ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 березня 2019 року м. Тернопіль Справа № 3/27/5022-316/2012
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Сиротюк К.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", вул. Горького, 127, м. Київ, в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, вул. Шептицького, 21, м. Тернопіль

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Васьковської Ольги Василівни, АДРЕСА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- громадянка України Васьковська Ольга Василівна, АДРЕСА_1

- громадянка Литви ОСОБА_3, АДРЕСА_2

- громадянин Литви ОСОБА_9, АДРЕСА_3

про звернення стягнення на предмет іпотеки

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_5 - уповноваженого

Відповідача: Осіва П.В. - уповноваженого

Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- громадянки України Васьковської Ольги Василівни - Осіва П.В. - уповноваженого

- громадянки Литви ОСОБА_3 - Осіва П.В. - уповноваженого

- громадянина Литви ОСОБА_9 - не прибув

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №3/27/5022-316/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі до відповідача - Фізичної особи - підприємця Васьковської Ольги Василівни, м. Тернопіль, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: громадянка України Васьковська Ольга Василівна, м. Тернопіль; громадянка Литви ОСОБА_3, м. Каунас, Литовська Республіка; громадянин Литви ОСОБА_9, м. Каунас, Литовська Республіка, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №66206Z10, що посвідчений 14.08.2006 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк JI.O., в рахунок погашення заборгованості на загальну суму 170 741,33 дол. США та 450 516,01 грн за кредитними договорами: - №66206С6 від 10.08.2006, укладеного між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та фізичною особою Васьковською Ольгою Василівною - 762,04 грн пені за прострочені відсотки та 100 068,60 грн пені за прострочену заборгованість по кредиту; - №66206С7 від 10.08.2006, укладеного між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та громадянином Литви ОСОБА_3 - 3 494,21 грн пені за прострочені відсотки та 140 531,49 грн пені за прострочену заборгованість по кредиту; - №66206С8 від 10.08.2006, укладеного між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та громадянином Литви ОСОБА_9 - 158 633,34 дол. США суми неповернутого кредиту, 1 755,32 дол. США суми строкових несплачених відсотків, 1 642,08 дол. США суми прострочених до 31 дня несплачених відсотків, 8 710,59 дол. США суми прострочених понад 31 день несплачених відсотків, 7 779,05 грн пені за прострочені відсотки, 197 880,62 грн пені за прострочену заборгованість по кредиту, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 7 122 500,00 грн, але не нижче за ринкову вартість, визначену державним виконавцем в межах процедури виконавчого провадження шляхом залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (з врахуванням уточнень позовних вимог за №066-03/922 від 06.07.2017).

В підготовчому засіданні 13.03.2019, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: громадянки України Васьковської Ольги Василівни та громадянки Литви ОСОБА_3, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16:10 год. 18.03.2019, про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу, повноважних учасників справи повідомлено під розписку (в матеріалах справи), а третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянина Литви ОСОБА_9 - відповідною ухвалою.

В судовому засіданні 18.03.2019, яке відбулось за участі представників сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: громадянки України Васьковської Ольги Василівни та громадянки Литви ОСОБА_3, повноважний представник відповідача - ФОП Васьковської О.В. звернувся до суду з усним клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що оскільки предметом судового розгляду у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами фізичних осіб - Васьковської О.В., ОСОБА_7, ОСОБА_8, даний спір, в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Для надання можливості представнику відповідача належним чином оформити зазначене вище клопотання в судовому засіданні 18.03.2019 оголошувалась перерва до 16:45 год. 18.03.2019. Після оголошеної перерви представник відповідача надав суду письмово викладену позицію (заяву б/н від 18.03.2019 (вх. №4687)) щодо закриття провадження у справі №3/27/5022-316/2012.

За клопотанням представника позивача, з метою надання йому можливості ознайомитись із вказаною заявою та надати суду свою позицію щодо неї, в судовому засіданні 18.03.2019 було оголошено перерву до 12:00 год. 19.03.2019, про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу.

