ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.03.2019м. Дніпро№ 904/989/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Суховаров А.В., розглянувши заяву:

заявник: Приватне підприємство "АБ Плюс", м. Краматорськ, Донецька область

боржник: Фізична особа-підприємець Гладкий Микита Сергійович, м. Дніпро

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 14.03.2019 надійшла заява Приватного підприємства "АБ Плюс" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємеця Гладкого Микити Сергійовича заборгованості у сумі 14044,29 грн., з яких 10934,00 грн. - основний борг, 2186,80 грн. - штрафні санкції та 192,10 грн. - судовий збір.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Приватного підприємства "АБ Плюс" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до статті 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 ст.151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2-1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає до сплати за подання заяви про видачі судового наказу, з 01.01.2019 становить 192,10 грн (1 921,00 грн х 0,1 = 192,10).

При цьому, доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

З матеріалів доданих до заяви про видачу судового наказу у якості доказів сплати судового збору ПП "АБ Плюс" надано платіжне доручення від 27.02.2019 № 16317.

При цьому, згідно довідки начальника відділу документального забезпечення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 № 6/19, платіжний документ від 27.02.2019 № 16317 був використаний в інших справах, а саме при поданні позову у справі № 904/987/19.

Тобто, платіжне доручення від 27.02.2019 № 16317 не є належним доказом сплати судового збору за розгляд заяви від 05.03.2019 вих. № 05/03 ПП "АБ Плюс" про видачу судового наказу. Інших доказів сплати судового збору за розгляд даної заяви Приватним підприємством "АБ Плюс" до заяви не надано, що є порушенням вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви від 05.03.2019 вих. № 05/03 ПП "АБ Плюс" про видачу судового наказу слід відмовити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до частини другої та третьої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, 153-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "АБ Плюс" (84311, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Київська, буд. 101) у задоволенні заяви про видачу судового наказу повністю.

Ухвала набрала законної сили 19.03.2019 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя А.В. Суховаров