СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р. Справа № 922/1317/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом та 2-го відповідача за зустрічним позовом - адвокат Дородних С.В., посвідчення НОМЕР_1 від 31.01.2018 року, ордер ДН №020754 від 05.05.2018 року, свідоцтво НОМЕР_1 від 31.01.2018 року;

1-го відповідача - відсутній;

2-го відповідача за первісним та за зустрічним позовом - адвокат Синько А.В., довіреність від 11.03.2019 року, свідоцтво НОМЕР_2 від 31.08.2018 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін Харків» (вх.№1683/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у справі №922/1317/18, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Светлічний Ю.В.), повний текст якого складено 23.07.2018 року

за первісним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.Харків

до 1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків", м. Харків

про повернення майна

та за зустрічним позовом 1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків", м. Харків

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Харків

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення пені

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року первісний позов ФОП ОСОБА_3 до відповідачів: 1) ФОП ОСОБА_4; 2) ТОВ «Аптека низьких цін Харків» про повернення майна - задоволено повністю; зобов'язано ФОП ОСОБА_4 повернути ФОП ОСОБА_3, майно з оренди - нежитлові приміщення АДРЕСА_2, площею 94,4 кв.м. шляхом підписання акту приймання-передачі згідно договору оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року; зобов'язано ТОВ «Аптека низьких цін Харків» усунути перешкоди в користуванні майном - нежитловими приміщеннями АДРЕСА_2, площею 94,4 кв.м., шляхом їх звільнення; стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1762,00 грн.; стягнуто з ТОВ «Аптека низьких цін Харків» на користь ФОП ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1762,00 грн.; у задоволенні зустрічного позову позивачів: 1) ФОП ОСОБА_4 та 2) ТОВ "Аптека низьких цін Харків" до відповідача: ФОП ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням та стягнення 142766,00 грн. - відмовлено; судові витрати за зустрічним позовом покладено на позивачів за зустрічним позовом: 1) ФОП ОСОБА_4 та 2) ТОВ "Аптека низьких цін Харків".

ТОВ «Аптека низьких цін Харків» з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.08.2018 року повністю та прийняти нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити та зобов'язати ФОП ОСОБА_3 відновити електропостачання та водопостачання до нежитлового приміщення аптечного закладу, зазначаючи про те, що ФОП ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

Оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також були порушені та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до незаконного та необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню у повному обсязі.

Дія договору оренди від 01.05.2015 року №1/2015-05/Х та договору суборенди від 01.05.2015 року №2/2015-05/Х триває, тому апелянт на законних підставах перебуває в орендованих приміщеннях, оскільки про припинення договору відповідачів фактично повідомлено не було, у зв'язку з тим, що жодного з переліченого в рішенні звернень, відповідачами отримано не було.

З доданого до заяви опису вкладення вбачається, що ФОП ОСОБА_3 направлено саме заяву (повідомлення про закінчення строку дії договору), з вказаного опису неможливо встановити що ФОП ОСОБА_4 було належним чином повідомлено саме про припинення дії договору чи про наявність заперечень щодо продовження строку дії договору.

Господарський суд першої інстанції помилково поклав обов'язок доказування факту неотримання (тобто відсутності факту вручення повідомлень) на відповідача замість позивача - ФОП ОСОБА_3 за первісним позовом, оскільки згідно умов договору, обов'язок повідомити про припинення дії договору покладено на сторону, що ініціює припинення договору.

З 03.08.2018 року розпочато строк оренди за договором оренди нежилого приміщення (з відкладальною обставиною) №3/2015-05/Х від 01.05.2015 року в порядку п. 1.4 договору, у зв'язку з припиненням договору оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року з 04.08.2018 року через смерть орендаря ОСОБА_4

Останнім днем дії договору оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року є 02.08. 2018 року, а строк дії договору оренди нежилого приміщення (з відкладальною обставиною) №3/2015-05/Х від 01.05.2015року розпочато з 03 .08. 2018 року.

Перебування ТОВ «Аптека низьких цін Харків» в орендованому приміщенні цілком законно, оскільки має відповідні правові підстави, а ФОП ОСОБА_3 незаконно чинить перешкоди у користуванні орендованим приміщенням шляхом відключення приміщення від водопостачання та електричної енергії.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2018 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Аптека низьких цін Харків" на рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у справі; сторони зобов'язано надати суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу.

03.09.2018 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання (вх.№6835) про забезпечення проведення судових засідань у справі у режимі відеоконференції через господарський суд Запорізької області, яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 року призначено апеляційну скаргу на 02.10.2018 року до розгляду; доручено господарському суду Запорізької області забезпечити проведення відеоконференції у справі.

04.09.2018 року на адресу суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6852), в якому останній просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, який долучений до матеріалів справи.

