ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Справа №902/517/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Крейбух О.Г.,

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (свідоцтво №XM000136 від 14.02.18)

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №007.2Др-23-1218 від 26.12.18)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Вінницької області, ухвалене 19 листопада 2018 року суддею Банаськом О.О. у м. Вінниця, повний текст складено 23 листопада 2018 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут"

про стягнення 33 132 795,40 грн. заборгованості

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Вінницягаз Збут" про стягнення 33 132 795,40 грн. - заборгованості, з яких 2 090 420,60 грн. - 3% річних, 6 697 630,02 грн. - інфляційних втрат та 24 344 744,78 грн. - пені за Договором купівлі-продажу природного газу №16-100-Н від 30 грудня 2015 року.

19 листопада 2018 року, рішенням господарського суду Вінницької області, з урахуванням ухвали від 23 листопада 2018 року, було частково задоволено позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Вінницягаз Збут" про стягнення 33 132 795,40 грн. - заборгованості і стягнуто з відповідача на користь позивача 11 484 390,80 грн., з яких 7 279 794,85 грн. - пені, 735 420,47 грн. - 3% річних, 3 469 175,48 грн. - інфляційних втрат, 172 265,86 грн. - судового збору, у стягненні 21 648 404,60 грн. - заборгованості, де 17 0648 949,93 грн. - пені, 1 355 000,13 грн. - 3% річних, 3 228 454,54 грн. - інфляційних втрат - відмовлено.

ТОВ "Вінницягаз Збут" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині стягнення з нього 11 078 784,34 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки спільними протокольними рішеннями, укладеними на виконання умов Договору №16-100-Н та положень Постанови Кабінету Міністрів України №20 і Наказу Міненерго України №493/688, було погоджено, що залишок оплати за послуги з транспортування газу по Договору підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення, де день проведення таких розрахунків був одночасно і днем погашення заборгованості за поставлений ПАТ "НАК "Нафтогаз України" природний газ, а тому вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення штрафу, пені, інфляційних втрат та 3% річних, оскільки уклавши спільні протокольні рішення, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за Договором.

Таким чином, для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, необхідно щоб оплата за послуги була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями, а оскільки таких порушень відповідачем допущено не було, то правові підстави для задоволення позову відсутні.

Вважає, що місцевий господарський суд безпідставно прийшов до висновку, що підставою для стягнення пені та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, є наявність суми основного боргу, що не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків та яка була несвоєчасно оплачена відповідачем за рахунок власних коштів тому, що розрахунок за отриманий природний газ був здійснений відповідачем шляхом оплати через розподільчі рахунки, а не власними коштами, та за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 на підставі спільних протокольних рішень.

Також, вважає безпідставним висновок щодо можливості стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат у випадку проведення розрахунків за межами строків оплати, встановлених п.6.1. Договору №16-100-Н від 30 грудня 2015 року, оскільки державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами і таким чином, відповідач позбавлений можливості самостійно впливати на строк оплати вартості природного газу, визначений п.6.1. Договору тому, що розрахунки за спожитий природний газ проводяться у порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №792 від 30 вересня 2015 року з рахунку зі спеціальним режимом використання, який не є власністю відповідача, і останній позбавлений будь-якої можливості впливати на алгоритм їх розподілу.

ПАТ НАК "Нафтогаз України" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача 22 054 011,06 грн. - заборгованості за Договором №16-100-Н та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити повністю, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки не надано належної оцінки доказам та вимогам позивача щодо стягнення сум пені, інфляційних втрат та 3% річних, які нараховувані у звязку з простроченням розрахунку за поставлений газ відповідачем власними коштами.

Вважає, що стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат нараховані на суми заборгованості відповідача, які не були предметом регулювання спільних протокольних рішень і 531 502 893,03 грн. погашались відповідачем власними коштами поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішенням.

Зокрема, банківські виписки і довідки по операціям за Договором №16-100-Н, підтверджують, що оплата за отриманий природний газ, на виконання п.6.2. Договору, у вказаній сумі здійснювалась відповідачем згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

ТОВ "Вінницягаз Збут" у своєму відзиві на апеляційну скаргу ПАТ НАК "Нафтогаз України" вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки товариство, на виконання умов спільних протокольних рішень, повністю розрахувалося за природний газ, не прострочило виконання грошового зобов'язання, що свідчить про відсутність підстав для нарахування та стягнення з нього пені, інфляційних втрат та 3% річних.

