ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2968/18

Господарський суд Одеської області у складі: головуючий суддя Волков Р.В.,

суддя Малярчук І.А., суддя Цісельський О.В. розглядаючи справу №916/2968/18,

за позовом: Фізичної особи-підприємця Бірюкова Дениса Вікторовича (АДРЕСА_1, 65114),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ОТЕЛЬ" (Приморський бульвар, буд.7, м. Одеса, Одеська область, 65026),

про стягнення заборгованості та відшкодування збитків 702670,47 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бірюков Денис Вікторович звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ОТЕЛЬ" про стягнення заборгованості та відшкодування збитків 702670,47 грн.

18.03.2019 представник позивача звернувся до суду з клопотанням (за вх. №5244/19) про призначення справи №916/2968/18 до колегіального розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.03.2019 клопотання представника позивача задоволено, справу №916/2968/18 призначено до колегіального розгляду. Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.03.2019р. справу №916/2968/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий Волков Р.В., суддя Малярчук І.А., Цісельський О.В.

20.03.2019 ухвалою суду справу прийнято до колегіального розгляду та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження.

Також, 18.03.2019 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх.№2-1197/19). В обґрунтування заяви представник зазначає наступне.

26.02.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, до якого 07.03.2019 подано доповнення. Представник позивача вказує, що на глибоке переконання позивача єдиною метою вищезазначеного клопотання є зупинення провадження у справі, затягування її розгляду та уникнення відповідальності за невиконання договірних зобов'язань. Крім того, у випадку призначення експертизи у відповідача з'явиться можливість для відчуження чи обтяження належного йому майна, що унеможливить виконання або створить значні перешкоди при виконанні рішення у справі у разі задоволення позову.

Вказує, що на даний час відповідач володіє нерухомим майном, вартість якого є достатньою для задоволення вимог позивача, на підтвердження цього надає інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.03.2019.

Зазначає, що про реальну можливість відчуження (витрачання) майна свідчать наступні обставини:

- значний обсяг заявленої до стягнення суми. Так, з березня 2018 року грошові кошти не повернуто, а тому посадові особи відповідача можуть протиправно розпоряджатись ними на свій розсуд;

- ненадання приміщення в оренду, надання відповідачем хибних та надуманих тверджень про непідписання директором договору оренди, а також про неотримання коштів;

- тривала відсутність відповідача та його представників за місцезнаходженням, фактичне припинення використання належного відповідачеві нерухомого майна;

- наявність у штаті відповідача лише одного працівника, директора;

- наявність кримінальних проваджень, де відповідач проходить як юридична особа, яка використовувалась для використання коштів, отриманих злочинним шляхом, що, зокрема, свідчить про ймовірність припинення юридичної особи з метою уникнення покарання;

- накладення арешту на майно різними судами в різний у межах кримінальних справ, що свідчить про існування реальної небезпеки відчуження відповідачем такого майна;

- згідно інформації з кримінальних проваджень загальний розмір збитків, нанесений відповідачем та іншими особами, Державі Україна, становить більше 500 млн. грн.

Просить накласти арешт на нерухоме майно відповідача; грошові кошти, які наявні на банківському рахунку відповідача; заборонити відповідачу та будь-яким третім особам здійснювати будь-які дії щодо відчуження або будь-якого обтяження нерухомого майна відповідача; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна відповідача.

На підтвердження наявності кримінальних проваджень надає ухвали у цих кримінальних провадженнях.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Зі змісту заяви вбачається, що позивач припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду з даного спору у разі задоволення позову з підстав невиконання відповідачем договору та ухилення від сплати грошових коштів.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, судом встановлено, що заявником при зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову не було подано належних та допустимих в розумінні приписів ГПК України доказів наявності підстав, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

З інформаційної довідки вбачається, що станом на 16.03.2019 у розділі «Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно» за пошуком за кодом ЄДРПОУ відповідача у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Щодо посилання позивачем на наявність кримінальних проваджень, то суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з ч.6 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наявність ухвал про арешт майна відповідача у кримінальному провадженні не доводить винуватість його (посадових осіб) у певних злочинах, більше того, не свідчить про можливість ускладнення рішення суду у разі задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, у зв'язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову, слід відмовити.

Крім того, обтяження майна та/або грошових коштів відповідача ускладнить ведення господарської діяльності відповідача. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а ще й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

Враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, дійшов висновку, що вжиття запропонованих позивачем заходів є надмірним втручанням у права відповідача. Крім того, стороною позивача не доведено, що їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, господарський суд вважає заяву представника позивача про забезпечення позову необґрунтованою, у зв'язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника фізичної особи - підприємця Бірюкова Дениса Вікторовича про забезпечення позову (вх.№2-1197/19 від 18.03.2019) відмовити.

Ухвала набрала чинності 21.03.19 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвалою господарського суду Одеської області..

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя І.А. Малярчук

Суддя О.В. Цісельський