05.09.2018 року на адресу суду від особи, яка вважає себе правонаступником ФОП ОСОБА_4 - ФОП ОСОБА_5, яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_4, надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№6897), в якому заявниця просить залучити до участі у справі правонаступника ФОП ОСОБА_4 - ФОП ОСОБА_5; провадження у справі зупинити через смерть ОСОБА_4, строком не менше шести місяців до залучення до участі у справі правонаступника, який потрібен для набуття ОСОБА_5 статусу правонаступника ОСОБА_4 та залучення її до участі у справі в якості сторони по справі - відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, яке долучено до матеріалів справи.

Додатками до вказаного клопотання є завірені ОСОБА_5 копії наступних документів: свідоцтва про смерть ОСОБА_4, серія НОМЕР_3; заяви ОСОБА_5 від 29.08.2018 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. про прийняття спадщини ОСОБА_4; витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.08.2018 року щодо реєстрації факту смерті спадкодавця ОСОБА_4; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації 20.05.2013 року ФОП ОСОБА_5; свідоцтва про народження ОСОБА_5; паспорту громадянки ОСОБА_5, які долучено до матеріалів справи (а.с.81-89,т.2).

В обґрунтування клопотання заявниця вказує на те, що вона є донькою та спадкоємницею ОСОБА_4, який був стороною у даній справі та помер ІНФОРМАЦІЯ_1; ФОП ОСОБА_4 належало процесуальне право оскаржити рішення місцевого господарського суду, у зв'язку з чим заявниця вважає, що в якості його правонаступника вона має право реалізувати всі права та обов'язки, що належали останньому у даній справі.

Також, вказує на те, що наразі наявні усі необхідні умови для залучення її до участі у справі як правонаступника ФОП ОСОБА_4, оскільки заявниця має аналогічний ФОП ОСОБА_4 статус фізичної особи - підприємця, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Істоміну О.А. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Сіверін В.І.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.10.2018 року розгляд справи відкладено на 25.10.2018 року; задоволено клопотання ТОВ "Аптека низьких цін Харків" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; доручено господарському суду Запорізької області забезпечити її проведення.

Відповідно до Указів Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та від 28.09.2018 року № 295/2018 "Про переведення суддів", а також ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 31 ГПК України, справу було передано до Східного апеляційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2018 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Слободін М.М., суддя Дучал Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2018 року прийнято справу №922/1317/18 до провадження Східного апеляційного господарського суду; призначено справу до розгляду на 21.11.2018 року; доручено господарському суду Запорізької області забезпечити її проведення в режимі відеоконференції.

13.11.2018 року на адресу суду від позивача за первісним позовом та 2-го відповідача за первісним позовом надійшла заява про затвердження мирової угоди (вх.№1036), в якій останні просять затвердити мирову угоду у справі №922/1317/18 на викладених в ній умовах, укладену між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків", посвідчену 13.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю.,яка долучена до матеріалів справи.

За умовами мирової угоди, укладеної між ФОП ОСОБА_3(«Сторона-2») та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" («Сторона-1») та посвідченої 13.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., передбачено, зокрема, таке.

Сторони зобов'язуються після підписання та посвідчення мирової угоди, 13.11.2018 року підписати у 3-х примірниках Акт прийому-передачі нежилого приміщення з оренди згідно з договором №3/2015-05/Х оренди нежилого приміщення (з відкладальною обставиною) від 01.05.2015 року (далі-Акт), за яким «Сторона-1» зобов'язується передати, а «Сторона-2» зобов'язується прийняти з оренди нежиле приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, в літ. «А-1», загальна площа: 94,4 кв.м.

Також сторони зобов'язані зазначити дату та місце складання Акту, з указанням сторін Акту:ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ФОП ОСОБА_3, з одного боку, та ОРЕНДАР: ТОВ "Аптека низьких цін Харків".

Сторони зобов'язані фактично відобразити показання лічильників електроенергії, холодної води, газу. Відобразити наявність кондиціонеру, марки DAIKIN-2 (дві) од. в робочому стані.

Акт прийому-передачі нежилого приміщення з оренди згідно з договором №3/2015-05/Х оренди нежилого приміщення (з відкладальною обставиною) від 01.05.2015 року є невід'ємною частиною мирової угоди.

Протягом 10-ти днів від дня набрання чинності мировою угодою, «Сторона-2» зобов'язується прийняти грошові кошти сплачені ФОП ОСОБА_4 в розмірі 150 280 грн. за період квітень-липень 2018 року як орендну плату за договором оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року з депозитного рахунку нотаріуса Харківського міського нотаріального округу 45 Харківської області ОСОБА_10.