28 грудня 2018 року і 14 січня 2019 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргами ПАТ НАК "Нафтогаз України" і ТОВ "Вінницягаз Збут" та зупинено дію рішення господарського суду Вінницької області від 19 листопада 2018 року.

14 і 24 січня 2019 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду скарги ПАТ НАК "Нафтогаз України" і ТОВ "Вінницягаз Збут" було об'єднано в одне провадження та призначено до розгляду на 07 лютого 2019 року.

07 лютого 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду розгляд апеляційних скарг було відкладено на 21 лютого 2019 року.

Представники сторін у судовому засіданні підтримали свої доводи і заперечення, викладені у апеляційних скаргах.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

30 грудня 2015 року, між ПАТ "НАК" "Нафтогаз України", як продавцем, та ТОВ "Вінницягаз Збут", як покупцем, було укладено Договір №16-100-Н на купівлю-продаж природного газу, відповідно до умов якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця з 01 січня по 31 березня 2016 року природний газ в кількості 263 935 тис. м3 а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити його кількість. (т.1 а.с.17-21)

У п.1.2 Договору №16-100-Н сторони встановили, що газ який продається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам.

За п.3.2 Договору №16-100-Н, приймання передача газу переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п.п.3.3.,3.4. Договору №16-100-Н, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 13-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивувальну відмову від підписання акта. Підписаний акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Корегування планових обсягів газу оформляється покупцем у вигляді заявки.

За змістом п.5.2. Договору №16-100-Н, ціни за 1000 м3 без урахуванням податку на додану вартість тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальним обов'язками (включно) становлять:

- п.п.5.2.1. Газ, що використовується населенням для приготування їжі та/або підігріву води - 5 214,80 грн. (індивідуальне опалення, підігрів їжі та/або підігрів води);

- газ, що використовується населенням для індивідуального опалення або комплексного споживання (індивідуальне опалення, підігрів їжу та/або підігрів води): за обсяг, спожитий до 1 200 м3 природного газу (включно) на період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) - 2 224,80 грн. за 1000 м3, крім того ПДВ 20%; за обсяг спожитий понад 1 200 м3 природного газу (включно) на період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) - 5 214,80 грн. за 1000 м3, крім того ПДВ 20%.

Згідно п.6.1. Договору №16-100-Н, оплата планованих обсягів газу здійснюється покупцем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Відповідно до п.6.2 Договору №16-100-Н оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

За наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

Пунктом 7.1 Договору №16-100-Н сторони погодили за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та Договором.

Договір №16-100-Н набув чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1. Договору).

Додатковими угодами №1 від 31 січня 2016 року, №2 від 29 лютого 2016 року, №3 від 31 березня 2016 року та №4 від 30 квітня 2016 року, сторонами вносились зміни до Договору №16-100-Н, щодо обсягів поставки газу та його вартості. (т.1 а.с.22-23)

Крім того, Додатковою угодою №3 до Договору №16-100-Н змінено п.3.3 Договору, відповідно до якого не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 13-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою. У разі не підписання продавцем акту приймання-передачі газу, продавець письмово повідомляє покупця про причини не підписання акта. У разі, якщо покупець до 15 числа наступного за місяцем поставки газу не подає продавцю акти приймання-передачі природного газу, такі дії (бездіяльність) з боку покупця вважаються односторонньою відмовою покупця від поставки природного газу за цим договором за відповідний розрахунковий період. При цьому покупець не має право заперечувати проти не поставки продавцем природного газу на його користь за цим договором за відповідний розрахунковий період.

Також, Додатковою угодою №3, п.6.1, Договору сторонами викладено, як оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

На підставі зазначеного договору, позивачем було поставлено відповідачу природній газ за актами приймання передачі газу від:

- 31 січня 2016 року на суму 348 046 302,23 грн.;

- 29 лютого 2016 року на суму 242 679 712,81 грн.;

- 31 березня 2016 року на суму 235 289 815,24 грн.;

- 30 квітня 2016 року на суму 160 722 474,31 грн..;

- 31 травня 2016 року на суму 85 804 438,34 грн.;

- 30 червня 2016 року на суму 60 955 533,86 грн.;

- 31 липня 2016 року на суму 58 028 256,14 грн.;

- 31 серпня 2016 року на суму 59 674 426,75 грн.;

