ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/19/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А.,

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, ордер серії КС №198608 від 19.03.2019 р., адвокат;

представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений судом належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року про забезпечення позову у справі № 904/19/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Пріоритет", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів", м. Київ

про стягнення 4 879 259,33 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року у справі № 904/19/19 заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти відповідача ( боржника ) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Сталевих Профілів" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, офіс 3-08; код 40903202) в загальному розмірі 4 879 259, 33 грн., які знаходяться на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження.

Ухвала суду обгрунтована положеннями ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилається на неповне дослідження судом обставин справи, зокрема щодо того, що відповідач веде активну господарську діяльність, має низку господарських контрактів, 76 найманих працівників, між сторонами відсутні спірні взаємовідносини, оскільки погоджено графік розстрочення платежу до Договору №15/06/18 від 15.06.2018 року.

Також зазначає на відсутність у справі доказів з приводу належності відповідачу

банківських рахунків які зазначені позивачем в заяві про забезпечення позову.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, участь свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Група компаній "Пріоритет" (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "Завод сталевих профілів" (відповідач) про стягнення 4 879 259, 33 грн. ( в т.ч.: 4 873 651, 29 грн. - основна сума боргу та 5 608, 03 грн. - 3% річних) заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання №15/06/18 від 15.06.2018 року (укладеного між сторонами).

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти (як у російських рублях, гривнях, доларах США, та Єво) на поточних рахунках, які знаходяться у нього на рахунках в ПАТ "Пубм", АТ "УкрСиббанк", АТ "Укрексімбанк", АТ "Мотор-банк", ПАТ "Банк інвестицій та заощаджень Київ" та у Казначействі України.

Заява обґрунтована посиланням на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань за вищезазначеним договором, а тому існують підстави, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частини 2, 4, 10 ст. 137 ГПК України серед визначених заходів забезпечення позову передбачають такі заходи, як заборона відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції обмежився посиланням на загальні норми Господарського процесуального кодексу України, не зазначив, які саме докази підтверджують доводи позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання в майбутньому рішення суду.

Постановлюючи ухвалу, суд не зазначив, яким чином дотримано ним баланс інтересів сторін. Між тим, з наданих апеляційному суду доказів вбачається, що підприємво відповідача здійснює фінансово-господарську діяльність, має 8 контрактів на виробництво труби великого діаметру, з них 5 контрактів державного замовлення, офіційно нараховує 91 працівника, і накладення оскаржуваною ухвалою арештів на рахунки відповідача унеможливлює здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" його господарської діяльності, виплату заробітної плати та сплату податків.

Відповідно до ч.1 ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення має бути законним та обгрунтованим.

Оскаржувана ухвала не містить обгрунтування доводів суду про задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню

Оскільки позивачем на підтвердження заяви відповідних доказів та обгрунтувань не надано, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви та накладення арешту на зазначені позивачем рахунки.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 277 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року у справі № 904/19/19 скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Пріоритет" про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарженя до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль

Повний текст складено 22.03.2019 року.