ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 березня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/1535/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Хелис Н.М., у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом військового прокурора Черкаського гарнізону, м. Черкаси, вул. Надпільна, 224/1

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, від імені якого діє квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярмакова, 1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131

в особі міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Черкаська область, м. Умань, вул. Незалежності, 3

за участю третіх осіб на стороні відповідача:

- Національний дендрологічний парк «Софіївка» Національної академії наук України, Черкаська область, м. Умань, вул. Київська, 12а

- Уманський національний університет садівництва, Черкаська область, м. Умань, вул. Інститутська, 1

про зобов'язання вчинити дії та скасувати державну реєстрацію земельних ділянок,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Лук'яненко А.В. - прокурор прокуратури - за посадою;

від позивача (КЕВ): Свириденко В.М. - за довіреністю;

від позивача (МО): Свириденко В.М. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи («Софіївка»): Грязон Р.М. - адвокат, за ордером;

від третьої особи (університет): участі не брав.

Військовий прокурор Черкаського гарнізону звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі МО України, від імені якого діє КЕВ м. Біла Церква

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за участю третіх осіб: Національний дендрологічний парк «Софіївка» Національної академії наук України та Уманський національний університет садівництва, в якому просить суд:

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі структурного підрозділу - міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вчинити дії по закриттю Поземельної книги :02:002:0198 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 10 га за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська, 31 (кадастровий номер :02:002:0198), яка перебуває на праві постійного користування у Національного дендрологічного парку «Софіївка» НАН України;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі структурного підрозділу - міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вчинити дії по закриттю Поземельної книги :01:004:0023 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 26.0014 га за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська, 33 (кадастровий номер :01:004:0023), яка перебуває на праві постійного користування у Уманського державного аграрного університету;

- та відшкодування судових витрат.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

Провадження у справі було поновлено після перегляду Верховним судом рішення у справі №925/1265/16 господарського суду Черкаської області; постанова Вищого Господарського суду України від 05 липня 2017 року у справі №925/1265/16 Верховним судом була скасована, рішення господарського суду Черкаської області та постанова Київського апеляційного господарського суду у справі №925/1265/16 змінені в частині мотивів та доводів при прийнятті рішення. В задоволенні позову було відмовлено.

Представники відповідача в засідання не з'явились, причини неприбуття невідомі.

14.02.2019р. в підготовчому засіданні прокурор подав до суду заяву від 13.02.2019р. №21-328вих-19 про зміну предмету позову, в якій просить суд:

- залучити до справи у якості відповідачів:

Уманську міську раду,

Національний дендрологічний парк «Софіївка» НАН України,

Уманський національний університет садівництва;

- визнати недійсним державний акт серії ЯЯ №848373 на право постійного користування земельною ділянкою площею 26,0000 га по вул. Київській, 33, виданий Уманському державному аграрному університету 29.03.2007р.;

- скасувати реєстрацію за №05 у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право постійного користування земельної ділянки;

- визнати недійсним державний акт серії ЯЯ №848395 на право постійного користування земельною ділянкою площею 10,0000 га по вул. Київській, 31, виданий Національному дендрологічному парку «Софіївка» 08.02.2007р.;

- скасувати реєстрацію за №01 у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право постійного користування земельної ділянки;

- та відшкодування судових витрат.

До заяви додано докази направлення примірника заяви учасникам процесу.

19.02.2019р. представник позивачів (КЕВ) та (МО) подав до суду клопотання від 19.02.2019р. з процесуальних питань, в якій зазначено, що позивачі (КЕВ) та (МО) підтримують подану прокурором заяву про зміну предмету позову у справі.

В засіданні суду:

Прокурор заяву про зміну предмету позову підтримав та просив задовольнити заяву. Прокурор не визначився: залучення нових відповідачів чи заміна неналежного відповідача належними відповідачами чи залучення співвідповідачів. Не визначився також з конкретизацією вимог до кожного відповідача.

Представник позивачів (МО та КЕВ) заяву підтримав та просив задовольнити заяву.

Представник третьої особи («Софіївка») заперечив проти задоволення заяви прокурора. Вказує, що позивачем жодної заяви про зміну предмету позову, залучення співвідповідачів - не подано, лише прокурор звертається з заявою у справі. Сама участь прокурора в даному спорі ставить сторони в нерівні умови. У задоволенні заяви просить відмовити у зв'язку з неналежністю заявника та відсутністю підстав для її задоволення. Подана заява є новим позовом з новими вимогами, предметом позову та сторонами процесу. Вказав на зловживання учасниками процесуальними правами. Вказав на спробу прокурора одночасно змінити і предмет і підстави спору без відповідних повноважень.

Представник третьої особи (університет) підтримав позицію третьої особи («Софіївка»). Позовні вимоги позивачем не пред'явлені третім особам як відповідачам. Заяву прокурора вважає не обґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні.

Оцінивши доводи військового прокурора, представників позивачів та третіх осіб, суд не знайшов підстав для прийняття до провадження заяви прокурора від 13.02.2019р. про зміну предмету позову з урахуванням постанови Верховного суду, оскільки прокурор намагається змінити одночасно і предмет, і підставу спору. Крім того, прокурор не дотримався вимог та приписів ст. 48 ГПК України про залучення відповідачів і прокурор до суду з відповідною заявою не звертався. Крім того, прокурор не є позивачем у спірних правовідносинах, а лише користується правами позивача в процесі.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку. Учасники повідомили, що надали суду всі докази по справі.

Оцінюючи зібрані докази по справі, постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №925/1265/16, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз. 2-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень за умови його попереднього повідомлення, а також підтвердження представництва.

У даному випадку прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що здійснення Уманською міською радою передачі двох спірних ділянок з постійного користування МО України в особі Білоцерківського КЕВ - в постійне користування Національного дендрологічного парку «Софіївка» та Уманського університету садівництва порушує державну політику у сфері оборони.

На думку прокурора, органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, яким є Міністерство Оборони України в особі Білоцерківського КЕВ, не вжито заходів щодо скасування реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками 26 та 10 га відповідно, що є правовою підставою для звернення з даним позовом в інтересах держави в особі МО України для захисту порушеного права.

Судом встановлено, що 15.09.2006р. Уманська міська рада своїм рішенням затвердила проекти відведення спірних ділянок площею 10 га Національному дендрологічному парку «Софіївка» НАН України та 26 га Уманському національному університету садівництва. Ділянки розташовані по вул. Київській, 31 та 33 в м. Умань.

Уманським міським управлінням земельних ресурсів Уманському державному аграрному університету 29.03.2007р. видано державний акт серії ЯЯ №848373 на право постійного користування земельною ділянкою площею 26,0000 га по вул. Київській, 33, зареєстрований за №05 у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право постійного користування земельної ділянки;

Національному дендрологічному парку «Софіївка» 08.02.2007р. видано державний акт серії ЯЯ №848395 на право постійного користування земельною ділянкою площею 10,0000 га по вул. Київській, 31, зареєстрований за №01 у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право постійного користування земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Черкаської області у справі №925/1265/16 відмовлено прокурору у скасуванні спірних Державних актів на землю. Рішення суду набрало законної сили та є преюдиційним у спірних правовідносинах.

Відповідно до приписів ст.ст. 122, 123 Земельного кодексу України місцеві ради на їхній території передають земельні ділянки із земель комунальної власності, крім визначених випадків, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб в межах населених пунктів.

Обов'язок ведення записів про стан земельних ділянок та реєстрацію прав на них в Державному земельному кадастрі покладено на державного кадастрового реєстратора, що входить до складу Управління Держгеокадастру в області.

Прокурор у позові посилається на приписи ЗУ «Про державний земельний кадастр», але не враховує, що ділянки передані в постійне користування чинним рішенням Уманської міської ради.

Також прокурор у позові посилається на те, що вилученням спірних ділянок порушується виконання завдань КЕВ м. Біла Церква, тому саме МО України в особі КЕВ м. Біла Церква є позивачем у справі.

Проте посилання прокурора лише на ймовірне порушення прав КЕВ м. Біла Церква не є підставою автоматичного визначення його позивачем у справі.

Таким чином, військовою прокуратурою Черкаського гарнізону не вірно визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах та відповідно безпідставно подано позов в інтересах держави в особі КЕВ м. Біла Церква.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 19, 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» центральний орган виконавчої влади від імені держави та в інтересах держави відповідно до закону здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права державної власності, в тому числі і в питаннях забезпечення обороноздатності країни.

Отже, орган виконавчої влади має підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав щодо спірних земельних ділянок.

Також суд звертає увагу на те, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо). Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.12.2018р. у справі №922/901/17 та від 31.10.2018р. у справі №910/6814/17.

Згідно зі ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

З огляду на викладене, позовна заява військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, від імені якого діє квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Черкаська область, м. Умань

за участю третіх осіб на стороні відповідача:

- Національний дендрологічний парк «Софіївка» Національної академії наук України, Черкаська область, м. Умань

- Уманський національний університет садівництва, Черкаська область, м. Умань

про зобов'язання по вчиненню дій на закриття Поземельних книг та скасування державної реєстрації земельних ділянок площею 10 та 26 га відповідно - підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки прокурор, звертаючись до суду із даним позовом не обґрунтував наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Керуючись ст.ст. 129, 234, п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в установленому Законом порядку.

Суддя Скиба Г.М.