ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/502/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі"

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 21.11.2018

у складі колегії суддів: Плахова О.В. (головуючого), Здоровко Л.М., Шутенко І.А.

у справі № 905/502/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"

до Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області

про стягнення 566 120,11 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. 19.03.2018 Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області (далі - Військово-цивільна адміністрація) борг за активну електроенергію у розмірі 456970,92 грн спожиту за період з травня 2016 року; борг за реактивну електроенергію у розмірі 12 072,07 грн спожиту за період з травня 2016 року; 3 % річних у розмірі 6 651,19 грн нарахованих за період з 11.06.2016 по 31.10.2016 за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної та реактивної електроенергії спожитої в травні 2016 року; інфляційні у розмірі 21 812,38 грн нарахованих за період з 01.09.2016 по 31.10.2016 за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної та реактивної електроенергії спожитої в травні 2016 року; пеню в сумі 68 613,55 грн нараховану за період з 11.06.2016 по 31.10.2016 за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної та реактивної електроенергії спожитої в травні 2016 року та судові витрати.

2. Рішенням господарського суду Донецької області від 20.06.2018 у справі № 905/502/18 позовні вимоги ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" до Військово-цивільної адміністрації міста Марїнка та села Побєда Марїнського району Донецької області про стягнення боргу в загальній сумі 566120,11 грн задоволено частково. Стягнуто з Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" 564 620,72 грн, у тому числі 456 970,92 грн боргу за активну електроенергію, 12 072,07 грн боргу за реактивну електроенергію, 21 812,38 грн інфляційних витрат, 6 535,85 грн 3 % річних, 67 229,50 грн пені, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 8 469,31 грн, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військово-цивільна адміністрація міста Мар'їнка та села Побєда Мар"їнського району Донецької області звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2018 у справі № 905/502/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю; судові витрати покласти на позивача.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції

4. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 905/502/18 апеляційну скаргу Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області задоволено, рішення Господарського суду Донецької області від 20.06.2018 у справі № 905/502/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства ДТЕК "Донецькі електромережі" на користь Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 12 703,97 грн.

5. Судом апеляційної інстанції було встановлено наступне.

5.1. 29.04.2016 між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (як постачальником) та Військово-цивільною адміністрацією міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області (як споживачем) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 118 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об'єктами) приєднаною потужністю 331,7 кВт., а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (розділ 1 договору).

5.2. Відповідно до підпункту 2.2.2. пункту 2 Договору, сторони погодили, що постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених Додатком №2 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності електромереж постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

5.3. Згідно підпунктів 2.3.4. та 2.3.5. пункту 2.3. Договору, споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, та №5 Порядок розрахунків до цього договору та здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №6 Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії до цього договору.

5.4. Відповідно до пункту 3 Додатку № 3 Графік зняття показів обліку електричної енергії до Договору до перелік об'єктів розрахункового обліку споживача відносяться:

1) Приміщення міської ради, м. Марїнка, пр.Ворошилова, 12 ВЛ-6кВ "Марїнка" ЗТП№612, прилад обліку №0114186, тип лічильника НІК 2301АП1, показник 276710 кВт.;

2) Будівля ДНЗ №56 Золотий ключик, м. Марїнка, вул. Заводська, 14 - прибор обліку №0771926, тип лічильника НІК 2301АП3 з показнкиами 233485 кВт.;

3) Вуличне освітлення: м. Марїнка, пр.Ворошилова прибор обліку 0206187, тип лічильника НІК 2303АП1Т з показниками Н -038800,52; Д 007295,60 (тимчасово вимкнено);

4) Вуличне освітлення: м. Марїнка, вул.Артема прибор обліку №85060, тип лічильника СТК1-10К5514Ztз показниками Н 15950,77; Д 03066,99 (тимчасово вимкнено);

5) Вуличне освітлення: м. Марїнка, пр.Ворошилова,24 прибор обліку №84999, тип лічильника СТК3-05Q2Т3Mt, з показниками Н 021488,00; Д 024454,00 (тимчасово вимкнено);

6) Вуличне освітлення: м. Марїнка, вул.Заводська прибор обліку №85061, тип лічильника СТК3-05Q2Т3Mt, з показниками Н 62912,63; Д 13201,48 (тимчасово вимкнено);

7) Освітлення світлофору: м. Марїнка прибор обліку №3848407, тип лічильника НІК2102-02, з показниками 003465,00 (тимчасово вимкнено).