- 30 вересня 2016 року на суму 56 744 501,84 грн., а всього передано та прийнято природній газ на загальну суму 1 307 945 461,52 грн. (т.1 а.с.29-37)

В свою чергу, відповідач в рахунок оплати отриманого згідно Договору №16-100-Н природного газу з поточного рахунку із спеціальним режимом використання, у січні-грудні 2016 року, перерахував відповідачу 531 502 893,03 грн. (т.1 а.с.207-214)

22 лютого 2016 року, між ГУ Державної казначейської служби України у Вінницькій області, як стороною №1, Департаментом фінансів Вінницької обласної держадміністрації, як стороною №2, ТОВ "Вінницягаз збут", як стороною №3, ПАТ "НАК "Нафтогаз", як стороною останньою, було укладено Спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №734 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, за умовами яких, у відповідності до "Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №20 від 11 січня 2005 року, узгоджено порядок проведення розрахунків, за яким Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду державного бюджету стороні №1 у сумі 275 986 908,76 грн., яка в свою чергу перераховує дані кошти стороні №2, а та - стороні №3, для розрахунку зі стороною останньою за природній газ 2016 року згідно Договору від 30 грудня 2015 року №16-100-Н з таким записом в графі "призначення платежу": "Постанова Уряду від 11 січня 2005 року №20, дата та № спільного протокольного рішення за природний газ 2016 року, договір від 30 грудня 2015 року №16-100-Н в т.ч. ПДВ 45 997 818,13 грн." Сторона остання кошти в сумі 275 986 908,76 грн. направляє до загального фонду державного бюджету України у вигляді податків. (т.1 а.с.52-53)

Спільне протокольне рішення набрало чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діяло до повного виконання сторонами зобов'язань за цим рішенням.

Аналогічного змісту спільні протокольні рішення були укладені між сторонами:

- 22 липня 2016 року №1953 на суму 180 692 232,95 грн.;

- 22 липня 2016 року №2019 на суму 278 466 738,42 грн.;

- 22 серпня 2016 року №2234 на суму 9 701 297,90 грн.;

- 22 вересня 2016 року №2440 на суму 31 595 390,00 грн., а всього на загальну суму 776 442 568,03 грн. (т.1 а.с.57-74)

Відповідно до зведених реєстрів актів звірки для проведення розрахунків по погашенню заборгованості по пільгам та субсидіям за спожитий природний газ у січні 2016 року, березні-червні 2016 року, лютому-квітні 2016 року, квітні-липні 2016 року, серпні 2016 року в рахунок погашення заборгованості відповідача за природний газ згідно постанови КМУ №20 від 11 січня 2005 року перераховано позивачу суму коштів в розмірі 776 442 568,03 грн. (т.1, а.с.55, 60, 64, 68, 73)

Зі змісту Довідки по операціях по Договору №16-100-Н (підприємство "Вінницягаз Збут"), розрахунки між сторонами здійснювались двома способами: укладенням Спільних протокольних рішень та коштами, які перераховувались відповідачем на користь позивача виключно з рахунку з спеціальним режимом використання у відповідності до п. 6.2. Договору та з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання. Так, остаточний розрахунок за переданий у період з січня 2016 року по вересень 2016 року природний газ відповідачем проведено 21 грудня 2016 року. (т.1, а.с.48-51)

22 серпня 2018 року, посилаючись на те, що відповідачем здійснювався ряд платежів у розмірі 531 502,893,03 грн. за період з січня по грудень 2016 року у рахунок погашення заборгованості за Договором купівлі-продажу природного газу №16-100-Н від 30 грудня 2015 року поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями, 22 серпня 2018 року, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Вінницягаз Збут" про стягнення 33 132 795,40 грн. - заборгованості, з яких 2 090 420,60 грн. - 3% річних, 6 697 630,02 грн. - інфляційних втрат та 24 344 744,78 грн. - пені. (т.1 а.с.4-10)

