Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/62/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Сидорчук О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ордер серія КВ №754646 від 14.01.19, посвідчення

№000054 від 23.10.17;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Солюшнз" (м.Бровари Київської області)

до Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (м.Радомишль Житомирської області)

про стягнення 1175499,83грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Солюшнз" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товарства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" 1175499,83грн заборгованості, яка виникла на підставі договору №RO 1012014 на сервісне обслуговування від 01.01.14, з яких: 963451,15грн основного боргу, 127816,90грн інфляційних, 39436,55грн 3% річних та 44795,23грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №RO 1012014 на сервісне обслуговування від 01.01.14 в частині оплати виконаних робіт (наданих послуг).

Ухвалою від 18.01.19 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання та вчинено інші процесуальні дії, зазначені у резолютивній частині цієї ухвали.

Ухвалою від 11.02.19 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.03.19.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач повноважного представника в судові засідання не направляв, про причину неявки суд не повідомляв, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.162,167).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.14 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Солюшнз" (виконавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль", організаційно-правова форма якого змінена на Приватне акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (замовник, відповідач) укладено договір №R01012014 (а.с.29-35) на сервісне обслуговування, за умовами якого замовник замовляє та оплачує виконання робіт, а виконавець приймає на себе обов'язок виконання робіт з інсталяції, технічного обслуговування та ремонту обладнання, яке належить замовнику, відповідно до переліку в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору, і в якому зазначені тип, модель та кількість обладнання. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконавцю належним чином виконані роботи відповідно до умов цього договору (п.1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що виконавець має взяти на сервісне обслуговування обладнання замовника, що наведене у додатку 1, та розташоване на території України. Кількість обладнання, зазначеного в додатку 1, може змінюватись в залежності від потреб бізнесу замовника. Дані зміни повинні бути відображені в новій редакції цього додатку та узгоджені обома сторонами.

Технічне обслуговування та ремонт обладнання замовника здійснюється виконавцем за місцем знаходження обладнання (п.2.2 договору).

Відповідно до п.4.2.1 договору замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі приймати та оплачувати належним чином та своєчасно виконані роботи виконавцем, а також відшкодовувати витрати виконавця, які виникають у зв'язку із виконанням останнім своїх обов'язків за цим договором.

Згідно п.5.1.1 вартість робіт визначається на підставі тарифів, наведених в додатку 2 та 3 договору. Вартість надання сервісних послуг виконавцем розраховується як вартість всіх робіт по ремонту обладнання за розрахунковий період згідно з розцінками по типам робіт (додаток 2) та вартість використаних запчастин за цей період (додаток 3).

Не пізніше 15 діб після закінчення розрахункового періоду, виконавець виписує рахунок замовникові за сервісні послуги (включаючи запасні частини) відповідно до умов цього договору (п.4.1), та складається двосторонній акт про виконані роботи. Акт має бути затверджено замовником або надано аргументовану письмову відмову у п'ятиденний термін. У разі, якщо виконавець не одержав від замовника аргументовану письмову відмову або зауважень до акту у п'ятиденний термін з моменту отримання акту, виконана робота вважається прийнятою замовником та акт виконаних робіт, складений виконавцем, буде мати повну юридичну силу (п.5.2.1 договору).

У відповідності до п.5.3.2 договору після одержання від виконавця рахунку замовник сплачує вказану суму банківським переказом протягом 45 календарних днів. У випадку несвоєчасної оплати рахунка виконавця, замовник сплачує йому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на протязі періоду, за який нараховується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Умовами п.1.7 додаткового договору №4 та п.3 додаткового договору №5 до договору №R01012014 від 01.01.14 сторони погодили викласти п.5.3.2 договору у наступній редакції: "замовник сплачує суму виконаних робіт (наданих послуг) банківським переказом протягом 60 календарних днів з моменту підписання двома сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). У випадку прострочення вказаних строків оплати, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 1 (одинарної) облікової ставки НБУ, яка діятиме у період прострочення, від суми простроченої заборгованості, за кожний день прострочення".

Додатковими договорами №1 від 31.12.14, №2 від 31.12.15, №3 від 01.03.17, №4 від 06.03.17, №5 від 01.04.18 до договору від 01.01.14 сторонами вносились зміни, в т.ч. щодо вартості та об'єму робіт, що будуть надаватись за певний період та продовження строку дії договору до 31.12.15. 31.12.16, 31.12.17 та 31.12.18 відповідно (а.с. 41-85)

На виконання умов вищевказаного договору та додаткових угод, позивачем в період з 07.12.15 по 30.05.18 були належним чином виконані роботи з сервісного обслуговування холодильного обладнання та роботи по відновленню холодильного обладнання на загальну суму 2053043,18грн, що підтверджується актами надання послуг №1035 від 07.12.15, №1098 від 29.12.15, №190 від 16.03.16, №189 від 14.03.16, №258 від 15.04.16, №361 від 19.05.16, №435 від 16.06.16, №546 від 20.07.16, №690 від 30.08.16, №737 від 14.09.16, №808 від 10.10.16, №979 від 16.11.16, №1119 від 23.12.16, №82 від 25.01.17, №164 від 15.02.17, №268 від 23.03.17, №306 від 12.04.17, №488 від 15.05.17, №643 від 07.07.17, №715 від 26.07.17, №639 від 05.07.17, №644 від 07.07.17, №774 від 15.08.17, №938 від 22.09.17, №2058 від 26,10.17, №1121 від 15.11.17, №1215 від 15.12.17, №55 від 24.01.18, №137 від 19.02.18, №175 від 15.03.18, №320 від 24.04.18, №422 від 30.05.18, які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств (а.с.86-117).

