Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1048/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Голюк Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Ковердуна Миколи Миколайовича

до Овруцької міської ради Житомирської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунального підприємства "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області

про стягнення 350053 грн.

В судовому засіданні 06.03.2019 оголошувалась перерва до 07.03.2019 об 11:00год.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 350053,00 грн. заборгованості.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що відповідач не виконує належним чином умови трьохстороннього договору про переведення боргу, за яким новий боржник - Овруцька міська рада (відповідач) зобов'язалася сплатити за Комунальне підприємство «Комунальник» Овруцької міської ради (первісний боржник) на користь позивача грошове зобов'язання в розмірі 298592,00 грн., що утворилося внаслідок невиконання первісним боржником умов Договору від 04.09.2015 р. з оплати вартості виконаних Позивачем робіт з реконструкції скверу Князя Олега в м. Овручі.

Представник позивача в судовому засіданні 06.03.2019 пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, Також зауважив, що наказ про стягнення заборгованості згідно рішення господарського суду Житомирської області від 21.02.2017 у справі №906/1/17 суду не перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС, проте наразі немає можливості подати докази на підтвердження цієї обставини. Також представником позивача було заявлено клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою надання можливості подати докази на підтвердження вищевикладених обставин.

07.03.2019 представником позивача до суду подано для долучення до матеріалів справи довідку Овруцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області за вих. №4523 від 06.03.2019, з якої вбачається, що наказ Господарського суду Житомирської області №906/1/17 від 21.02.2017 станом на 06.032019 на виконанні у відділі не перебуває.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

07.03.2019 подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.

Відповідач та третя особа не скористалися своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та письмових пояснень щодо позову, а також правом на участь в судовому засіданні; повноважного представника в судові засідання не направляли, про причини неявки суд не повідомляли, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Оскільки явка представників відповідача та третьої особи в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву та пояснень є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та представника третьої особи та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Комунальним підприємством "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Ковердуном Миколою Миколайовичем (виконавець) укладено договір, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи: "Реконструкція скверу князя Олега по вулиці Фрунзе в м. Овруч Житомирської області".

Рішенням Господарського суду житомирської області від 04.09.2015, що набрало законної сили, позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області на користь Фізичної особи-підприємця Ковердуна Миколи Миколайовича 331841,63 грн. основного боргу, 32690,03 грн. пені, 5468, 00 грн. судового збору; в стягненні138,07 грн. пені відмовлено.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 5 ГПК України, суд вважає що обставини, встановлені вищенаведеним рішенням суду, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

В послідуючому - 15.06.2018 між Фізичною особою-підприємцем Ковердуном Миколою Миколайовичем (Кредитор), Комунальним підприємством "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області (Первісний боржник) та Овруцькою міською радою, (Новий боржник) укладено трьохсторонній договір про переведення боргу (а.с. 7).

Зазначеним договором врегульовано відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із договору від 04.09.2015, укладеного між Первісним боржником та Кредитором (Основний договір), рішення Господарського суду Житомирської області №906/1/17 від 21.02.2017 (Рішення суду) та підтверджується судовою будівельно-технічною експертизою (Експертиза) (п. 1 договору від 15.06.2018).

Відповідно до п. 2 договору від 15.06.2018 Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов'язання) в розмірі 298592,00 грн., що виник на підставі Основного договору та Рішення суду, а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання.

Також п. 3 договору від 15.06.2018 передбачено, що Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Основному договорі та Рішенні суду; підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та підтверджує, що претензії щодо сплати боргу відповідно до Договору від "04" вересня 2015 р. та Рішення Господарського суду Житомирської області № 906/1/17 від 21.02.2017 відсутні.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (п. 7 договору від 15.06.2018).

Відповідач не виконує покладений на нього обов'язок по сплаті коштів в розмірі 298592,00 грн., визначених договором від 15.06.2018.

З метою захисту порушених прав, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Водночас слід зауважити, що згідно довідки Овруцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області за вих. №4523 від 06.03.2019 наказ Господарського суду Житомирської області №906/1/17 від 21.02.2017 станом на 06.032019 на виконанні у відділі не перебуває.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України господарсько-договірними зобов'язаннями є майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу вимог статті 513 цього Кодексу вбачається, що правочин стосовно заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За приписами статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

З вищенаведеного вбачається, що у Овруцької міської ради Житомирської області внаслідок укладення трьохстороннього договору про переведення боргу від 15.06.2018 виникло зобов'язання щодо сплати грошових коштів позивачу в сумі 298592,00 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься претензія №1 (а.с. 51) щодо сплати заборгованості в розмірі 298592,00 грн., яку відповідачем отримано 20.11.2018.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості в сумі 298592,00 грн.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 39116,00 грн. інфляційних та 12345,00 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з того, що строк виконання грошового зобов'язання настав лише 28.11.2018, а позивачем нараховано 3% річних та інфляційні за період, що передує граничному строку сплати заборгованості, суд відмовляє в задоволенні вимог щодо стягнення 39116,00 грн. інфляційних та 12345,00 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 298592,00 грн. - заборгованості обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Овруцької міської ради Житомирської області (11106, Житомирська область, місто Овруч, вул. Т. Шевченка, 43, ід. код 04053370)

- на користь Фізичної особи-підприємця Ковердуна Миколи Миколайовича (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) 298592,00 грн. заборгованості, а також 4478,88 грн. сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.03.19

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)

4 - третій особі (рек. з повід.)