19.03.2019 повноважним представником відповідача через канцелярію суду долучено до матеріалів справи письмові пояснення б/н від 19.03.2019 (вх. №4734)

В судовому засіданні 19.03.2019, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: громадянки України Васьковської Ольги Василівни та громадянки Литви ОСОБА_3, оголошувалась перерва до 17:00 год. 19.03.2019, про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянин Литви ОСОБА_9 в судове засідання 19.03.2019 не прибув, причин неприбуття не повідомив. Слід зазначити, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2018 була надіслана судом та вручена повноважному представнику третьої особи у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) та Договору між Україною і Литовською Республікою.

10.12.2018 на електронну адресу Господарського суду Тернопільської області від громадянина Литви ОСОБА_9 надійшло клопотання б/н від 07.12.2018 (вх. №22591), згідно якого останній просив суд підготовче засідання у даній справі проводити без його участі. Вказував, що інформацію по справі буде отримувати, як це зазначено в ухвалі, з офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень. З аналогічним клопотанням громадянин Литви ОСОБА_9 звертався до суду і 15.01.2019.

В судовому засіданні 19.03.2019 повноважний представник відповідача заяву б/н від 18.03.2019 (вх. №4687) про закриття провадження у даній справі підтримав в повному обсязі з викладених у ній підстав.

Повноважний представник позивача згадану вище заяву вважає безпідставною та такою, що до задоволення не підлягає. Просить суд врахувати, що з даним позовом Банк звернувся ще у 2012 році та до належного суду. Справа перебуває на новому розгляді. Окрім того, звертає увагу на приписи ст. 207 ГПК України.

Розглянувши заяву відповідача б/н від 18.03.2019 про закриття провадження у справі, суд вважає її такою, що не підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В силу приписів ст. 2 ГПК України (чинна редакція) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права.

Згідно з ст. ст. 2, 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Європейський суд неодноразово засвідчував, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Предметом судового розгляду у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним з метою забезпечення виконання зобов'язань фізичних осіб - Васьковської О.В., ОСОБА_7, ОСОБА_8 за Кредитними договорами.

Судом встановлено, що з позовом до Фізичної особи - підприємця Васьковської Ольги Василівни про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі звернулось до Господарського суду Тернопільської області 20.04.2012 (згідно відтиску штемпеля вхідної кореспонденції суду на позовній заяві).

Відповідно до ст. 4 ГПК України (редакція, що діяла на час звернення позивача до суду) господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Ст. 3 ГПК України (чинна редакція) передбачає, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Поряд із цим, ч. 3 ст. 3 ГПК України (чинна редакція) визначає, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже судом під час розгляду судових справ застосовується правило дії процесуальної норми у часі, відповідно до якої застосовується закон, чинний на час вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, визначення юрисдикції, у порядку якої має розглядатися спір, вирішується судом на стадії відкриття (порушення) провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України (редакція, що діяла на час звернення позивача до суду) суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

В силу приписів ст. ст. 1, 2, 21 (редакція, що діяла на час звернення позивача до суду) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу

Тобто чинне на момент звернення позивача з даним позовом до суду процесуальне законодавство критеріями належності справи до господарського судочинства визначало суб'єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Підвідомчість господарських справ визначалась ст. 12 ГПК України (редакція, що діяла на час звернення з позовом до суду). Зокрема, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів та інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів (п. 1 ч. 1 ст. 12).

З наведеного вбачається, що на час звернення позивача до суду та порушення провадження справа № 3/27/5022-316/2012 як за суб'єктним складом сторін, так і за характером спірних правовідносин підлягала розгляду в порядку господарського судочинства.

Визначені ст. 20 ГПК України, в редакції Закону України №2147-ІІІ від 03.10.2017, зміни процесуального законодавства (особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів), якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, після порушення провадження у справі, зважаючи на дію законів у часі, на думку суду, не тягнуть за собою можливості закриття такого провадження та підлягають застосуванню судами у справах, провадження у яких відкрите після 15.12.2017.

Слід також зауважити, що судові рішення у даній справі вже переглядалися Верховним Судом під час дії Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону №2147-ІІІ віід 03.10.2017.

