ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2019 р. Справа № 914/461/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б. розглянув заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Садівничого кооперативу власників «Зелений Гай-1», с.Бережани Пустомитівського району Львівської області заборгованості в розмірі 11 380,95 грн по Договору про постачання електричної енергії №68944 від 17 жовтня 2006 року.

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго», м.Львів, звернулось до господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Садівничого кооперативу власників «Зелений Гай-1», с.Бережани Пустомитівського району Львівської області заборгованості в розмірі 11 380,95 грн. заборгованості, з якої: 8 613,49 грн основний борг, 1 536,27 грн пеня, 309,45 грн 3% річних, 921,74 грн інфляційні втрати, по Договору про постачання електричної енергії №68944 від 117 жовтня 2006 року.

Розглянувши подану заяву, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення у звязку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків. Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із положень ст. 152 (п. 8 ч. 1) та ст. 155 (п. 7. ч. 1) Господарського процесуального кодексу України вбачається, що з матеріалів поданої заяви суд повинен встановити наявність чи відсутність виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, не розглядаючи обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; відповідно до п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України - якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається з п.4 Додатку №2 до Договору про постачання електричної енергії №68944 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/ або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період враховуються суми проведеної в попередніх та поточному розрахунковому періодах оплати споживання електроенергії за поточний розрахунковий період.

Рахунки на оплату платежів, передбачених даним Договором, виписуються Постачальником електричної енергії та надаються Споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку (п.7 Додатку №2 до Договору).

У п.8.3 Договору погоджено, що додатки до цього договору №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», №10 «Розрахунок втрат електроенергії в мережах споживача» дійсні у разі їх погодження із електропередавальною організацією.

Відповідно до п.п.8.4.3 Договору, додатки до цього договору №1 «Обсяги споживання електричної енергії споживачу та субспоживачу», №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», №10 «Розрахунок втрат електроенергії в мережах споживача» дійсні у разі їх доведення до відома основного споживача.

Пункт 9.1 Договору містить перелік додатків до Договору №68944.

До Заяви, яка поступила на розгляд, заявником не долучено всіх додатків до Договору, лише долучено додатки №№2,3,6,9. Крім того, як вбачається з долученої до заяви копії додаток №9 до Договору - «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», всупереч наведеним вище умовам в п.п.8.3; 8.4.3 цей додаток не погоджений електропередавальною організацією та споживачем.

Як вбачається з умов п.7.5 Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» оформляються такі документи: 1. акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції); 2. акт результатів замірів електричної потужності.

При цьому, відповідно до п.3 Додатку №9 до Договору «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», про який зазначено вище, колонка «Назва об»єкту» та «Адреса» у Переліку об»єктів і точок комерційного обліку Споживача та Акті про використану електричну енергію повинні співпадати.

Відповідно до п.8 Додатку №2 до Договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини витрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається згідно з умовами договору за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»,

За Договором №68944 від 17.10.2006 про постачання електричної енергії споживачем є Садівниче товариство співвласників «Зелений Гай»; договір укладено від споживача головою правління ОСОБА_1, яка діє на підставі статуту; юридична адреса споживача (п.10 Договору): Львівська область, Пустомитівський район, с.Бережани.

В Переліку об»єктів і точок комерційного обліку Споживача зазначена «Назва об»єкту» - СТ «Зелений Гай», «Адреса» - м.Львів-Бережани. Перелік підписаний ОСОБА_1 та завірений печаткою Садівничого товариства «Зелений Гай».

В Актах про використану електричну енергію, які в копіях заявник долучив до заяви, відомості про «Назву об»єкту» та «Адресу» - відсутні. Акти про використану електричну енергію (за період, яких вказує заявник у заяві) в графах «Споживач» не містять відомостей про особу, підпис якої проставлено в них ( її прізвище, ім»я, по-батькові, посадове становище) що унеможливлює ідентифікувати особу споживача яка підписала Акти, у яких містяться дані про кількість спожитої електричної енергії, які (дані) у подальшому використані заявником при розрахунку вартості спожитої електричної енергії у рахунках на оплату. Крім того, в графах «Актів про використану електричну енергію» відсутні печатки споживача, хоча як вбачається з форми Актів, графа «Споживач» мала б містити не лише підпис та дані про прізвище, ім»я та по-батькові особи споживача, яка підписує Акти, а й печатки споживача.

Відповідно до п. 9.4 Договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2006. Договір вважається щоразу продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.

У п.9.7 Договору зазначено «Особливі умови»: Додатки:4,7а(7б),12 відсутні в договорі. Термін дії договору визначається терміном дії гарантійного листа та терміном дії технічних умов.

До заяви не долучено гарантійного листа та технічних умов.

Пунктом 6 Додатку №2 до Договору передбачено, що рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Заявник посилається на те, що в порушення умов договору, відповідач не здійснював вчасно оплати за поставлену йому електричну енергію у повному обсязі, зокрема, за період липень 2017 року лютий 2019 року заборгованість за спожиту електричну енергію становить 8613,49 грн.

Суд звертає увагу, що до заяви не долучено доказів надання (надіслання ) споживачу рахунків за грудень 2017, січень 2018 року, як це передбачено умовами договору, адже рахунки на оплату надсилались споживачу на адресу хут.Бережани, Тернопільський район, Тернопільська область (така адреса споживача вказана і в самих рахунках заявника), що не відповідає відомостям про місцезнаходження споживача у Договорі та відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних- осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, строк виконання споживачем грошового зобов»язання з оплати спожитої електричної енергії у 5 операційних днів має обчислюватись з дати отримання ним рахунку на оплату.

Дана обставина не дає суду можливості встановити та дослідити твердження заявника про настання строку проведення розрахунків за спожиту електричну енергію згідно договору.

Крім того, до заяви заявником не долучено жодного доказу (банківських виписок по рахунку позивача, копій платіжних доручень) на підтвердження доводів заявника про часткове погашення споживачем заборгованості за спожиту в спірному періоді електроенергію (вчинення споживачем часткових оплат за спожиту електричну енергію в сумах, які відображені в графах розрахунку боргу «оплачено за місяць» та «сума оплати»).

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені судом факти, суд прийшов до висновку про недоведеність з боку заявника існування заборгованості боржника перед заявником у сумі 8 613,49 грн. доданими до заяви про видачу наказу доказами.

Окрім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частини 2 статті 251 ЦК України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов»язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина 2 статті 252 ЦК України). Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до положень статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання відбувається в межах шести місяців від дня, коли зобов»язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заявник нараховує пеню починаючи з 01.09.2018 від суми основаного боргу 8 613,49 грн., однак із відомостей, які вказує заявник у розрахунку основного боргу не вбачається, що дата 01.09.2018 є початком прострочення грошового зобов»язання зі сплати суми основного боргу 8 613,49 грн.

Крім того, відсутність доказів на підтвердження платежів з боку споживача, відсутність відомостей про призначення коштів, в сукупності не підтверджує правильність проведених заявником розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат. Однак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 8, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 152 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Садівничого кооперативу власників «Зелений Гай-1», с.Бережани Пустомитівського району Львівської області заборгованості в розмірі 11 380,95 грн по Договору про постачання електричної енергії №68944 від 17 жовтня 2006 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кітаєва С.Б.