ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019м. ДніпроСправа № 904/8/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бережна О.О.

за участю представників сторін

від позивача: повноважений представник не з'явився;

від відповідача: повноважений представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство по виробництву та переробці сільськогосподарської продукції "Смєла", Дніпровський район, с. Миколаївка-1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогруп-Сервіс", м. Дніпро про стягнення заборгованості за Договором поставки №0503-1 від 05.03.2018 у сумі 172 731,45 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство по виробництву та переробці сільськогосподарської продукції "Смєла", Дніпровський район, с.Миколаївка-1 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогруп-Сервіс", м. Дніпро про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 127 151,32 грн., 9953,54 грн. інфляційних, 3 % річних в розмірі 2832,17 грн. та штрафних санкцій в розмірі 32 794,42 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №0503-1 від 05.03.2018 в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою Господарського суду від 23.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.02.2019.

У судове засідання 19.02.2019 повноважні представники позивача та відповідача не з'явились.

19.02.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх. 7784/19) в якій останній просить суд провести судове засідання без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов до суду не надіслав.

Поштова кореспонденція направлялась відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Пунктом 99 Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення. Невручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю - "Підприємство по виробництву та переробці сільськогосподарської продукції "Смєла" та ТОВ «АГРОГРУП-СЕРВІС» було укладено договір №0503-1 поставки товару (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов'язується передати у власність Покупця олію соняшникову нерафіновану, що відповідає за якістю ДСТУ 4492:2005 «Олія соняшникова нерафінована першого сорту, наливанням» (далі по тексту - Товар), а Покупець прийняти та сплатити за Товар, узгоджений сторонами договору по номенклатурі, кількості і за ціною, вказаної в рахунках, виставлених постачальником.

Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

Відповідно до пункту 5.1 Договору оплата кожної партії Товару, за ціною вказаною в Специфікаціях, підлягає оплаті Покупцем, на підставі виставленого рахунку протягом 5-ти банківських днів з моменту відвантаження Товару.

Сума договору визначається сумою фактично здійснених поставок (пункту 4.3 Договору).

Згідно з п. 6.2 Договору зобов'язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі товару покупцю, що підтверджується датою, визначеною у видатковій накладній.

За приписами пунктів 5.1, 5.2 Договору сторони узгодили, що оплата товару здійснюється шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5-х банківських днів з моменту відвантаження товару.

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 5.3 Договору).

Згідно з пунктом 6.6 Договору право власності і ризик пошкодження товару переходить від постачальника до покупця в момент підписання видаткової накладної.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 635 753 грн. 32 коп., про що свідчить-видаткова накладна від 06.03.2018 №14 на суму 635 753 грн. 32 коп.

Відповідач здійснив оплату отриманого товару частково у сумі 508 602 грн. 00 коп., внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 127 151 грн. 32 коп.

Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 26.10.2018р. №2610, відповідно до якої позивач вимагав сплатити суму заборгованості у розмірі 160 524 грн. 64 коп. за поставку товару, яка залишена відповідачем без відповіді.

Доказів оплати заборгованості сторонами не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати товару, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 127 151,32 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно од п. 8.1. договору, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору відповідно до чинного законодавства України і цього договору.

Позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції в розмірі 32 764,42 грн. за період з 16.03.2018 по 12.12.2018 .

Як вбачається з розрахунку позивача, останні за своєю правовою природою є пенею.

У відповідності до вимог ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором, а статтями 1 та 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року №543-96-ВР передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Тобто розмір пені повинен бути узгоджений сторонами.

Наразі умовами договору не визначено розмір пені у відсотках, як це передбачено вимогами законів. Враховуючи викладене, в частині позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 32 764,42 грн. слід відмовити.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3 % в розмірі 2832,17 грн. за період з 16.03.2018 по 12.12.2018 та інфляційні втрати в розмірі 9953,54 грн. за період з березня 2018 по грудень 2019.

Індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Вказана правова позиція також відображена у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97р від 03.04.1997.

Вищезазначені рекомендації позивачем не враховані, а відтак господарським судом здійснено розрахунок інфляційних та встановлено, що стягненню підлягають інфляційні втрати в розмірі 8060,57 грн. за період з березня 2018 року по листопад 2018.

Враховуючи викладнене, позовні вимоги підлягаю задоволенню частково з присудженням до стягнення з відповідача 127 151,32 грн. основного боргу, 8060,57 грн. інфляційних, 3 % річних в розмірі 2832,17 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство по виробництву та переробці сільськогосподарської продукції "Смєла", Дніпровський район, с.Миколаївка-1 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогруп-Сервіс", м. Дніпро про стягнення заборгованості в розмірі 127151,32 грн., 9953,54 грн. інфляційних, 3 % річних в розмірі 2832,17 грн. та штрафних санкцій в розмірі 32 794,42 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогруп-Сервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Козакова, б. 105, корпус А, офіс 73, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство по виробництву та переробці сільськогосподарської продукції "Смєла" (52061, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с.Миколаївка-1, вул. Центральна, б. 31-А, ) заборгованість в розмірі 127151,32 грн., 8060,57 грн. інфляційних, 3 % річних в розмірі 2832,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2070,66 грн.

В решті позовних вимог -відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 12.03.2019.

Суддя ОСОБА_1