Відповідач в порушення умов договору №R01012014 від 01.01.14 здійснив розрахунок за виконані роботи неповністю, на суму 1089592,03грн (а.с.150-151), матеріалами справи підтверджено, що частково несплаченим залишився акт надання послуг №639 від 05.07.17 на суму 40000,00грн та повністю несплаченими акт надання послуг №644 від 07.07.17 на суму 373745,62грн, акт надання послуг №774 від 15.08.17 на суму 178429,93грн, акт надання послуг № 938 від 22.09.17 на суму 104054,98грн, акт надання послуг №1058 від 26.10.17 на суму 80917,56грн, акт надання послуг №1121 від 15.11.17 на суму 51805,92грн, акт надання послуг №1215 від 15.12.17 на суму 64504,16грн, акт надання послуг №55 від 24.01.18 на суму 27471,41грн, акт надання послуг №137 від 19.02.18 на суму 23641,63грн, акт надання послуг №175 від 15.03.18 на суму 14682,10грн, акт надання послуг №320 від 24.04.18 на суму 3435,96грн, акт надання послуг №422 від 30.05.18 на суму 761,88грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, за останнім уговорилась заборгованість у розмірі 963451,15грн.

16.08.17 на адресу відповідача позивачем надіслано претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 963451,15грн протягом п'яти днів, до 26.09.18 (а.с.152-154).

Однак, відповідач залишив претензію позивача без відповіді та реагування.

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи на підставі договору №RO 1012014 на сервісне обслуговування від 01.01.14, з яких: 963451,15грн основного боргу, 127816,90грн інфляційних, 39436,55грн 3% річних та 44795,23грн пені.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Приписами ч.ч.1,2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами підряду, згідно яких у відповідача внаслідок прийняття робіт виконаних позивачем на підставі договору №RO 1012014 на сервісне обслуговування від 01.01.14, виник кореспондуючий обов'язок оплатити їх.

Згідно із ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами ч.1 ст.853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина 4 ст.882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акти наданих послуг (виконаних робіт) підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств, що свідчить про прийняття робіт відповідачем.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, умовами договору №RO 1012014 на сервісне обслуговування від 01.01.14 та додатковими угодами до нього визначено порядок та строк оплати виконаних робіт.

Незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків у повному обсязі за виконані роботи в установлені договором строки.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті отриманого від позивача товару на загальну суму 963451,15грн.

Відповідач не надав суду доказів оплати виконаних позивачем робіт із сервісного обслуговування холодильного обладнання та робіт по відновленню холодильного обладнання згідно договору №RO 1012014 на сервісне обслуговування від 01.01.14,

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 963451,15грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач відповідно п.5.3.2 договору, п.1.7 додаткового договору №4 та п.3 додаткового договору №5 за порушення строків оплати нарахував відповідачу пеню у розмірі 44795,23грн (а.с.22).

Згідно п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Пунктом п.1.7 додаткового договору №4 та п.3 додаткового договору №5 сторони передбачили, що у випадку прострочення строків оплати, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 1 (одинарної) облікової ставки НБУ, яка діятиме у період прострочення, від суми простроченої заборгованості, за кожний день прострочення.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок пені суд вважає, що правомірно нарахованою є пеня у розмірі 44736,33грн. Вимоги в частині 58,90грн пені необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Також позивач просить стягнути з відповідача за порушення виконання грошового зобовязання відповідно до ст. 625 ГПК України 39436,55грн 3% річних та 127816,90грн інфляційних.

Як унормовано приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом враховується наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і й о г о н а й м е н ш и й п е р і о д в и з н а ч е н н я с к л а д а є м і с я ц ь .

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення п о ч и н а ю ч и з м і с я ц я, н а с т у п н о г о з а м і с я ц е м, у я к о м у м а в б у т и з д і й с н е н и й п л а т і ж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, індекс інфляції має нараховуватись в наступному місяці за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж та на заборгованість, яка існувала п о в н и й місяць

Однак позивач не врахував рекомендації, викладені у п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013, та невірно провів нарахування інфляційних.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перерахунок інфляційних втрат суд вважає, що розмір інфляційних за даний період становить 116487,02грн.

В іншій частині позовних вимог про стягнення 11329,88грн інфляційних слід відмовити, оскільки розрахунок здійснений з порушенням чинного законодавства України та застосовано невірний розмір сукупного індексу інфляції.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок 3% річних суд вважає, що правомірно нарахованими є 3% річних у розмірі 36835,64грн 3% річних. Вимоги в частині 2600,91грн 3% річних необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Відповідач заперечень проти позову не надав, доводів позивача не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 1161510,14грн, з яких: 963451,15грн основного боргу, 44736,33грн пені, 36835,64грн 3% річних та 116487,02грн інфляційних витрат.

Суд відмовляє в позові в частині стягнення 58,90грн пені, 11329,88грн інфляційних та 2600,91грн 3% річних.

Щодо розподілу судових витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає наступне.

Зважаючи на заявлене представником позивача клопотання про те, що докази понесення таких витрат будуть подані протягом п'яти днів після ухвалення рішення, то суд в даній частині розподіл витрат на здійснює.

Судовий збір, відповідно до п.3 ч.4 ст. 129 ГПК України, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Солюшнз" до Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (12201, Житомирська область, м.Радомишль, вул.Микгород,71, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Солюшнз" (07400, Київська область, м.Бровари, вул.Богунського, 26, )

- 963451,15грн основного боргу;

- 44736,33грн пені;

- 36835,64грн 3% річних;

- 116487,02грн інфляційних;

- 17422,65грн судового збору.

3. В позові відмовити в частині стягнення 2600,91грн 3% річних, 11329,88грн інфляційних та 58,90грн пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 14.03.19

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 4 прим.

1- в справу

2,3- позивачу (рек. з повід) ;

4- відповідачу (рек. з повід)