«Сторона-2» з моменту підписання мирової угоди та у випадку належного її виконання «Стороною-1» не матиме та не буде мати у майбутньому жодних майнових та будь-яких інших претензій до «Сторони-1», ФОП ОСОБА_4 та його спадкоємців будь-яких грошових та інших вимог, претензій тощо, пов'язаних з приміщенням, його використанням, поверненням, тощо. «Сторона-1» також з моменту підписання мирової угоди та у випадку належного її виконання «Стороною-2» не матиме та не буде мати у майбутньому жодних майнових та будь-яких інших претензій до «Сторони-2».

Судові витрати за позовом ФОП ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" про повернення майна покладаються на «Сторону-2».

Судові витрати за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" до ФОП ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням шляхом припинення дій, які порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, стягнення пені покладаються на «Сторону-1».

Компенсації судових витрат Сторони не здійснюють.

Також, у заяві про затвердження мирової угоди заявники просять визнати нечинним рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у даній справі та закрити провадження у справі.

20.11.2018 року на адресу суду апеляційної інстанції від ФОП ОСОБА_5, яка вважає себе правонаступником ФОП ОСОБА_4 та яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_4, надійшло клопотання (вх.№1376), в якому заявниця просить затвердити мирову угоду у даній справі на викладених в ній умовах, укладену між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків", посвідчену 13.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., визнати нечинним рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у даній справі та закрити провадження у справі, яке долучено до матеріалів справи.

Також, у вказаному клопотанні ФОП ОСОБА_5 зазначає на те, що не наполягає на задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 року оголошено перерву у розгляді справи до 13.12.2018 року; доручено господарському суду Запорізької області забезпечити її проведення в режимі відеоконференції.

11.12.2018 року на адресу суду від апелянта надійшла заява (вх.№2256), в якій останній просить затвердити мирову угоду у даній справі на викладених в ній умовах, укладену між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків", посвідчену 13.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., визнати нечинним рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у даній справі та закрити провадження у справі, яка долучена до матеріалів справи.

11.12.2018 року на адресу суду від ФОП ОСОБА_5, яка вважає себе правонаступником ФОП ОСОБА_4 та яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_4, надійшла заява про відкликання клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№2257), в якому заявниця відкликає клопотання про зупинення провадження у справі, яку долучено до матеріалів справи.

Також, заявниця просить затвердити мирову угоду у даній справі на викладених в ній умовах, укладену між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків", посвідчену 13.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., визнати нечинним рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у даній справі та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні 13.12.2018 року представники позивача за первісним позовом та 2-го відповідача за первісним та зустрічним позовом просили затвердити мирову угоду у справі на викладених в ній умовах, укладену між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків", посвідчену 13.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., визнати нечинним рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у даній справі та закрити провадження у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 року з урахуванням ухвали від 15.03.2019 року зупинено провадження у справі №922/1317/18 на підставі п.1 ч. 1 статті 227 ГПК України, до здійснення правонаступництва та залучення до участі у справі правонаступника ФОП ОСОБА_4.

Зупиняючи провадження у справі колегія суддів виходила з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 04.08.2018 року, серія НОМЕР_4.

ОСОБА_5 є донькою та спадкоємцем ОСОБА_4 і прийняла спадщину, та має намір набути статусу правонаступника ОСОБА_4 у справі №922/1317/17 з усіма правами та обов'язками, що належали ФОП ОСОБА_4( а.с. 82 т.2).

Прийняття спадщини ОСОБА_5 підтверджується заявою про прийняття спадщини від 28.08.2018 року та Витягом зі Спадкового реєстру.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Предметом первісного позову є зобов'язання повернути майно з оренди - шляхом підписання акту приймання - передачі згідно договору та зобов'язання усунути перешкоди в користуванні майном, шляхом їх звільнення, а предметом зустрічного позову є зобов'язання відновити електропостачання та водопостачання до нежитлового приміщення та стягнення пені.

З огляду на положення ст.ст. 178, 1218, 1220, 1270 ЦК України, п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», ч. 2 ст.4, ч.1 ст. 20 ГПК України; те, що правовідносини, що склалися між сторонами у справі за спірним договором допускають правонаступництво; факту смерті сторони у справі ОСОБА_4; беручи до уваги те, що затвердження мирової угоди може вплинути на права та обов'язки ФОП ОСОБА_5, як правонаступника ФОП ОСОБА_4 та яка не набула статусу правонаступника, що виключало її участь у справі на той час; те, що мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, в тому числі і правонаступника ОСОБА_4, який брав участь у справі як ФОП ОСОБА_4 та був стороною у справі: 1-им відповідачем за первісним позовом та 1-им позивачем за зустрічним позовом та який помер, а також які можуть виникнути у майбутньому, а вирішення питання щодо затвердження мирової угоди можливе лише за участю правонаступника, провадження у справі підлягало зупиненню до здійснення правонаступництва та залучення до участі у справі правонаступника ФОП ОСОБА_4

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2019 року з урахуванням ухвали від 15.03.2019 року було поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги ТОВ «Аптека низьких цін Харків» на рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у даній справі, оскільки, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини сплив, зобов'язано сторони у справі повідомити суд апеляційної інстанції щодо здійснення правонаступництва ОСОБА_4, розгляд скарги призначено на 13.02.2019 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Дучал Н.М. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін В.І.

В судове засідання 13.02.2019 року представники учасників справи не з'явилися, відомостей щодо належного їх повідомлення про дату, час і місце судового засідання до суду апеляційної інстанції не надходило.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 року з урахуванням ухвали від 15.03.2019 року відкладено розгляд апеляційної скарги на 11.03.2019 року; доручено господарському суду Запорізької області забезпечити проведення відеоконференції у справі; учасників справи - ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" зобов'язано в строк до 07.03.2019 року повідомити Східний апеляційний господарський суд щодо здійснення правонаступництва ОСОБА_4.

19.02.2019 року ТОВ «Аптека низьких цін Харків» звернулось до суду апеляційної інстанції з клопотанням про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, проведення якої просило доручити господарському суду Запорізької області (вх.1795), яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року з урахуванням ухвали від 15.03.2019 року клопотання ТОВ «Аптека низьких цін Харків» (вх.№1795) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції залишено без задоволення.

25.02.2019 року на адресу суду від ТОВ «Аптека низьких цін Харків» надійшло клопотання, в якому останнє просить затвердити мирову угоду від 13.11.2018 року на викладених в ній умовах, визнати нечинним рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року та закрити провадження у справі, до якого додано засвідчену ТОВ «Аптека низьких цін Харків» копію довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. від 19.02.2019 року №238/02-14, про те, що громадянка ОСОБА_5, у відповідності до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України прийняла спадщину громадянина ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та у відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом, як донька померлого ОСОБА_4. та, що свідоцтво про право на спадщину ще не видавалось (вх.№2043), яке долучено до матеріалів справи.

25.02.2019 року на адресу суду від ФОП ОСОБА_5 та яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_5 надійшло клопотання, аналогічне за змістом клопотанню за вх.№2043 - ТОВ «Аптека низьких цін Харків», до якого додано в оригіналі довідку приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. від 19.02.2019 року №238/02-14 (вх.№ 2071), яке долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.03.2019 року представник ТОВ «Аптека низьких цін Харків», не відмовляючись від апеляційної скарги, просив затвердити мирову угоду на викладених в ній умовах, закрити провадження у справі та визнати нечинним рішення господарського суду першої інстанції; представник ФОП ОСОБА_3 просив затвердити мирову угоду на викладених в ній умовах, закрити провадження у справі та визнати нечинним рішення господарського суду першої інстанції; обидва представники посилались на фактичне виконання умов мирової угоди щодо передачі з оренди нежитлових приміщень про що представником ФОП ОСОБА_3 надавався для огляду в судовому засіданні відповідний Акт.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

01.05.2015 року між ФОП ОСОБА_3 (далі- позивач за первісним позовом), як орендодавцем та ФОП ОСОБА_4 (далі - 1-ий відповідач за первісним позовом) як орендарем укладено договір оренди нежилого приміщення №1/2015- 05/Х, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених договором, нежитлові приміщення 1,2, 7, 7а, що розташовані на 1-му поверсі у будинку АДРЕСА_2, площею 94,4 кв.м, право власності на які належить позивачу.

Майно передавалось в оренду для розміщення аптечного закладу та здачу в суборенду (пункт 1.3 договору).

На виконання умов договору, об'єкт оренди був переданий орендареві по акту приймання-передачі від 01.05.2015 року.

Згідно з пп. 2.2.3. договору у разі припинення дії договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди у стані не гіршому, ніж він був одержаний, згідно з актом приймання-передачі.

Відповідно до п.5.1. договору сторони встановили, що договір оренди набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом 1093 календарних днів, тобто до 28.04.2018 року. Разом з тим, у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення договору за один місяць до закінчення строку його дії він вважається продовженим на такий самий строк і на таких самих умовах, що передбачені договором.

Крім того, 01.05.2015 року між позивачем (за первісним позовом), ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Аптека низьких цін Харків» (далі також - 2-ий відповідач за первісним позовом) був укладений договір оренди нежитлового приміщення (з відкладальною обставиною) №3/2015-05/Х, згідно з яким орендодавець приймає на себе обов'язок передати, а орендар прийняти у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених договором, нежитлові приміщення 1, 2, 7, 7а, розташовані на 1-му поверсі у будинку АДРЕСА_2, площею 94,4 кв.м, право власності на які належить позивачу.

Пунктом 1.4 договору сторони встановили відкладальну обставину - обов'язок Орендодавця передати приміщення Орендарю за Договором виникає з наступного календарного дня після дня припинення з будь-яких причин дії Договору У9І/2015-05/Х оренди нежитлового приміщення від 01.05.2015 року, укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4.

Позивач (за первісним позовом) зазначає, що згідно п. 5.1 договору оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х, направив поштою 1-му відповідачеві (за первісним позовом) заяву від 14.03.2018 року вих.№02 (відправлення №689), якою повідомив останнього, про припинення дії договору оренди 28.04.2018 року. Також, він звернувся до 2-го відповідача (за первісним позовом) із заявами від 14.03.2018р., від 26.03.2018 року та від 20.04.2018 року, якими повідомив про припинення договору оренди нежитлового приміщення (з відкладальною обставиною) №3/2015-05/Х з 28.04.2018 року.

Проте, відповідачі (за первісним позовом) безпідставно надалі продовжили користуватись нежитловими приміщеннями 1, 2, 7, 7а на 1-му поверсі у будинку АДРЕСА_2, площею 94,4 кв.м., приміщення не звільнили.

Відповідачі (за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом) зазначають про те, що вони не були належним чином повідомлені про припинення строку дії договору, а тому договір оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х є продовженим, та є законні підстави для зайняття орендованого приміщення, а дії по відключенню відповідачів від електропостачання та водопостачання є неправомірними та позивачі за зустрічним позовом просили зобов'язати ФОП ОСОБА_3 відновити електропостачання та водопостачання до нежитлового приміщення аптечного закладу ТОВ "Аптека низьких цін Харків" за адресою: АДРЕСА_2, літ. А-1, приміщення №1, 2, 7, 7а, площею 94,4 кв.м. Також, 1-ий позивач за зустрічним позовом просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 пеню згідно п.2.1.4. договору оренди за період з 29.04.2018 року по 07.06.2018 року у розмірі 142766,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення з відповідними позовами до господарського суду Харківської області.

18.07.2018 року господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов'язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, господарський суд першої інстанції виходив з наступного.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарський суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, вірно встановив та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди).

Відповідно до частини першої статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що майно передавалось в оренду для розміщення аптечного закладу та здачу в суборенду (пункт 1.3 Договору).

На виконання умов договору, об'єкт оренди був переданий орендареві по акту приймання-передачі від 01.05.2015 року.

За статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Приписами частини першої статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Також, за матеріалами справи, у зв'язку з відсутністю наміру продовжувати термін дії договору позивач (за первісним позовом) вирішив продати нежитлові приміщення (разом із земельною ділянкою) та реалізуючи своє право, визначене умовами п. 5.1 договору оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х, ФОП ОСОБА_3 направив поштою ФОП ОСОБА_4 заяву від 14.03.2018 року вих.№ 02 (відправлення №689), якою повідомив останнього, про припинення дії договору оренди 28.04.2018 року.

Вказану заяву було направлено ФОП ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_4 за місцезнаходженням останього, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - АДРЕСА_3.

20.04.2018 року позивач повторно звернувся до 1-го відповідача (за первісним позовом) із заявою вих.№01 від 20.04.2018 року, відправлення №458), про відсутність свого наміру на пролонгацію договору оренди або укладання нового договору та повідомив 1-го відповідача (за первісним позовом) про необхідність повернення приміщення за актом приймання-передачі 29.04.2018 року о 11-00 за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 20.04.2018 року позивач (за первісним позовом) звернувся до 1-го відповідача (за первісним позовом) із заявою, в якій у зв'язку із своїм наміром продажу приміщення, що були об'єктом оренди, запропонував останньому реалізувати першочергове право орендаря на придбання приміщення (разом із земельною ділянкою) на умовах, викладених в заяві.

Разом з тим, у зв'язку із відсутністю наміру продовжувати термін дії договору №1/2015-05/Х оренди нежитлового приміщення від 01.05.2015 року (з відкладальною обставиною) позивач (за первісним позовом) заявами від 14.03.2018 року, від 26.03.2018 року та від 20.04.2018 року звернувся до 2-го відповідача (за первісним позовом), в яких повідомив ТОВ «Аптека низьких цін Харків» про припинення дії вказаного договору з 28.04.2018 року та запропонував реалізувати першочергове право орендаря на придбання приміщення (разом із земельною ділянкою) на умовах, викладених в заяві.

Відповідачами (за первісним позовом) не надано доказів щодо неотримання вказаних повідомлень.

Окрім того, відповідачі (за первісним позовом) посилались на те, що зазначені вище заяви про які зазначає позивач (за первісним позовом), що направлялись ним на адресу 1-го відповідача (за первісним позовом) ФОП ОСОБА_4 та заяви, що направлялись ним на адресу 2-го відповідача (за первісним позовом) ТОВ "Аптека низьких цін Харків" не є повідомленням позивачем (за первісним позовом) про відсутність наміру продовження строку дії договору оренди №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року.

Господарських суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані вище заяви є попередженням позивача (за первісним позовом) згідно п.5.1. договору про відсутність наміру продовжувати строк дії договору оренди №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року, а посилання на визначення іншої назви такого повідомлення, як зазначають відповідачі (за первісним позовом): "заява про припинення договору" не змінює змісту вказаних вище заяв, в яких чітко зазначено: "повідомляю про припинення строку дію договору та відсутність свого наміру на пролонгацію діючого договору або на укладання нового договору".

За змістом пункту 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найму) майна" №12 від 29.05.2013 року, статей 759, 763 і 764 ЦК України, ч. 2 ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти нього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Місцевим господарським судом врахована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 3-266гс16 при вирішенні спору щодо виселення орендаря після закінчення терміну дії договору оренди приміщень, де зазначено таке: при цьому норми Закону не містять вказівки про необхідність саме отримання такого повідомлення орендарем в строк до трьох місяців, а також про зобов'язання власника перевіряти вчасність надходження кореспонденції до адресата, а зазначається лише про обов'язок власника здійснити письмове попередження орендаря, що і було (власником) зроблено".

Отже, висновок господарського суду першої інстанції про те, що договір оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.03.2015 року припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який був укладений, а саме 28.04.2018 року та що є хибними твердження відповідачів (за первісним позовом) про те, що зазначений договір оренди продовжений, відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Приписами частини першої статті 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п.2.2.3. договору у разі припинення дії цього договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди у стані не гіршому, ніж він був одержаний, згідно з актом приймання-передачі.

Матеріалами справи підтверджено перебування 2-го відповідача (за первісним позовом) у належному позивачу приміщенні, про що свідчить, зокрема, ліцензія на роздрібну торгівлю лікарськими засобами від 11.11.2014 року № АЕ295155, видана Державною службою України з лікарських засобів ТОВ «Аптека низьких цін Харків», де у графі ліцензії «місце провадження діяльності» вказано: Аптека №14, АДРЕСА_2, дублікат якої розміщено в приміщенні аптеки; зайняття приміщення також не заперечувалось відповідачами (за первісним позовом) під час розгляду справи в господарському суді першої інстанції.

А за таких обставин, господарський суд першої інстанції правомірно вказав на те, що первісні позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та задовольнив їх, відмовивши у задоволенні зустрічного позову.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що після ухвалення судового рішення у даній справі, ОСОБА_4, який брав участь у справі як ФОП ОСОБА_4 та був стороною у справі: 1-им відповідачем за первісним позовом та 1-им позивачем за зустрічним позовом, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається зі свідоцтва про смерть виданого 04.08.2018 року, серія НОМЕР_4.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 від 29.08.2018 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. про прийняття спадщини ОСОБА_4 випливає, що ОСОБА_5 є донькою та спадкоємцем ОСОБА_4 і прийняла спадщину, та має намір набути статусу правонаступника ОСОБА_4 у справі №922/1317/17 з усіма правами та обов'язками, що належали ФОП ОСОБА_4

Прийняття спадщини ОСОБА_5 підтверджується окрім заяви про прийняття спадщини від 28.08.2018 року, також Витягом зі Спадкового реєстру.

Щодо клопотання, яке надійшло до суду апеляційної інстанції 05.09.2018 року від особи, яка вважає себе правонаступником ФОП ОСОБА_4 - ФОП ОСОБА_5, та яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_4 (вх.№6897), в якому заявниця окрім іншого, просить залучити до участі у справі правонаступника ФОП ОСОБА_4 - ФОП ОСОБА_5 в якості сторони по справі - 1-го відповідача за первісним позовом та 1-го позивача за зустрічним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання заявниця вказує на таке.

Вона є донькою та спадкоємцем ОСОБА_4, який був стороною у даній справі та помер ІНФОРМАЦІЯ_1; ФОП ОСОБА_4 належало процесуальне право оскаржити рішення місцевого господарського суду, а тому в якості його правонаступника вона має право реалізувати всі права та обов'язки, що належали останньому у даній справі; наявні усі необхідні умови для залучення її у справу як правонаступника ФОП ОСОБА_4, оскільки вона має аналогічний ФОП ОСОБА_4 статус фізичної особи - підприємця, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено про те, що процесуальне правонаступництво фізичних осіб має свої особливості. Стосовно фізичних осіб - підприємців та учасників корпоративних відносин, що є сторонами у справах або третіми особами, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, таке правонаступництво можливе за одночасної наявності двох умов: по-перше, коли відповідні правонаступники мають аналогічний правовий статус (зокрема, фізичних осіб - підприємців чи учасників корпоративних відносин), і, по-друге, існування даного статусу на момент вирішення господарським судом питання про процесуальне правонаступництво: сама лише можливість виникнення процесуального правонаступництва в майбутньому (наприклад, через передбачуване успадкування майна та виникнення у іншої особи в зв'язку з цим корпоративних прав) не може братися господарським судом до уваги.

Частиною 2 ст.4 ГПК України встановлено, що право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як зазначено вище, додатками до клопотання, яке надійшло до суду апеляційної інстанції 05.09.2018 року від особи, яка вважає себе правонаступником ФОП ОСОБА_4 - ФОП ОСОБА_5, та яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_4 (вх.№6897) є завірені ОСОБА_5 копії наступних документів: свідоцтва про смерть ОСОБА_4, серія НОМЕР_3; заяви ОСОБА_5 від 29.08.2018 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. про прийняття спадщини ОСОБА_4; витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.08.2018 року щодо реєстрації факту смерті спадкодавця ОСОБА_4; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації 20.05.2013 року ФОП ОСОБА_5; свідоцтва про народження ОСОБА_5; паспорту громадянки ОСОБА_5.

Разом з тим, підстав для залучення заявниці - ФОП ОСОБА_5, яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_4 до участі у даній справі як правонаступника ФОП ОСОБА_4, не має з огляду на наступне.

Так, з наданих ФОП ОСОБА_5, та завірених ОСОБА_5 копій зазначених вище документів зокрема вбачається таке.

Заява від 29.08.2018 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. про прийняття спадщини ОСОБА_4 була подана особою, прізвище якої - ОСОБА_5(а.с.82,т.2).

Особа, прізвище якої - ОСОБА_5 відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації від 20.05.2013 року зареєстрована як ФОП(а.с.84-85, т.2).

Прізвище - ОСОБА_5 збігається з прізвищем у паспорті громадянки ОСОБА_5(а.с.87,88, т.2).

Втім, прізвище особи, яка 05.09.2018 року звернулась з зазначеним вище клопотанням до суду апеляційної інстанції та яка вважає себе правонаступником ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5, що не збігається ані з прізвищем особи яка 29.08.2018 року звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4, ані з прізвищем особи, яка відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації від 20.05.2013 року зареєстрована як ФОП ОСОБА_5, що ставить під сумнів правомірність вимог ФОП ОСОБА_5 щодо її залучення до участі у розгляді даної справи як правонаступника ФОП ОСОБА_11.

Окрім того, згідно ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У ч. 1 ст. 80 ГПК України зазначено про те, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 року, 08.02.2019 року та від 13.02.2019 року учасників справи - ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" було зобов'язано повідомити Східний апеляційний господарський суд щодо здійснення правонаступництва ОСОБА_4.

Таких доказів до суду апеляційної інстанції учасники справи не надали.

25.02.2019 року ТОВ «Аптека низьких цін Харків» надано засвідчену товариством копію довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. від 19.02.2019 року №238/02-14, з якої вбачається, що особа, прізвище якої ОСОБА_5, прийняла спадщину громадянина ОСОБА_4, однак, свідоцтво про право на спадщину ще не видавалось.

А за таких обставин, не можливо взяти до уваги як заяву ФОП ОСОБА_5, яка зазначає своє дівоче прізвище -ОСОБА_4 щодо залучення її до участі у даній справі як правонаступника ФОП ОСОБА_4 - за вх.№ 6897, так і всі подальші заяви та клопотання цієї особи за вх. №1376,вх.№2257 та вх. № 2071, оскільки підстави для її правонаступництва у даній справі учасники справи не довели відповідними доказами.

Розглянувши подану сторонами мирову угоду, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 ГПК України визначено основні процесуальні права та обов'язки сторін, зокрема, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу (частина 7 статті 46 ГПК України), що кореспондується з приписами частини 2 статті 192 ГПК України.

Мирова угода це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах погоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті, сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують правовий конфлікт через самостійне врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.

Так, загальний порядок затвердження мирової угоди визначено главою 5 ГПК України. Перелік вимог до форми, змісту та порядку затвердження мирової угоди встановлено статтями 191-193 ГПК України.

Частиною першою статті 192 ГПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з мето врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета.

Колегія суддів зазначає, що укладена між сторонами мирова угода не відповідає вимогам закону, є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, остаточно не вирішує спору та може призвести до виникнення нового спору.

Так, сторони мирової угоди - ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків", окрім зобов'язань взятих кожним з них після її підписання та посвідчення щодо передачі нежилого приміщення з оренди та складання Акту прийму-передачі приміщення, зобов'язались вчинити такі дії : «Сторона-2» прийняти грошові кошти сплачені ФОП ОСОБА_4 в розмірі 150 280 грн. за період квітень-липень 2018 року як орендну плату за договором оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року з депозитного рахунку нотаріуса Харківського міського нотаріального округу 45 Харківської області ОСОБА_10 та тим самим фактично вирішили долю грошових зобов'язань ФОП ОСОБА_4, який помер, що може призвести до нового спору після набуття ФОП ОСОБА_5 статусу правонаступника ФОП ОСОБА_12.

Також, укладеною між сторонами угодою фактично вирішено питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому.

Так, умовами мирової угоди передбачено, що компенсації судових витрат Сторони не здійснюють, а також, що ані ФОП ОСОБА_3 ані ТОВ "Аптека низьких цін Харків" у випадку належного виконання мирової угоди не буде мати у майбутньому жодних майнових та будь-яких інших претензій, пов'язаних з приміщенням, його використанням, поверненням, тощо, як один до одного так і до ФОП ОСОБА_4, який помер, а також його спадкоємців, що може стосуватися прав і обов'язків іншої фізичної особи, яка не бере участі у справі, тобто правонаступника ФОП ОСОБА_12 - ФОП ОСОБА_5, після набуття нею статусу правонаступника ФОП ОСОБА_12

Між іншим, ні громадянка ОСОБА_5 ні ФОП ОСОБА_5 не є учасником мирової угоди.

Окрім того, умови мирової угоди щодо зобов'язань «Сторони-2» прийняти грошові кошти сплачені ФОП ОСОБА_4 в розмірі 150 280 грн. за період квітень-липень 2018 року як орендну плату за договором оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року з депозитного рахунку нотаріуса Харківського міського нотаріального округу 45 Харківської області ОСОБА_10 безпосередньо не стосуються предмета позову та не могли бути включені до мирової угоди як такі, що не відносяться до предмета позову у даній справі.

Отже, виходячи з того, що укладена між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" мирова угода не відповідає вимогам закону; є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами; остаточно не вирішує спору; може призвести до виникнення нового спору; нею фактично вирішено питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому; окремі умови мирової угоди взагалі не стосуються предмета позову та не могли бути включені до мирової угоди як такі, що не відносяться до предмета позову у даній справі, підстав для її затвердження не має.

А оскільки умови мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права та інтереси сторін та інших осіб, які участі у справі не беруть, в затвердженні мирової угоди, укладеної між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" слід відмовити.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Втім, відповідно до п.6 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як зазначено вище після ухвалення судового рішення у даній справі, ОСОБА_4, який брав участь у справі як ФОП ОСОБА_4 та був стороною у справі: 1-им відповідачем за первісним позовом та 1-им позивачем за зустрічним позовом, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04.08.2018 року, серія НОМЕР_4; підстави для правонаступництва у даній справі, в тому числі і для правонаступника ФОП ОСОБА_4 - ФОП ОСОБА_5, учасниками справи не доведено, а отже кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, апеляційну скаргу ТОВ "Аптека низьких цін Харків" слід задовольнити частково,рішення господарського суду першої інстанції скасувати частково в частині : задоволення первісного позову ФОП ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4; зобов'язання ФОП ОСОБА_4 повернути ФОП ОСОБА_3 майно з оренди - нежитлові приміщення АДРЕСА_2 площею 94,4 кв.м. шляхом підписання акту приймання-передачі згідно договору оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року; стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_3 судового збору у розмірі 1762,00 грн.; відмови ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" до ФОП ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням та стягнення 142766,00 грн., закривши провадження у справі в цій частині на підставі п.6 ч.1 ст.231 ГПК України та в решті рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.5 ст.192, п.6. ч.1. ст.231, ст. ст. 269, 270, ч.4 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків" та Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 в затвердженні мирової угоди.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у справі №922/1317/18 скасувати частково в частині : задоволення первісного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4; зобов'язання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 майно з оренди - нежитлові приміщення АДРЕСА_2 площею 94,4 кв.м. шляхом підписання акту приймання-передачі згідно договору оренди нежилого приміщення №1/2015-05/Х від 01.05.2015 року; стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_5) судового збору у розмірі 1762,00 грн.; відмови ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та ТОВ "Аптека низьких цін Харків" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням та стягнення 142766,00 грн. та закрити провадження у справі в цій частині на підставі п.6 ч.1 ст.231 ГПК України.

В решті рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 року у справі №922/1317/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.03.2019 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя М.М. Слободін