РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2019Справа № 910/13818/18

№ 910/13149/18 19.11.2018
За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛ Групп"

про стягнення попередньої оплати за непоставлену продукцію та штрафних санкцій

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Блінова С.О., представник

від відповідача - не з?явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛ ГРУПП" про стягнення попередньої оплати за непоставлену продукцію та штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛ ГРУПП" про стягнення попередньої оплати за непоставлену продукцію та штрафних санкцій залишено без руху.

13.11.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про доручення документів до матеріалів справи доказів про сплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором №111-МТР від 20.02.2018 купівлі продажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2018 відкрито провадження у справі № 910/13818/18 та призначити до розгляду на 14.12.2018.

В судове засіданні 14.12.2018 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою суду від 14.12.2018 відкладено розгляд справи на 04.02.2019.

04.02.2019 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв'язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 призначено розгляд справи №910/13818/18 в порядку спрощеного провадження на 15.03.2018.

В судове засідання 15.03.2018 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 15.03.2019 представник відповідача не з'явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

20.02.2019 між позивачем, як продавцем та відповідачем, як продавцем було укладено договір купівлі-продажу №111-МТР, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити продукцію, а саме: радіатор водяний 700.13.01.000-3.

Відповідно до п. 1.3 договору загальна вартість товару складається із сукупної вартості товару у п. 1.1 договору та становить 68666,94 грн.

Оплата вартості товару здійснюється після отримання покупцем примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу договору у такому порядку:50% передоплата, 50% по факту поставки протягом 15 календарних днів (п. 1.3 договору).

Згідно п. 2.1.1 договору продавець зобов'язаний забезпечити передачу товару у строки встановлені в договорі.

Сторони відповідно до п. 1.1 договору погодили умови поставки товару (ІНКОТЕРМС 2010) доставка до м. Охтирка. Термін поставки:протягом 30 днів з моменту 50 % передоплати вартості товару.

Датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості та якості . Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або акту приймання-передачі товару (п. 4.4 договору).

26.04.2018 позивачем на виконання умов договору було здійснено передоплату товару за договором №111-МТР від 20.02.2018 в розмірі 34333,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2868 від 26.04.2018.

Позивач зазначив, що в зазначені договором строки (26.05.2018) поставка товару не відбулася.

05.09.2018 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про повернення платежу та стягнення штрафних санкцій №01/01/11/06/01/01-02/1/2009, проте остання залишена без розгляду.

Відповідач не надав суд ніяких доказів виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу №111-МТР від 20.02.2019.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення попередньої оплати підлягають задоволенню в розмірі 34333,47 грн.

В зв'язку із порушенням умов договору відповідачем, позивачем заявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 6866,69 грн.

Відповідн6о до п. 5.9 договору, за порушення строку постачання товару, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачання товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовлено необхідністю заміни або додаткового постачання товару, у порядку визначеному п. 4.12, п. 4.13 договору. Продавець сплачує покупцеві штраф у розмірі 10 від договірної ціни.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно розрахунку позивача сума штрафу складає 6866,69 грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ ГРУПП» (02218, м. Київ, проспект Генерала Ватутіна, 8/58, ідентифікаційний код 41564578) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 119, ідентифікаційний код 05398533) передоплату в розмірі 34 333 (тридцять чотири тисячі триста тридцять три) грн. 47 коп., штраф в розмірі 6866 (шість тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 69 коп., судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.03.2019

Суддя В.І. Мельник