5.5. Відповідно до пункту 1 Додатку № 3 Графік зняття показів обліку електричної енергії до Договору, за згодою сторін зняття показів активних і реактивних розрахункових приладів обліку здійснюється споживачем самостійно або в присутності представника постачальника (субспоживача) щомісяця о 24-00 годині останнього дня розрахункового періоду, визначеного у додатку № 5 до Договору, за усіма точками вимірювання відповідно до таблиці № 1 даного Додатку. На підставі цих показів споживач складає звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії за встановленою формою (Додаток № 14 до Договору).

5.6. Якщо розрахункові прилади обліку споживача встановлені на підстанції постачальника, зняття показів цих розрахункових приладів обліку здійснюється персоналом Постачальника щомісяця останнього числа місяця; ці покази фіксуються в "Акті фіксації показань приладів обліку". Зняття показів персоналом постачальника може здійснюватись у присутності споживача (за бажанням останнього); в такому разі представник постачальника за запитом споживача повідомляє йому точний час проведення зняття показань. У разі відсутності споживача при проведенні зняття показів приладів обліку Акт фіксації показань приладів обліку вважається дійсним, якщо він підписаний з боку постачальника. Звіт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується між споживачем та основним споживачем. Споживач протягом 24 годин з моменту зняття показів приладів обліку електроенергії зобов'язанні надати Звіт про покази розрахункових приладів обліку до Постачальника електричної енергії за адресою: Донецька обл., м. Мар'їнка, пр. Ворошилова, буд.42а. Зафіксовані покази розрахункових засобів обліку активної і реактивної електричної енергії оформлюються сторонами Актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) (Додаток №10 до Договору) у 2-х або декількох примірниках, по одному для кожної із сторін.

5.7. Споживач зобов'язаний підписати Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) протягом 24 годин з моменту зняття показів приладів обліку електроенергії. Перевищення даного строку вважається затримкою терміну сплати за спожиту електроенергію з вини споживача. У разі неоформлення споживачем Акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) у вищезазначений термін, він вважаться дійсним та узгодженим сторонами за наявності підпису Постачальника.

5.8. Зняття показів розрахункових засобів обліку самостійно або в присутності представника споживача (субспоживача) має право здійснювати також і постачальник електричної енергії (пункт 2 Додатку № 3 до Договору).

5.9. Пунктом 9 Порядку розрахунків сторони погодили, що остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим Договором та ПКЕЕ здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 Договору, у терміни, що не перевищує 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

5.10. Для проведення остаточного розрахунку споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у постачальника за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені Договором. У разі неявки споживача (уповноваженого представника Споживача) для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

5.11. Розрахункові документи за недораховану електричну енергію споживач має оплатити протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

5.12. Відповідно до пункту 9.1. Договору, всі додатки до цього Договору, а саме № 1; № 2; № 3; № 4; № 5; № 6; № 7; № 8; № 9; № 10; № 11; № 12; № 13; № 14; № 15, а також письмові повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної потужності, повідомлення про обсяги скоригованих договірних величин обсягу споживання електричної енергії та потужності повідомлення про перевищення договірних величин споживання електричної енергії та угод про реструктуризацію заборгованості є невід'ємними частинами цього Договору.

5.13. Постачальник самостійно визначає та змінює форми повідомлень та актів, на які є посилання в даному договорі та додатках до нього.

5.14. Сторони домовились, що загальний строк позовної давності до правовідносин встановлюється в 10 років, строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) 2 роки. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через 2 роки від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

5.15. Договір укладений між сторонами набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2016. Договір може бути продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода.

5.16. Строк дії укладеного між сторонами Договору було продовжено на підставі Угоди від 20.02.2017 та Додаткової угоди від 29.12.2017 до Договору про постачання електричної енергії від 29.04.2016 № 118, отже на даний час договір є чинним.

