УХВАЛА

м. Київ

18.03.2019Справа № 910/21650/17

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» про відвід судді від розгляду справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс», м. Дніпро

до відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ

про стягнення 208 877,51 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Гумега О.В.) перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення 208 877,51 грн.

12.03.2019 позивачем подано до суду заяву про відвід судді Гумеги Оксани Валеріївни від розгляду справи № 910/21650/17.

Згідно з положеннями частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв'язку з чим провадження у справі № 910/21650/17 було зупинено до вирішення питання про відвід судді Гумеги О.В., а відповідну заяву передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» про відвід судді у справі № 910/21650/17 передано для розгляду судді Князькову В. В.

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Позивач в обґрунтування заявленого відводу вказує, що дана справа розглядається протягом тривалого часу, з порушенням строків на її розгляд. Позивач (заявник) зазначає, що незважаючи на те, що провадження у справі зупинялось на сім місяців з 20.03.2018 по 22.10.2018, строк підготовчого провадження у даній справі значно перевищує встановленого законом строку на його проведення. Разом з тим, позивач стверджує, що відкладення підготовчих засідань у даній справі здійснювалось з метою надання Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" додаткових доказів. Наведені обставини, на думку позивача (заявника), свідчать про упередженість та необ'єктивність судді Гумеги О.В. у вирішенні даного спору та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України є підставою для відводу судді.

За висновками суду, такі доводи учасника справи є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з визначеними процесуальним законом підставами для відводу судді.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Фактично заявник надає суб'єктивну оцінку процесуальним діям судді, а також безпідставно вказує на порушення судом процесуальних строків.

Суд констатує, що розгляд справи неодноразово відкладався як за клопотаннями відповідача (у тому числі при відсутності заперечень зі сторони позивача щодо таких відкладень), так і позивача. При цьому, безпідставними є доводи позивача щодо відкладень суддею Гумегою О.В. підготовчих судових засідань з метою надання часу для подання Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" додаткових доказів, оскільки за наслідками таких відкладень позивачем також подавались докази (заяви по суті спору та письмові пояснення), які приєднувались до матеріалів справи.

Відтак, тривалість судового провадження обумовлена поведінкою учасників судового процесу, яка безпосередньо впливає на кількість вчинених судом процесуальних дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Щодо строку розгляду справи господарський суд зазначає, що розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004).

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Одночасно з цим, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Наразі суд зазначає, що ухвалою суду від 25.02.2019 у справі № 910/21650/17 було призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2019, яке не відбулось, а провадження у справі було зупинено саме у зв'язку з заявленням позивачем необгрунтованого відводу судді, хоча добросовісне користування процесуальними правами вимагає від учасників справи утримання від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

Крім цього, частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відтак, судом встановлено, що заявником не було дотримано процесуального строку, встановленого ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України. Також заявником не доведено суду наявності виняткових підстав для заявлення відводу судді поза встановленим законом строком.

За таких обставин, враховуючи, що доводи заявника стосовно наявності підстав для відводу судді Гумеги Оксани Валеріївни від розгляду справи № 910/21650/17 не підтверджуються матеріалами справи та зводяться до незгоди з процесуальними діями судді, приймаючи до уваги, що наявності інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді не встановлено, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» про відвід судді підлягає залишенню без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» № б/н від 12.03.2019 про відвід судді Гумеги Оксани Валеріївни від розгляду справи № 910/21650/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Князьков