19 листопада 2018 року, рішенням господарського суду Вінницької області, з урахуванням ухвали від 23 листопада 2018 року, було частково задоволено позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Вінницягаз Збут" про стягнення 33 132 795,40 грн. - заборгованості і стягнуто з відповідача на користь позивача 11 484 390,80 грн., з яких 7 279 794,85 грн. - пені, 735 420,47 грн. - 3% річних, 3 469 175,48 грн. - інфляційних втрат, 172 265,86 грн. - судового збору, у стягненні 21 648 404,60 грн. - заборгованості, де 17 0648 949,93 грн. - пені, 1 355 000,13 грн. - 3% річних, 3 228 454,54 грн. - інфляційних втрат - відмовлено. (т.2, а.с.119-128)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задоволити, в той час, як апеляційну скаргу позивача - залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи встановлено, що 30 грудня 2015 року, між ПАТ "НАК" "Нафтогаз України", як продавцем, та ТОВ "Вінницягаз Збут", як покупцем, було укладено Договір №16-100-Н на купівлю-продаж природного газу, відповідно до умов якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця з 01 січня по 31 березня 2016 року природний газ в кількості 263 935 тис. м3 а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити його вартість. (т.1 а.с.17-21)

За змістом п.5.2. Договору №16-100-Н, ціни за 1000 м3 без урахуванням податку на додану вартість тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальним обов'язками (включно) становлять:

- п.п.5.2.1. Газ, що використовується населенням для приготування їжі та/або підігріву води - 5 214,80 грн. (індивідуальне опалення, підігрів їжі та/або підігрів води);

- газ, що використовується населенням для індивідуального опалення або комплексного споживання (індивідуальне опалення, підігрів їжу та/або підігрів води): за обсяг, спожитий до 1 200 м3 природного газу (включно) на період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) - 2 224,80 грн. за 1000 м3, крім того ПДВ 20%; за обсяг спожитий понад 1 200 м3 природного газу (включно) на період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) - 5 214,80 грн. за 1000 м3, крім того ПДВ 20%.

Додатковою угодою №3 від 31 березня 2016 року сторони виклали п.6.1 в новій редакції: оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

Позивач, свої зобов'язання за Договором №16-100-Н виконав у повному обсязі та надав відповідачу природного газу, за актами від:

- 31 січня 2016 року на суму 348 046 302,23 грн.;

- 29 лютого 2016 року на суму 242 679 712,81 грн.;

- 31 березня 2016 року на суму 235 289 815,24 грн. .;

- 30 квітня 2016 року на суму 160 722 474,31 грн..;

- 31 травня 2016 року на суму 85 804 438,34 грн.;

- 30 червня 2016 року на суму 60 955 533,86 грн.;

- 31 липня 2016 року на суму 58 028 256,14 грн.;

- 31 серпня 2016 року на суму 59 674 426,75 грн.;

- 30 вересня 2016 року на суму 56 744 501,84 грн., а всього передано та прийнято природній газ на загальну суму 1 307 945 461,52 грн.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п.6.1. Договору з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №3 від 31 березня 2016 року оплата планованих обсягів газу здійснюється покупцем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа (включно) місяця наступного за місяцем реалізації газу.

Відповідно до п.6.2 Договору №16-100-Н оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

На момент звернення з позовною заявою сторонами не заперечується, що обов'язок по оплаті поставленого природного газу був виконаний у повному обсязі, проте, за переконанням позивача, з порушенням строків оплати, встановлених п.6.1 Договору №16-100-Н, а тому останній просить стягнути з відповідача штрафні санкції у вигляді 24 344 744,78 грн. - пені, 2 090 420,60 грн. - 3% річних та 6 697 630,02 грн. - інфляційних втрат, а всього на загальну суму 33 132 795,40 грн.

Як встановлено з матеріалів справи, розрахунок відповідачем за отриманий природний газ був здійснений наступним чином:

- частину вартості отриманого природного газу на суму 776 442 568,03 грн. оплачено за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2015 року №20 на підставі спільних протокольних рішень (29 березня 2016 року - 275 986 908,76 грн., 01 серпня 2016 року - 180 692 232,95 грн., 16 вересня 2016 року - 9 707 297,90 грн., 27 вересня 2016 року - 31 595 390,00 грн., 29 вересня 2016 року - 278 466 738,42 грн.)

- іншу частину вартості отриманого природного газу на суму 531 502 893,49 грн., відповідач оплатив згідно вимог п. 6.2. розділу VI Договору згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП (у січні - 29 432 493,73 грн., у лютому - 71 875 584,02 грн., у березні - 74 734 392,41 грн., у квітні - 47 491 759,41 грн., у травні - 34 966 312,42 грн., у червні - 28 811 758,57 грн., у липні - 30 065 574,04 грн., у серпні - 25 930 065,05 грн., у вересні - 30 233 261,70 грн., у жовтні - 37 557 355,23 грн., у листопаді - 67 227 676,91 грн., у грудні - 53 161 511,19 грн., остання оплата здійснена 22 грудня 2016 року).