5.17. Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що умови договору поширюють свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 10.11.2014 (пункт 9.5 Договору).

5.18. 06.06.2016 позивачем були направлені на адресу відповідача листом з описом вкладення рахунки за травень 2016року за спожиту активну електроенергію на загальну суму 465 500,72 грн, спожиту реактивну електроенергію на загальну суму 12 418,17 грн та акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за травень 2016 у відповідності до пункту №5 Порядку розрахунків, які було отримано уповноваженим представником відповідача 15.06.2016, що підтверджується повернутим повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 524 (т.1 а.с.25).

5.19. ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось в Господарський суд Донецької області з позовною заявою від 02.02.2018 № 51юр-56/18 до Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області, обґрунтовуючи позовні вимоги нененалежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором про постачання електричної енергії від 29.04.2016 № 118 щодо повного та своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію. Крім того, позивач зазначав, що відповідно до пункт 9.5 Договору, умови цього Договору поширюють свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 10.11.2014, а отже сума заборгованості за електричну енергію спожиту відповідачем у травні 2016 року, відповідно до рахунку за використану активну електроенергію від 03.06.2016 № 67/118 на суму 465 500,72 грн, у тому числі ПДВ 77 583,45 грн та рахунком за послуги по компенсації перетоків реактивної енергії від 03.06.2016 № 67/118 на суму 12 418,17 грн, у тому числі ПДВ 2 069,69 грн до якої було включено заборгованість за електричну енергію та активну електроенергію за період 2014-2015 роки є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню в повному обсязі з Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області.

5.20. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.03.2018, зокрема прийнято позовну заяву від 02.02.2018 № 51юр-56/18 до розгляду та відкрито провадження у справі № 805/502/18.

5.21. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.05.2018 закрито підготовче провадження по справі № 805/502/18, справу № 805/502/18 призначено до судового розгляду по суті 21.05.2018.

5.22. Відповідачем через канцелярію суду 12.06.2018 (вх. № 12014/18) подано клопотання від 07.06.2018 № 686/11-08 про застосування строку позовної давності.

5.23. Господарський суд Донецької області з огляду на приписи ст.ст. 257, 258, 259, 260, 261 Цивільного кодексу України, п.9.1 договору №118 від 29.04.2016 дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строків позовної давності.

5.24. 13.06.2018 представником позивача подано клопотання від 13.06.2018 №б/н, в якому останній просить про зміну найменування юридичної особи - позивача з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" та просить вважати вірним юридичну адресу позивача у даній справі: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Комерційна, 8; до клопотання додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.05.2018 №б/н та довіреність. Розгляд даного клопотання відображено в ухвалі Господарського суду Донецької області від 13.06.2018.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

6. 10.12.2018 Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" звернулось через Східний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою № 51юр-355/18 від 10.12.2018 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 905/502/18, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 905/502/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.01.2019.

8. Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 905/502/18 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" № 51юр-355/18 від 10.12.2018 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018; розгляд касаційної скарги призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

9. Не погодившись з постановою апеляційного суду, Акціонерним товариством "ДТЕК Донецькі електромережі" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в повному обсязі та направити справу № 905/502/18 на новій розгляд до апеляційного господарського суду.

10. Обґрунтовуючи заявлені вимоги скаржник зазначає, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме ст. 86, 236, 269 ГПК України в частині повної та всебічної оцінки доказів та наводить наступні доводи.

10.1. Суд апеляційної інстанції, дослідивши гарантійний лист Військово-цивільної адміністрації від 28.03.2016 № 105/05-05, відповідно до якого відповідач зобов'язався перед позивачем погасити заборгованість по розрахунковим точкам розрахунку, який містить ті ж самі покази приладів обліку що і в акті приймання-передачі показів приладів обліку б/д б/н та Додатку № 3 до Договору № 118 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", не дослідив наступні докази:

10.1.1. Згідно акту приймання-передачі показів приладів обліку б/д б/н Мар'їнська міська рада передала, а Військово-цивільна адміністрація прийняла лічильники електроенергії, вказаний акт містить покази приладів обліку за переданими лічильниками, підписаний та скріплений печатками обох сторін.