Ч. 4 ст. 300 ГПК України (межі розгляду справи судом касаційної інстанції) передбачено, що Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги та закриття провадження у справі (ст. 313 ГПК України).

Поряд із цим, Постановою Верховного Суду від 07.08.2018 рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.11.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у справі № 3/27/5022-316/2012 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області не із підстав порушення судами правил юрисдикції, а з огляду на неповне дослідження усіх обставин справи.

Наведене, на думку суду, також спростовує доводи представника відповідача про необхідність закриття провадження у справі № 3/27/5022-316/2012 з огляду на те, що остання не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, в задоволенні заяви б/н від 18.03.2019 (вх. №4687) суд відмовляє.

Судом враховано, що аналогічна правова позиція, зокрема щодо неможливості закриття провадження у зв'язку із зміною законодавства після відкриття провадження у справі, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №478/2192/13-ц від 12.09.2018.

Окрім того, в силу приписів ч. 5 ст. 176 ГПК України на суд покладено обов'язок повідомляти учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

Розгляду справи по суті не перешкоджає неявка учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце засідання (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

Як уже зазначалось вище, учасником справи - третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача є громадянин Литви - ОСОБА_7 (постійне місце проживання: АДРЕСА_3).

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За даних обставин, беручи до уваги неявку в судове засідання 19.03.2019 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянина Литви ОСОБА_9, наявність в матеріалах справи клопотання останнього про розгляд без його участі справи в підготовчому засіданні, з метою повного та всебічного розгляду справи, забезпечення принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві, надання учасникам судового процесу передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, не переходячи до розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання згідно з нормами ст. 202 ГПК України.

Відповідно до ст. 367 ГПК у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція), до якої приєднались, зокрема, Литва (2 серпня 2000 року) та Україна (19 жовтня 2000 року).

Ст. 2 Конвенції передбачено, що кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках (ст. 3 Конвенції).

За змістом ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

а) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території;

б) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Сторона може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть, якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

а) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією;

б) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

с) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (ч. 2 ст. 367 ГПК України).

Відповідно до ст. 2 Договору між Україною та Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 07.07.1993 (дата набуття чинності 20.11.1994 - далі Договір) установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах, відповідно до положень цього Договору. Інші установи, що потребують правової допомоги на території іншої держави, подають клопотання про неї через відповідні органи юстиції.

Ст. 4 Договору встановлено, що при наданні правової допомоги установи Договірних сторін, зносяться одна з одною через свої центральні органи, якщо цим договором не передбачено інше. До центральних органів відносяться: з боку України - Міністерство юстиції та Генеральна Прокуратура, а з боку Литовської Республіки - Міністерство юстиції, Генеральна прокуратура.

Відповідно до ст. 5 Договору клопотання про надання правової допомоги і додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони і до них додаються завірені копії перекладу на мову іншої Договірної Сторони або російську мову. Переклад завіряється офіційним перекладачем або нотаріусом, або посадовою особою запитуючої установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони.

П. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

За даних обставин, суд вважає за необхідне звернутися до Центрального органу Литовської Республіки - Міністерства юстиції Литовської Республіки із судовим дорученням про вручення судового документа - ухвали суду від 19.03.2019.

Враховуючи вказані вище положення Договору між Україною і Литовською Республікою та Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень № 1092/5/54 від 27.06.2008, з наступними змінами, з метою дотримання встановлених чинним законодавством України приписів щодо належного повідомлення учасників справи (третіх осіб) про дату, час та місце розгляду спору, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача здійснити офіційний переклад даної ухвали (два примірники), Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та зворотної сторони прохання "Підтвердження" (два примірники), Короткого викладу документа, що підлягає врученню (два примірники) на російську мову.

Згідно з п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1092/5/54 від 27.06.2008, у разі якщо запитувана держава за вручення документів вимагає оплату, до пакета документів додається копія платіжного доручення (інформація про розмір оплати та реквізити для перерахування коштів розміщені на офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: www.hcch.net).

