УХВАЛА

м. Київ

12.03.2019Справа № 910/21650/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс"

до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про стягнення 208 877,51 грн.

Суддя Гумега О.В.

секретар судового засідання

Борисов А.А.

Представники:

позивач: Трушев О.П. за довіреністю № 03/01-3 від 03.01.2019

відповідач: Опанасик В.В. за посвідченням адвоката серії НОМЕР_1 від 24.12.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні судді Господарського суду міста Києва Гумеги О.В. перебуває справа № 910/21650/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс" до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про стягнення 208 877,51 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/21650/17 до судового розгляду по суті на 12.03.2019 о 10:50 год.

У судове засідання, призначене на 12.03.2019, з'явились представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс" та Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК".

Представник позивача у судовому засіданні 12.03.2019 заявив відвід суді Гумезі О.В., подавши клопотання про відвід (в порядку ст. 38 ГПК України).

Вказане клопотання мотивоване тим, що дана справи розглядається протягом тривалого часу, з порушенням строків на її розгляд. Позивач (заявник) зазначає, що незважаючи на те, що провадження у справі зупинялось на сім місяців з 20.03.2018 по 22.10.2018, строк підготовчого провадження у даній справі значно перевищує встановленого законом строку на його проведення. Разом з тим, позивач стверджує, що відкладення підготовчих засідань у даній справі здійснювалось з метою надання Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (відповідач) додаткових доказів. Наведені обставини, на думку позивача (заявника), свідчать про упередженість та необ'єктивність судді Гумеи О.В. у вирішенні даного спору та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України є підставою для відводу судді.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно частини 1 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

Відповідно до ч. 3 наведеної статті, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч. 4 наведеної статті, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судом встановлено, що відвід судді було заявлено в судовому засіданні 12.03.2019, після відкриття судового засідання, після заслуховування вступного слова позивача та відповідача, та після дослідження доказів, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги і заперечення.

Суд наголошує на тому, що клопотання про відвід судді по справі №910/21650/17 виготовлено в друкованому вигляді, тобто було підготовлено позивачем завчасно, а тому про всі обставини, які позивач виклав в наведеному клопотанні йому вже, по меншій мірі, було відомо станом на 25.02.2019, коли було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, враховуючи наведе, суд дійшов висновку про таке:

1) Позивач подав клопотання про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи №910/21650/17 після спливу строку на його подання, закріпленого ч. 3 ст. 38 ГПК України. Крім, того зі змісту наведеного клопотання про відвід судді Гумеги О.В., не вбачається наявності виняткових випадків для спливу строку на звернення з відповідним клопотанням;

2) Заявлений відвід не містить підстав, визначених ст. 35 ГПК України для відводу судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/21650/17;

3) Заявлений відвід містить ознаки зловживання процесуальними правами позивачем, з огляду на строк та підстави його подання.

Судом також враховано, що відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи наведене, дослідивши клопотання про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/21650/17, суд дійшов висновку про невмотивованість та необґрунтованість заявленого відводу з підстав, зазначених у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі №910/21650/17 до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви відповідача про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/21650/17.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 228, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати відвід судді Гумеги О.В. необґрунтованим.

2. Зупинити провадження у справі № 910/21650/17 до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс" про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/21650/17.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс" про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/21650/17 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.03.2019.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Гумега