10.1.2. Додаток № 3 до Договору № 118 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" містить аналогічні показники приладів обліку.

10.1.3. Строк дії Договору №118 поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 10.11.2014 (п. 9.5 Договору).

10.1.4. В акті приймання-передачі показів приладів обліку б/д б/н, Додатку № 3 до Договору № 118 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", Гарантійному листі Військово-цивільної адміністрації від 28.03.2016 № 105/05-05 зазначено однакові покази приладів обліку, які було складено на грудень 2014 року і є початковими для розрахунку спожитої електричної енергії, та які було передано відповідачу відповідно до зазначеного вище акту приймання-передачі. За таких обставин позивачем було нараховано 465 500,72 грн (268637 кВт/год) - за активну електичну енергіїю у грудні 2014 - березні 2016, 12 418,17 грн (126617 кВар/год) - за реактивну електроенергію у грудні 2014 - березні 2016, що фактично відображено в акті приймання-передачі товарної продукції (електроенергії) за травень 2016.

10.2. Зобов'язання Мар'їнської міської ради перед позивачем за договором № 90 закінчились на тих показах приладів обліку, значення яких Мар'їнська міська рада передала відповідачу, тому до відповідача не переходили зобов'язання з виконання договору від 03.01.2013 № 90. У відповідача виникли свої зобов'язання за Договором № 118, оскільки Мар'їнська міська рада передала покази приладів обліку (акти приймання-передачі) починаючи з яких в подальшому був визначений об'єм електричної енергії пред'явлений відповідачу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

11. Військово-цивільною адміністрацією міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області подано відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Позиція Верховного Суду

12. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

13. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

16. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

17. У відповідності зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

18. Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

19. Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

20. Згідно з частиною 1 статтею 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

21. Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України регулюються Законом України "Про електроенергетику" та іншими нормативно-правовими актам.

22. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику". (ч.1 ст.275 ГК України).

23. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (частина 2 статті 275 ГК України).

24. Згідно статті 26 Закону України "Про електроенергетику" та пункту 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (надалі - Правила), постачання електроенергії для забезпечення потреб споживачів здійснюється на підставі договору на постачання електроенергії, що укладається між споживачем та електропостачальною організацією.

25. Як встановлено судами попередніх інстанцій, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" до Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області обґрунтовано неналежним виконанням останнім зобов'язань з оплати вартості поставленої активної та реактивної електроенергії за травень 2016, внаслідок чого виникла заборгованість та підстави для нарахування 3% річних, інфляційних витрат та пені.

26. На підтвердження своїх вимог позивач, посилаючись на те, що умови Договору від 29.04.2016 № 188 розповсюджуються на відносини між сторонами, які виникли між сторонами з 10 листопада 2014 (п.9.5. Договору), та на підтвердження зазначених обставин та наявності заборгованості відповідача за період з грудня 2014 року по травень 2016 року, останнім надано до матеріалів справи гарантійний лист Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області від 28.03.2016 № 105/05-05, направлений на адресу ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", зі змісту якого вбачається, що відповідач зобов'язався перед позивачем погасити заборгованість по розрахунковим об'єктам розрахунку:

- будівля міської ради прибор обліку №0114186, тип лічильника НІК 2301АП1 з показниками 276710 кВт.;

- будівля ДНЗ №56 "Золотий ключик" - прибор обліку №0771926, лічильника НІК 2301АП3 з показниками 233485 кВт.;

- вуличне освітлення: а) пр. Ворошилова прибор обліку 0206187, тип лічильника НІК 2303АП1Т з показниками Н -038800,52; Д 007295,60; б) вул. Артема прибор обліку № 85060, тип лічильника СТК1-10К5514Ztз показниками Н 15950,77; Д 03066,99;

в) пр. Ворошилова прибор обліку №84999, тип лічильника СТК3-05Q2Т3Mt, з показниками Н 021488,00; Д 024454,00; г) вул. Заводська прибор обліку №85061, тип лічильника СТК3-05Q2Т3Mt, з показниками Н 62912,63; Д 13201,48; д) світлофор прибор обліку №3848407, тип лічильника НІК2102-02, з показниками 003465,00 (т.1 а.с.26).

27. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем в обґрунтування позовних вимог було надано рахунок за використану активну електроенергію від 03.06.2016 № 67/118 на суму 465 500,72 грн, у тому числі ПДВ 77 583,45 грн; рахунок за послуги по компенсації перетоків реактивної енергії від 03.06.2016 № 67/118 на суму 12 418,17 грн, у тому числі ПДВ 2 069,69грн.(т.1 а.с.21-22) та акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за травень 2016, підписаний з боку позивача та скріплений печаткою підприємства (згідно даного акту обсяг спожитої відповідачем електроенергії у травні 2016 року: активна електроенергія 268637 кВт/год на суму 465 500,72 грн, реактивна електроенергія 126617 кВар/год на суму 12 418,17грн) (т.1 а.с.23).

28. Судом першої інтсанції встановлено, що відповідач розрахувався за активну електроенергію у розмірі 8 529,80 грн, за реактивну електроенергію у розмірі

346,10 грн (банківська виписка за 07.06.2016, платіжні доручення від 07.06.2016 № 109, від 06.06.2016 № 93) спожиту безпосередньо ним у травні 2016.

29. Водночас, місцевий господарський суд зазначив, що не зважаючи на прийняття на себе обов'язку з оплати обсягів згідно додатку №3 до Договору №118 від 29.04.2016, що мають місце починаючи з 10.11.2014, вартість електричної енергії у сумі 450 970,92 грн, за реактивну електричну енергію у сумі 12 072,07грн відповідач не сплатив. Відтак, в порушення вимог статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошове зобов'язання з оплати отриманої активної електроенергії у визначений період у сумі 450 970,92 грн та реактивної електроенергії у сумі 12 072,07 грн у встановлені договором строки не виконано.

30. З огляду на наведене, суд першої інтсанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у повному обсязі. Щодо позовних вимог Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" до Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області в частині стягнення інфляційних витрат, останні підлягають задоволенню у сумі 21 812,38 грн, визначеній позивачем, пеня та 3% річних у сумі встановленій судом, а саме пеня - 67 229,50 грн, 3% річних - 6 535,85 грн.

31. Водночас, суд апеляційної інстанції, не погодився з рішенням суду першої інстанції враховуючи наступне.

32. Відповідно до Договору про постачання електричної енергії від 29.04.2016 № 188 постачальником є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго", а споживачем - Військово-цивільна адміністрація міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області.

33. Як встановлено судом апеляційної інстанції, в документах, наданих позивачем, зокрема в рахунку за використану активну електроенергію від 03.06.2016 № 67/118 на суму 465500,72 грн, у тому числі ПДВ 77583,45грн.; рахунку за послуги по компенсації перетоків реактивної енергії від 03.06.2016 № 67/118 на суму 12 418,17 грн, у тому числі ПДВ 2 069,69 грн(т.1 а.с.21-22) та акті прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за травень 2016 споживачем визначено - Військово-цивільну адміністрацію міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області.

34. Водночас, дослідивши вказані рахунки, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що до рахунку за активну електричну енергію від 03.06.2016 № 67/118 постачальником було включено обсяги поставленої електроенергії за 2014 та 2015 рік на загальну суму 259 347,86 грн (без урахування ПДВ), так само як і до рахунку за послуги по компенсації перетоків реактивної енергії від 03.06.2016 № 67/118 на суму 5 679,06 грн (без урахування ПДВ).

35. Також встановлено, що відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що умови Договору поширюють свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 10.11.2014 (пункт 9.5 Договору).

36. Проте, колегія суддів апеляційної інстанції, погодилась з доводами апелянта про те, що господарським судом першої інстанції не було досліджено тих обставин, що позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом Договір від 03.01.2013 № 90 на підставі якого нібито існували договірні відносини між Мар'їнського міською радою та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькобленерго" надано не було, а отже і не підтверджено їх фактичну наявність.