Статтями 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Згідно п.7.2. Договору №16-100-Н, у разі невиконання покупцем умов пунктів 6.1 Договору він зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Проте, як вже зазначалось, частину коштів за отриманий природній газ в загальній сумі 531 502 893,49 грн., ТОВ "Вінницягаз Збут" сплачувало позивачу помісячно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання, інша ж сума у розмірі 776 442 568,03 грн. була відшкодована ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків.

На даний час борги у відповідача перед позивачем відсутні, що не заперечується останнім.

Пунктом 1.2. "Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію" (надалі - Порядку), затвердженого спільним наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерством фінансів України №493/688 від 03 серпня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1007/27452 від 19 серпня 2015 року, розрахунки між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, за формою №1 у додатку, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, за формою №2 у додатку.

Згідно пунктів 2.1.-2.3. Порядку, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів.

Пунктом 2.7 зазначеного Порядку, визначено процедуру і алгоритм проведення цих розрахунків.

Як було встановлено вході розгляду справи, з лютого по жовтень 2016 року, відповідно до "Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій" прийнятих постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11 січня 2005 року та вже вказаного Порядку, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної держадміністрації, ТОВ "Вінницягаз збут", та НАК "Нафтогаз України" було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України:

- 22 лютого 2016 року №734 на суму 275 986 908,76 грн.;

- 22 липня 2016 року №1953 на суму 180 692 232,95 грн.;

- 22 липня 2016 року №2019 на суму 278 466 738,42 грн.;

- 22 серпня 2016 року №2234 на суму 9 701 297,90 грн.;

- 22 вересня 2016 року №2440 на суму 31 595 390,00 грн. (т.1 а.с.57-74)

В розділі 4 зазначених спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, сторони, передбачили і відповідальність за порушення порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов'язань за цими спільним протокольними рішеннями та за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11 січня 2005 року.

Таким чином, укладаючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, сторони по справі фактично погодились, що залишок оплати наданих послуг по Договору №16-100-Н, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного такого спільного протокольного рішення, тобто тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків за поставлений природний газ за цим Договором, а також і відповідальність за порушення цих строків.

Тобто, нарахування пені, інфляційних втрат та річних відбувається у разі порушення стороною умов та обов'язків спільних протокольних рішень, укладених на виконання Договору №16-100-Н, оскільки даними протокольними рішеннями змінюється порядок та строки проведення розрахунків за надані за даним Договором послуги.

Враховуючи вищевикладене, у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення пені, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, оскільки уклавши спільні протокольні рішення, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за договором.

Аналогічна позиція викладена в постановах Судової палати у постановах Верховного суду по справі №908/63/17 від 10 квітня 2018 року, №906/790/16 від 18 квітня 2018 року, №925/770/17 від 06 червня 2018 року.

Тому, незалежно від того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови.

Крім того, у відповідності до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", чинної на момент існування договірних відносин, постановою НКРЕКП №2516 від 30 вересня 2015 року затверджено Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обовязки (наділі - Алгоритм).

Розділом II цього Алгоритму встановлено, що відкриття (закриття) газопостачальними підприємствами та їх структурними підрозділами, оптовими продавцями природного газу в уповноваженому банку поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, здійснюється в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" від 30 вересня 2015 року.

Газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорій "населення" та "ТКЕ - населення", згідно з положеннями цього Алгоритму.

Споживачі, які відносяться до категорій "населення" та "ТКЕ - населення" оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами та їх структурними підрозділами.

Нормативи перерахування коштів встановлюються НКРЕКП на підставі діючих у розрахунковому періоді тарифів на розподіл, транспортування або постачання природного газу, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, податку на додану вартість, планових обсягів.

Затверджені нормативи перерахування коштів доводяться НКРЕКП до відома уповноваженого банку не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку розрахункового періоду.

Залишок коштів, який утворився станом на 01 число кожного місяця на поточних рахунках із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, розподіляється та перераховується відповідно до затверджених нормативів перерахування коштів, що діяли в попередньому місяці.

У разі відсутності НКРЕКП нормативів перерахування коштів уповноважений банк акумулює всі кошти, що надійшли за спожитий природний газ, на відповідних поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальним підприємством, до отримання встановлених НКРЕКП нормативів перерахування коштів.

