ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Справа №914/1600/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

при секретарі Н.Кишенюк

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2-представник на підставі довіреності №ГО-17/133 від 13.12.17;

від відповідача: ОСОБА_3- адвокат, представляє інтереси на підставі довіреності №158-1 від 12.10.18;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові апеляційну скаргу приватного підприємства ,,Зелений гай, с.Розвадів, Львівська область, вих. №158-3 від 04.12.18

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 (суддя Бортник О.Ю., м.Львів, повний текст рішення складено 26.11.2018)

у справі № 914/1600/18

за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства ,,Страхова група ,,ТАС, м.Київ

до відповідача ОСОБА_4 підприємства ,,Зелений гай, с.Розвадів, Миколаїський район,

про стягнення 100 464,60 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у справі №914/1600/18 (суддя Бортник О.Ю.) позовні вимоги ОСОБА_4 акціонерного товариства ,,Страхова група ,,ТАС до ОСОБА_4 підприємства ,,Зелений гай про стягнення 100 464,60 грн. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 акціонерного товариства ,,Страхова група ,,ТАС на користь ОСОБА_4 підприємства ,,Зелений гай - 96050,60 грн. заборгованості та 1661,17 грн. В решті позовних вимог залишено без розгляду.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання в частиині оплати 100464,60 грн. страхових платежів, які останній зобовязався сплатити на підставі підписаних між сторонами полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з дією на території країн-членів Міжнародної системи автомобільного страхування ,,Зелена карта. Суд, приймаючи оскаржуване рішення, також взяв до уваги той факт, що відповідач визнав наявність заборгованості за страховими платежами, уклавши з позивачем у лютому 2018 року акт погашення дебіторської заборгованості із вказівкою дат, коли заборогованість буде погашена. Крім цього, відповідачем визнано позовні вимоги в частині стягнення з нього 2670,6 грн. заборгованості за страховими полісами UA/078/12118305 та UA/078/12928585.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за полісами UA/078/12119481 та UA/078/12119482 суд першої інстанції залишив позов без розгляду у цій частині, оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані судом вищенаведені поліси.

Не погоджуючись з даним рішення, відповідач подав до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у справі № 914/1600/18 в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись, зокрема, на те, що воно є незаконне, винесене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник вважає наступні:

Суд першої інстанції при розгляді даної справи безпідставно не застосував норму ст.983 ЦК України, згідно якої договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Апелянт наголошує, що дана норма є спеціальною нормою для договорів страхування. Відтак, договір страхування набирає чинності не з моменту його укладення, а з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, або з іншого моменту, якщо це прямо встановлено таким договором.

Оскільки наведеними вище полісами не встановлено момент набрання ними чинності, на думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно не застосовано положення ст.982 ЦК України.

Водночас, вищенаведеними полісами не встановлено строк внесення страхового платежу, тобто не встановлено строк виконання зобовязання, тому, як зазначає апелянт, до спору підлягає застосування ст.530 ЦК України, згідно якої, якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, то кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник має виконати такий обовязок у семидненний строк з дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає з договору або закону.

Апелянт зазначає, що у контексті даного спору, обовязок відповідача внести страховий платіж залежав від вимоги позивача виконати такий обовязок.

Підписаними між сторонами полісами не встановлено строк виконання зобовязань, але передбачено строк дії полісів, тобто встановлено строк договору страхування.

Беручи до уваги вищенаведене, апелянт у поданій апеляційній скарзі наголошує на тому, що позивач мав право предявити вимогу про внесення відповідачем страхового платежу протягом строку дії страхових полісів.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги специфіку договору страхування на умовах ,,Зелена карта. Апелянт зазначив, що на підставі зазначених договорів здійснюється страхування господарської відповідальності субєктів господарської діяльності , які здійснюють міжнародні перевезення, на випадок заподіяння шкоди за межами України-на території країн відвідання, що перелічені у пункті 6 страхових полісів. Строк дії таких страхових полісів- 1 місяць. У випадку відмови вантажовідправника, вантажоодержувача від перевезення, поломки автомобіля чи причепів перевізника, відсутності дозволів на вїзд в країну, що входить до такого переліку, перевезення за укладеними договорами перевезення не здійснюється, тому страхові платежі (перший чи єдиний) за такими страховими полісами вносяться лише у разі здійснення превезення та перед перевезенням.

Зазначаючи у поданій апеляційній скарзі вищенаведене, апелянт зазначає про підставність застосування до спірних правовідносин положення статті 983 ЦК України, згідно якої договір набирає чинності з моменту внесення страхового платежу.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2018 справу №914/1600/18 призначено судді-доповідачу ОСОБА_5, суддям Дубник О.П. та Зварич О.В..

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного підприємства ,,Зелений гай на рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у справі №914/1600/18 та надано строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою суду від 02.01.2019 призначено справу №914/1600/18 до розгляду у судовому засіданні на 05.02.2019.

Розпорядженням керівника аперату суду від 13.02.19 №132, у звязку із тимчасовою непрацездатністю головуючого- судді Скрипчук О.С. з метою недопущення порушення процесуальних строків зобовязано провести повторний автоматичний розподіл апеляційної скарги вх. №01-05/1490/18 у справі №914/1600/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2019 справу №914/1600/18 призначено судді-доповідачу ОСОБА_6, суддям Дубник О.П. та Зварич О.В..

Ухвалою суду від 14.02.19 призначено розгляд справи №914/1600/18 на 12.03.19.

Розпорядженням керівника аперату суду від 11.03.19 №164, у звязку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_7 зобовязано провести автоматичну заміну складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги вх №01-05/1490/18 у справі №914/1600/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2019 справу №914/1600/18 призначено судді-доповідачу ОСОБА_6, суддям Дубник О.П. та Желіку М.Б..

В судове засідання 12.03.19 зявився представник апелянта, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у поданому письмовому відзиві на апеляційну скаргу (вих.№ 27/12/01 від 27.12.18), надав усні пояснення по суті спору, просив рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

за встановленими судом першої інстанції та неоспореними обставинами вбачається, що між сторонами даного спору підписано 45 полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з дією на території країн-членів Міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта», які долучено до матеріалів справи, окрім полісів UA/078/12119481 та UA/078/12119482.

Суд першої інстанції підставно зазначив про те, що за відсутності двох вищенаведених полісів неможливо встановити факт їх підписання.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи та підписаних сторонами полісів сторони погодили розмір страхової премії за кожним із них, яку відповідач зобов»язувався перерахувати на користь позивача, а також строк дії кожного із полісів.

Відповідач перерахував позивачу загалом 1318,4 грн. страхової премії за полісами UA/078/12118305 та UA/078/12928585.

Позивач листом-вимогою від 18.05.2018 за вих. № Г0401/1914 просив відповідача погасити дебіторську заборгованість за усіма полісами, вказаними у Переліку в сумі 100464,6 грн..

Відповідач у листі-відповіді від 01.06.2018 р. за № 67 повідомляв, що у звязку із тимчасовими фінансовими труднощами, протягом червня-серпня 2018 він частковими платежами погасить заборгованість. Однак, заборгованість залишилась не сплаченою станом на день розгляду справи судом.

Правове регулювання договорів міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначається ОСОБА_8 України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 ОСОБА_8 України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, ОСОБА_8 України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього ОСОБА_8 передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього ОСОБА_8.

ОСОБА_8 України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не містять положень щодо моменту набрання чинності договорами міжнародного страхування відповідальності транспортних засобів, отже для визначення такого моменту необхідно керуватися ОСОБА_8 України "Про страхування".

Як випливає зі змісту ст. 16 ОСОБА_8 України "Про страхування", договором страхування є письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 18 ОСОБА_8 України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Отже, поліс "Зелена карта" є формою договору міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування (ст. 18 ОСОБА_8 України "Про страхування"). Крім цього, зразок полісу "Зелена карта", затверджений розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №813 від 20.03.2014, містить графу, яка передбачає зазначення дати та часу внесення страхового платежу.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи полісів підписаних сторонами, останні погодили дії цих договорів страхування, визначивши календарні дати, з яких і до яких діють договори.

Згідно з нормами статті 180 ГК України істотною умовою господарського договору є строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що строк дії договору починається після набрання ним чинності. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов»язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Такий висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у його постанові від 18 січня 2017 р. у справі № 532/129/16-ц.

Як зазначалось вище, статтею 983 ЦК України та частиною 3 статті 18 ОСОБА_8 України "Про страхування" визначено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Із наведениї норм вбачається, що сторони за своїм бажанням можуть домовитись про набрання договором страхування чинності з іншого моменту. (Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 04.12.18 у справі № 904/8524/17)

Встановивши у страхових полісах строк дії шляхом зазначення з якої саме календарної дати по яку триватиме перебіг строку дії договору, сторони встановили й строки, впродовж яких існують господарські зобовязання сторін, що виникли на основі цих договорів. Сторони таким чином також встановили й строк, впродовж якого існувало господарське зобов»язання відповідача сплатити позивачу страхові платежі, вказані у полісах. За таких обставин, сторонами у страхових полісах визначено й момент обов»язкової сплати відповідачем страхового платежу в межах строку дії договору, який не може починати свій перебіг до набрання договором чинності. Визначаючи у договорах строк їх дії шляхом визначення реальних календарних дат, з яких та по які діють договори, сторони тим самим погодили, що набрання чинності договором передує даті початку перебігу строку дії договору, оскільки строк дії договору починається після набрання ним чинності.

Встановивши конкретні календарні дати у підписаних між сторонами полісах страхування, сторони таким чином встановили договором інший момент набрання ним чинності, аніж внесення страхувальником першого страхового платежу. Вказане не суперечить та відповідає вимогам статті 983 ЦК України.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Окрім того, колегія суддів зазначає про визнання відповідачем заборгованості за страховими платежами, що вбачається із наявного в матеріалах справи листа-відповіді від 01.06.18 №67, згідно якого відповідач зобовязується її погасити протягом червня-серпня 2018, а також визнання останнім позовних вимог в частині стягнення з нього 2670,6 грн. заборгованості за страховими полісами UA/078/12118305 та UA/078/12928585.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за страховими полісами UA/078/12119481 та UA/078/12119482, суд першої інстанції підставно залишив позов без розгляду у цій частині, оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані судом вищенаведені поліси.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у справі № 914/1600/18 залишити без змін, апеляційну скаргу приватного підприємства ,,Зелений гай, с.Розвадів, Львівська область, вих №158-3 від 04.12.18 без задоволення.

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 18 березня 2019 року

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Дубник О.П.

суддя Желік М.Б.