37. За таких обставин, апеляційних суд дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення не встановленого факту щодо наявності чи відсутності між Мар'їнського міською радою та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькобленерго" договірних правовідносин.

38. Відповідно до статті 1 Закону України Про військово-цивільні адміністрації військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

39. За змістом частини 2 статті 4 Закону України Про військово-цивільні адміністрації, військово-цивільні адміністрації населених пунктів здійснюють делеговані повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законами України.

40. На підставі Указу Президента України "Про утворення військово-цивільних адміністрацій" від 07.08.2015 № 469/2015 було утворено Військово-цивільну адміністрацію міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області, яка у відповідності до Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" є тимчасовим державним органом, який здійснює делеговані повноваження Мар'їнської міської ради, яка припинила свою діяльність, у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України і призначена для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі проведення антитерористичної операції.

41. Як встановлено судом апеляційної інстанції, у відзиві на позовну заяву позивача, Військово-цивільна адміністрація міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у відповідності до Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" є тимчасовим державним органом. Разом з тим, Мар'їнська міська рада не ліквідована як установа, а лише припинила свої повноваження, а Військово-цивільна адміністрація не є її правонаступником, у зв'язку із чим до неї не перейшли зобов'язання з виконання договору від 03.01.2013 № 90, укладеного між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та Мар'їнською міською радою, внаслідок чого відсутні і правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача суми заборгованості за електричну енергію та активну електроенергію за період 2014-2015 роки.

42. Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

43. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

44. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

45. Вказаний перелік обов'язкових реквізитів кореспондується з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

46. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

47. Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов'язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб'єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з'ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

48. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв'язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов'язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

49. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (Заява N 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1988, та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998).

50. Приписи статті 19 Закону України "Про теплопостачання" визначають обов'язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації саме за фактично отриману теплову енергію.

51. Водночас, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що до Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області, яка була утворена у 2015 році як тимчасовий орган державної влади, та вступила в договірні правовідносини з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькобленерго" лише після підписання договору про постачання електричної енергії, тобто з 29.04.2016, перейшли зобов'язання, які виникли до укладення Договору від 29.04.2016 № 188.

52. Отже, колегією суддів апеляційного суду, надані позивачем до матеріалів справи рахунки за електроенергію та акт обсягу спожитої електроенергії, не прийнято як належні та допустимі докази у розумінні статей 76, 77 ГПК України, які б підтверджували наявність заборгованості, а наданий до матеріалів справи гарантійний лист Військово-цивільної адміністрації міста Мар'їнка та села Побєда Мар'їнського району Донецької області від 28.03.2016 №105/05-05, направлений на адресу ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", не підтверджує доводи позивача щодо розповсюдження умов Договору на постачання електричної енергії від 29.04.2016 № 188, на відносини, які виникли між сторонами з 10 листопада 2014.

53. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що господарським судом першої інстанції при розгляді даної справи та прийнятті оскаржуваного судового рішення не було прийнято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть даного спору, свідчить про не з'ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, відтак, оскаржуване рішення Господарського суду Донецької області від 20.06.2018 у справі № 905/502/18 даним вимогам не відповідає, що є підставою для його скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

54. Водночас, колегія суддів апеляційного суду погодилася з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування строків позовної давності (від 12.06.2018 вх.№ 12014/18), але з інших підстав, а саме, з підстав відсутності встановленого факту порушення права особи, яка звернулася до суду.

55. Враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, зокрема щодо відсутності належних та допустимих доказів наявності у відповідача зобов'язань з виплати заборгованості за електричну енергію та активну електроенергію за період 2014-2015 роки, включену позивачем у рахунок за травень 2016 року, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що господарський суд апеляційної інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

56. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (п. 1 ст. 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

57. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

58. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

59. Водночас, доводи касаційної скарги, зазначені в пункті 10 цієї постанови зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до приписів статті 300 ГПК України.

60. Згідно приписів статті 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

61. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

62. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

63. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

64. Вказані вимоги судом апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано.

65. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 905/502/18 залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 905/502/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко