохвиця, вул. Шевченка 12/2 площею 0,0018 га.

Посилаючись на вказане рішення, заявник стверджує, що існує очевидна небезпека проведення дій та процедур, пов'язаних із поділом земельної ділянки площею 0,0238 га в м.Лохвиця по вулиці Шевченка, 12, к.н. :50:004:0064, що призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Також ФОП Костенко вказує на те, що поділ земельної ділянки здійснюється на підставі відповідної землевпорядної документації шляхом реєстрації новостворених земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Вказані дії проводяться державним реєстратором відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Постанови 1051 від 17.10.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», відповідно до п.114 якої державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання.

Разом з тим заявником не надано доказів здійснення фактичних заходів щодо поділу спірної земельної ділянки станом на 19.03.2019, а також доказів звернення міського голови (або будь-якої іншої особи) до Державного кадастрового реєстратора з заявою про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу, та, відповідно - із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0238 га в м.Лохвиця по вулиці Шевченка, 12, к.н. :50:004:0064, а також не надано доказів здійснення будь-яких інших дій на виконання рішення Лохвицької міської ради №9 від 14.03.2019.

Відповідно до ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів зазначає, що рішення Лохвицької міської ради №9 від 14.03.2019 про надання міському голові дозволу на укладення угоди про надання послуг розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки, на яке посилається заявник, не може бути визнано достатнім доказом на підтвердження обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову в розумінні вищенаведених приписів ст.79 ГПК України - оскільки вказаним рішенням міському голові було лише надано дозвіл на укладення угоди про надання послуг розробки відповідної технічної документації, при цьому зі змісту рішення не вбачається, що кадастрового реєстратора зобов'язано вчинити дії, що стосуються реєстрації поділу спірної земельної ділянки, протягом будь-якого визначеного строку.

Окрім того, відповідно до чинного законодавства та змісту рішення Лохвицької міської ради №9 від 14.03.2019, поділу земельної ділянки передує ряд фактичних дій, що потребують певного часу та документального оформлення: укладення угоди про надання послуг розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, здійснення інвентаризації з метою остаточного визначення площі новостворених ділянок, розробка відповідної технічної документації, подання її для затвердження на пленарному засіданні міської ради тощо. Доказів здійснення (або підготовки до здійснення) вищезазначених дій позивачем суду не надано.

Отже, сама лише наявність у міського голови дозволу міської ради на укладення угоди про надання послуг розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки не підтверджує ймовірності існування у будь-яких осіб наміру здійснити та оформити в установленому законом порядку поділ спірної земельної ділянки найближчим часом (а саме, протягом періоду, в який згідно з процесуальним законом Східним апеляційним господарським судом розглядатиметься апеляційна скарга позивача).

Будь-яких інших доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, позивачем не надано.

Отже, заявником не дотримано вимог ч.3 ст.13 ГПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ФОП Костенко Т.В. про забезпечення позову

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 136 - 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ФОП Костенко Т.В. (вх.№2840 від 19.03.2019) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова