ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Справа № 909/532/16

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від скаржника ОСОБА_1

від стягувача не зявився

від боржника не зявився

від органу ДВС не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент», б/н від 22 грудня 2018 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року (підписана 14.12.2018 року), суддя Грица Ю.І.

про відмову у заміні сторони виконавчого провадження

у справі №909/532/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська великовантажна техніка», м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод», м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №53118007 з виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/532/16.

Суд в ухвалі зазначив, що з поданого в матеріали справи, договору відступлення права вимоги №1709/18 від 04 жовтня 2016 року вбачається та це підтверджено представниками сторін в судовому засіданні, що зазначений договір є безоплатним та не передбачає будь-якої вигоди для попереднього кредитора. При цьому, суд зазначає, що нормами чинного Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність носить вартісний характер, що має цінову визначеність (ст.3 ГК України), відтак, є ймовірність, що укладений сторонами договір №1709/18 від 04 жовтня 2016 року є удаваним. Місцевий господарський суд посилаючись на ст.235 ЦК України, зазначив, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. У звязку з наведеним вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «Євроінструмент» про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року у справі №909/532/16 та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву ТзОВ «Євроінструмент» і замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська великовантажна техніка» у виконавчому провадженні №53118007, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент». Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст.512, 514 ЦК України, пп.14.1.255 п.14.1 ст.14 ПК України, ч.1 ст.334 ГПК України та ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження». Апелянт вказує, що субєктивна підозра конкретного судді в тому, що договір №1709/18 від 04 жовтня 2016 року є удаваним, не може бути покладено в основу рішення, оскільки вказане не підтверджене будь-якими доказами. Одночасно, наголосив, що представники первісного та нового кредитора в судовому засіданні підтвердили дійсність договору відступлення права вимоги №1709/18 від 04 жовтня 2016 року, адже, такий договір відповідно до пп.14.1.255 п.14.1 ст.14 ПК України може бути безоплатним.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі: просив скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року у справі №909/532/16 та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву ТзОВ «Євроінструмент» і замінити стягувача у виконавчому провадженні №53118007 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент».

Представник стягувача в судове засідання не зявився. У клопотанні (б/н та б/д), яке надійшло до суду 14 лютого 2019 року, стягувач підтримав вимоги апеляційної скарги та просив таку задоволити, оскаржувану ухвалу скасувати та здійснити заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду у цій справі. Одночасно, просив суд розглядати справу за його відсутності, у звязку з неможливістю забезпечити участь представника у судовому засіданні.

Представник боржника в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 19 лютого 2019 року. Слід зазначити, що будь-яких заперечень на апеляційну скаргу боржник суду не надав.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки, явка представників стягувача та боржника не визнавалась обовязковою, зважаючи на клопотання стягувача, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їхньої відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

22 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська великовантажна техніка» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» про стягнення заборгованості за договорами №58/15 від 12.10.2015 року та №16/16 від 18.02.2016 року в сумі 830 000,46 грн., з яких: по договору №58/15 від 12.10.2015 року: основний борг 83 600 грн., пеня 103 519, 84 грн., штраф 52 416 грн, 9 080, 67 грн. 3% річних, 32 020, 00 грн. інфляційні втрати; по договору №16/16 від 18.02.2016 року: основний борг 446 400 грн, пеня 43 300, 80 грн, штраф 31 248 грн, 3 550, 67 грн 3% річних, 24 864, 48 грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року у справі №909/532/16 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» на користь ТОВ «Українська великовантажна техніка»: за договором №58/15 від 12.10.2015 року: основний борг 110 000 грн, 6 949 грн. 3% річних, 32 020 грн. інфляційних втрат; за договором №16/16 від 18.02.2016 року: основний борг 420 000 грн., 3 547,09 грн 3% річних, 20 088 грн. інфляційних втрат, 8 889, 06 грн. судового збору. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

На виконання рішення 16 листопада 2016 року Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року у справі №909/532/16.

Як вбачається з листа заступника начальника Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ в Івано-Франківській області (вих.№02-19/В-20 від 01 листопада 2018 року), станом на 01 листопада 2018 року, наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2016 року, виданий на виконання рішення у справі №909/532/16, виконано частково: стягувачеві перераховано 200 000 грн. (ВП №53118007).

04 жовтня 2018 року між ТОВ «Українська великовантажна техніка» (в тексті договору первісний кредитор) та ТОВ «Євроінструмент» (в тексті договору новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги №1709/18, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за основними договорами згідно Переліку у Додатку №1 до цього договору, укладеними між первісним кредитором та ОСОБА_2 акціонерним товариством «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод», (в тексті договору боржник).

У Переліку договорів, що є додатком №1 до договору №1709/18 від 04 жовтня 2018 року, зазначено: договір №58/15 від 12 жовтня 2015 року сума заборгованості згідно з рішенням суду від 13 вересня 2016 року у справі №909/532/16 становить 148 969 грн.; та договір №16/16 від 18 лютого 2016 року сума заборгованості згідно з рішенням суду від 13 вересня 2016 року у справі №909/532/16 становить 452 524,15 грн. Поряд з тим, у вказаному Додатку №1 зазначено, що боржником погашено під час виконавчого провадження 200 000 грн., а загальна сума заборгованості станом на 04 жовтня 2018 року становить 392 604,09 грн.

У п.1.1 договору про відступлення прав вимоги №1709/18 від 04 жовтня 2018 року також передбачено, що заборгованість за вказаними договорами зафіксована у рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року у справі №909/532/16, а в результаті часткового виконання рішення в примусовому порядку (ВП №53118007) зменшена на 200 000 грн. та становить 392 604,09 грн.

Згідно з п.1.2 Договору новий кредитор безоплатно одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за основними договорами. З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобовязаннях, що виникли з основних договорів в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Відповідно до п.2.1 Договору первісний кредитор повинен передати новому кредиторові всі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за основними договорами, в термін до десяти календарних днів з моменту підписання даного договору.

Первісний кредитор зобовязаний сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором протягом десяти календарних днів з моменту підписання даного договору (п.2.2 Договору).

У п.4.1 Договору сторони погодили, що останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

10 жовтня 2018 року первісним кредитором на адресу боржника надіслано повідомлення (б/н від 08 жовтня 2018 року), в якому зазначено про відступлення права вимоги за договорами №58/15 від 12 жовтня 2015 року та №16/16 від 18 лютого 2016 року в межах суми заборгованості в розмірі 392 604,09 грн., а також вказано реквізити нового кредитора ТзОВ «Євроінструмент».

16 жовтня 2018 року до Господарського суду Івано-Франківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження (б/н від 09 жовтня 2018 року). У вказаній заяві ТзОВ «Євроінструмент» просить суд замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська великовантажна техніка» (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, 12, ) у виконавчому провадженні №53118007, яке відкрите 14 грудня 2016 року заступником начальника Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного ТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 з примусового виконання наказу №909/532/16, виданого 16 листопада 2016 року Господарським судом Івано-Франківської області, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» (51931, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Матросова, 19, ).

Як зазначено вище, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, однак, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, з огляду на наступне:

Статтею 52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Поряд з тим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що за договором про відступлення прав вимоги №1709/18 від 04 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська великовантажна техніка» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» право вимоги за договорами №58/15 від 12 жовтня 2015 року та №16/16 від 18 лютого 2016 року в розмірі 392 604,09 грн. (з урахуванням сплати боржником 200 000 грн. в процесі виконавчого провадження).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір про відступлення права вимоги не може бути безоплатним, оскільки, відповідно до п.14.1.255 ст.14 Податкового кодексу України відступлення права вимоги це операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації, відтак, договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №904/1508/17).

Поряд з тим, необґрунтованими є посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, на ймовірність того, що договір №1709/18 від 04 жовтня 2016 року є удаваним, оскільки є безоплатним.

Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили, однак, судом першої інстанції не досліджено обставин, за яких спірний договір про відступлення права вимоги може бути удаваним.

Колегія суддів не вбачає підстав для того, щоб вважати договір про відступлення прав вимоги №1709/18 від 04 жовтня 2018 року, укладений між ТОВ «Українська великовантажна техніка» та ТОВ «Євроінструмент» - удаваним, адже судом встановлено, що такий договір може бути безоплатним. Будь-яких інших підстав щодо удаваності вказаного договору суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив. З оскаржуваної ухвали вбачається, що суд в основу свого висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, поклав припущення, що договір, на підставі якого заявник просить здійснити заміну, є удаваним, не зазначивши при цьому обставин, які б підтверджували наведене.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» про заміну сторони виконавчого провадження (б/н від 09 жовтня 2018 року) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження (п.26).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

При цьому, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового, зокрема, є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст.277 ГПК України).

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент», скасування ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року у справі №909/532/16 та прийняття нового судового рішення про задоволення заяви ТзОВ «Євроінструмент» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі №909/532/16.

Керуючись ст.ст.270, 271, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» задоволити.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року у справі №909/532/16 скасувати.

Прийняти нове судове рішення. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» про заміну сторони виконавчого провадження задоволити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська великовантажна техніка» (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, 12, ) у виконавчому провадженні №53118007 з виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2016 року у справі №909/532/16, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроінструмент» (51938, Дніпропетровська область, м. Камянське, Південний район, вул. Матросова, 19, ).

Копію постанови надіслати ТзОВ «Євроінструмент», ТзОВ «Українська великовантажна техніка», ПрАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» та Івано-Франківському міському відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ в Івано-Франківській області.

Матеріали справи №909/532/16 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 19 березня 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.