Відповідно до даних на офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права (https://www.hcch.net/en/states/authorities/details3/?aid=265) за вручення документів, Міністерство юстиції Литовської Республіки стягує плату в розмірі 110 Євро, яку необхідно сплатити на наступні банківські реквізити:

Chamber of Judicial Officers of Lithuania

Address: Konstitucijos Ave. 15, LT-09319 Vilnius, Republic of Lithuania

Account No. LT92 4010 0424 0031 5815, AB "DnB bankas",

bank code 40100 Data accumulated and stored in the Register of Legal Entities, code 126198978

Tel. +370 5 2750067, +370 5 275 0068

E-mail:

Website: www.antstoliurumai.lt

У листі Міністерства юстиції України Вищому господарському суду "Щодо надання роз'яснень" №v0039359-05 від 04.10.2004 зазначено, зокрема, що витрати по перекладу документів, а також оплаті за їх вручення, на стадії судового розгляду повинна нести заінтересована сторона, а після розгляду справи, згадані витрати повинні розподілятись відповідно до вимог ч. 5 ст. 49 ГПК України.

Таким чином, позивачу необхідно надати оригінал платіжного доручення про сплату 110 Євро на вищевказані реквізити за надання послуг щодо вручення документів Міністерством юстиції Литовської Республіки.

В силу приписів п. 4 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З огляду на те, що суд зобов'язаний звернутися з клопотанням про надання правової допомоги щодо вручення судових документів третім особам по справі до Міністерства юстиції Литовської Республіки (Gedimino Avenue, 30/1 LT-01104 Vilnius, Lithuania), провадження у справі №3/27/5022-316/2012 підлягає зупиненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 50, 113-117, 195, 228, 229, 232-235, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), Договором між Україною і Литовською Республікою, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Васьковської Ольги Василівни б/н від 18.03.2019 (вх. №4687) про закриття провадження у справі № 3/27/5022-316/2012 відмовити.

2. Розгляд справи № 3/27/5022-316/2012 по суті відкласти на 10:00 год. 09.10.2019.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: вул. Кн. Острозького, 14а, м. Тернопіль (зал судових засідань № 3, 5 -й поверх).

3. Громадянина Литовської Республіки ОСОБА_7 повідомити про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965).

3. Надіслати позивачу ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019, Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та зворотну сторону прохання "Підтвердження", Короткий виклад документа (по 2 примірники кожного) та зобов'язати останнього в строк до 08 квітня 2019 року надати господарському суду засвідчений офіційним перекладачем або нотаріусом переклад на російську мову:

- ухвали суду від 19.03.2019 (у двох примірниках);

- Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та зворотної сторони прохання "Підтвердження" - 2 примірники;

- Короткого викладу документа - 2 примірники та повернути оригінали вказаних документів.

3. Зобов'язати позивача у строк до 08.04.2019 надати суду:

- оригінал платіжного доручення про сплату збору в розмірі 110 (сто десять) євро за надання послуг з вручення судових документів Міністерством юстиції Литовської Республіки громадянину Литовської Республіки ОСОБА_7 на наступні банківські реквізити:

Chamber of Judicial Officers of Lithuania

Address: Konstitucijos Ave. 15, LT-09319 Vilnius, Republic of Lithuania

Account No. LT92 4010 0424 0031 5815, AB "DnB bankas",

bank code 40100 Data accumulated and stored in the Register of Legal Entities, code 126198978

Tel. +370 5 2750067, +370 5 275 0068

E-mail:

Website: www.antstoliurumai.lt

4. Після надходження від позивача зазначених вище документів надіслати їх безпосередньо до Центрального органу Литовської Республіки - Міністерства юстиції Литовської Республіки (Gedimino Avenue, 30/1 LT-01104 Vilnius, Lithuania).

5. Запропонувати учасникам судового процесу до дати проведення судового засідання подати (надіслати) суду: заяви з процесуальних питань (при наявності).

6. Провадження у справі №3/27/5022-316/2012 зупинити.

7. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

8. Ухвала суду в частині зупинення провадження у справі підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання), через Господарський суд Тернопільської області, в іншій частині - не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

9. Копію ухвали направити сторонам та третім особам у справі - громадянці України Васьковській О.В. та громадянці Литви ОСОБА_3 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.03.2019

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.М. Гирила