Так, постановами НКРЕКП було затверджено нормативи перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії побутових споживачів (населення) для ТОВ "Вінницягаз Збут", які в подальшому були зараховані на рахунок НАК "Нафтогаз України" в наступному порядку: січень 2016 року - 57,33%; лютий 2016 року - 75,94%; березень 2016 року - 86,48%; квітень 2016 року - 77,52%; травень 2016 року - 86,48%; червень 2016 року - 86,48%; липень 2016 року - 86,48%; серпень 2016 року - 86,48%; вересень 2016 року - 86,54%.

Пунктом 2 Договору, на виконання вимог зазначеного вище алгоритму, сторонами було передбачено відповідний порядок розрахунків, якого сторони і дотримувались під час дії Договору.

Зазначений спеціальний режим проведення взаєморозрахунків по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматизованому перерахунку зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача по справі за визначеними нормативами.

Таким чином, у відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за отриманий природний газ, постачальник з спеціальними обовязками отримує грошовий ресурс для розрахунку з продавцем природного газу лише після здійснення споживачами природного газу (населенням) повних розрахунків за весь обсяг спожитого газу.

Відповідач може здійснити розрахунок перед позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок товариства самостійно розподілялися, уповноваженим банком, згідно затвердженого постановами НКРЕКП алгоритму та перераховувалися на рахунок позивача.

Статтею 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного суду у справі №906/10/16 від 30 січня 2018 року.

Оскільки судом встановлено, що оплата за природний газ проводилася в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №792 від 30 вересня 2015 року, відповідними постановами НКРЕ, на підставі та у відповідності до укладеного Договору, а остаточний розрахунок проводився згідно спільних протокольних рішень, укладених відповідно до постанови Кабінету міністрів України №20 від 11 січня 2005 року, тому судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача - ТОВ "Вінницягаз Збут" відповідальності за несвоєчасно здійснені розрахунки у вигляді штрафних санкцій, а господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення дійшов помилкового висновку, вартість поставленого природного газу за Договором на купівлю-продаж природного газу №16-100-Н від 30 грудня 2015 року була проведена за межами строків оплати, встановлених п.6.1 Договору, з простроченням платежу в період з 26 серпня по 22 грудня 2016 року, по-періодно, та слід стягнути з відповідача на користь позивача всього 11 484 390,80 грн., з яких 7 279 794,85 грн. - пені, 735 420,47 грн. - 3% річних, 3 469 175,48 грн. - інфляційних втрат, 172 265,86 грн. - судового збору.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 277 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення та ухвалити нове рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ "Вінницягаз Збут" слід задоволити та скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 22 серпня 2018 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача 11 484 390,80 грн., з яких 7 279 794,85 грн. - пені, 735 420,47 грн. - 3% річних, 3 469 175,48 грн. - інфляційних втрат, та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Водночас, у задоволенні апеляційної скарги ПАТ НАК "Нафтогаз України" щодо задоволення позову в частині стягнення 22 054 011,06 грн. - заборгованості, в т.ч. 17 478 653,03 грн. - пені, 1 385 113,41 грн. - 3% річних, 3 190 244,62 грн. - інфляційних втрат - слід відмовити та залишити рішення господарського суду Вінницької області від 22 серпня 2018 року у цій частині - без змін.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши обєктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 22 серпня 2018 року слід скасувати частково та прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. ст. 49, 105 ГПК України, у звязку з задоволенням апеляційної скарги ТОВ "Вінницягаз Збут, судові витрати у сумі 258 398,79 грн. - за подання апеляційної скарги (т.2 а.с.144) підлягають стягненню з ПАТ НАК "Нафтогаз України" на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" - задоволити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 19 листопада 2018 року у справі №902/517/18 - скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача 11 484 390,80 грн., з яких 7 279 794,85 грн. - пені, 735 420,47 грн. - 3% річних, 3 469 175,48 грн. - інфляційних втрат.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

"В позові відмовити."

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ідентифікаційний код - 20077720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (21012, м. Вінниця, пров. Костя Широцького, 24, ідентифікаційний код - 39593306) 258 398 грн. (двісті п'ятдесят вісім тис. триста дев'яносто вісім) грн. 79 коп. - судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Рівненської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/517/18 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.