ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/2454/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Харків

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс», Київська обл., м. Боярка,

про стягнення 6 078 275,27 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 29.12.2018 № 1-303;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 15.11.2018;

СУТЬ СПОРУ:

позивач акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Харків (далі по тексту АТ «Укртрансгаз») звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 31.10.2018 № 2101вих-18-2355 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс», м. Боярка Києво-Святошинського району (далі по тексту ТОВ «Енергосервіс»), в якому просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 6 078 275,27 грн. за неналежне виконання умов договору про закупівлю робіт від 29.07.2016 №, з яких: 4 392 920,90 грн. пеня, 1 685 354,37 грн. штраф, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 91 174,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань в частині вчасного в повному обсязі виконання робіт по ремонту та модернізації пунктів вимірювання витрат газу на ГРС УМГ «Харківтрансгаз» (встановлення газового обладнання) ремонту пункту вимірювання витрати газу на ГРС №2 у м. Маріуполь за договором про закупівлю робіт № від 29.07.2016. У звязку із простроченням виконання робіт та невиконанням частини робіт відповідачем, позивач просить стягнути з останнього 4 392 920 грн. пені, 1 685 354,37 грн. штрафу, в порядку та на умовах, передбачених договором.

Ухвалою суду від 07.11.2018 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2454/18, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №911/2454/18 призначено на 03.12.2018.

28.11.2018 від ТОВ «Енергосервіс» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заява про продовження процесуального строку, в якій відповідач просить суд продовжити встановлений судом процесуальний строк для подання ТОВ «Енергосервіс» відзиву на позовну заяву у справі №911/2454/18.

Ухвалою суду від 03.12.2018 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 17.12.2018.

11.12.2018 від ТОВ «Енергосервіс» до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд:

- застосувати наслідки спливу строків позовної давності за вимогою про стягнення штрафних санкцій за невиконання робіт за договором № від 29.07.2018;

- відмовити повністю у задоволенні позову АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз».

Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що умовами договору № від 29.07.2018 про закупівлю робіт чітко не передбачено, якою є вартість кожного з етапу робіт. Так, в якості доказу вартості робіт на етапі «Розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації» позивач додає до матеріалів справи довідку щодо вартості робіт за №2110ВН-18-490 від 29.10.2018 підписану начальником філії «УМГ Харківтрансгаз» АТ «Укртрансгаз». Відповідач вважає, що наведену довідку щодо вартості робіт не можна вважати належним доказом, що підтверджує вартість невиконаних робіт, оскільки вона містить лише посилання на кошторисну документацію. Позивач заявляє до стягнення пеню за прострочення виконання етапу «Розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації» з 31.03.2017, по етапу «Будівельно-монтажні роботи» з 31.10.2017, по етапу «Пусконалагоджувальні роботи» з 30.11.2017, по етапу «Поставка устаткування» з 31.05.2017. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відтак, ТОВ «Енергосервіс» заявляє про застосування наслідків спливу позовної давності.

17.12.2018 від АТ «Укртрансгаз» до господарського суду Київської області надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче судове засідання відкладено на 14.01.2019.

02.01.2019 від АТ «Укртрансгаз» до господарського суду Київської області надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що відносно позовних вимог про стягнення неустойки за зобовязаннями з виконання робіт за етапом «Розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації» (строк до 31.03.2017) та за етапом «Постачання газовимірювального та технологічного обладнання» (строк до 31.05.2017) наявні документально підтверджені обставини, повязані із вчиненням зобовязаною особою певних дій, що свідчать про визнання нею невиконаного обовязку, які мали наслідком переривання строку позовної давності у відповідності до ст. 264 ЦК України. Так, в межах такого строку позовної давності у 2017 році відповідач звертався з листом від 05.07.2017 №01-7/17 до позивача із проханням змінити строки виконання робіт за вказаними етапами та пропозицією виконати у строк до 29.09.2017, тобто відповідач визнав наявність невиконаного зобовязання та просив відстрочити його виконання, що мало наслідком переривання строку позовної давності.

Крім того, позивач вказує, що сторонами проводилась спільна нарада щодо перегляду умов поставки, про що складено протокол від 04.04.2017, на якій сторонами погоджено поставку обладнання здійснювати безпосередньо на обєкт будівництва для виконання будівельно-монтажних робіт, минаючи склад замовника, що виключало б для замовника необхідність вчинення операцій з його оприбуткування та подальшої передачі в монтаж прийнятого обладнання. Додаткова угода про зміну умов договору в частині строків поставки обладнання не укладалась, натомість сторонами досягнуто попередньої домовленості, за якої строки поставки обладнання фактично поставлені у залежність від строків виконання будівельно-монтажних робіт, які за умовами договору мають бути виконанні у строк до 31.10.2017, а відтак позивач міг сподіватись та розраховувати на здійснення поставки обладнання до 31.10.2017, тобто до закінчення строку виконання будівельно-монтажних робіт. Оскільки позивач розраховував на поставку обладнання хоча б до 31.10.2017, позивач до закінчення такого строку не міг вважати, що його права кредитора у такому зобовязанні порушені, а довідався про їх порушення лише 01.11.2017, коли закінчився строк на виконання будівельно-монтажних робіт, а обладнання так і не було поставлене. З огляду на, що позивач вважає, що відносно вимоги про сплату неустойки за зобовязаннями виконати поставку обладнання перебіг строку позовної давності починається від дня (01.11.2017), коли позивач довідався про остаточне порушення свого права, що відповідає ч. 1 ст. 261 ЦК України.

14.01.2019 від товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» до господарського суду Київської області надійшли заперечення, в яких відповідач зазначає, що згідно долучених до справи матеріалів проектно-кошторисної документації, на думку відповідача, вона не підтверджує обсягу та вартості кожного з етапів робіт, які передбачені додатком №3 «Календарний план» до договору про закупівлю робіт № від 29.07.2016.

Ухвалою суду від 14.01.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2018.

16.01.2019 від ТОВ «Енергосервіс» до господарського суду Київської області надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

28.01.2019 від ТОВ «Енергосервіс» до господарського суду Київської області надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому відповдач просить суд призначити економічну експертизу та поставити перед експертом наступні питання: якою є вартість кожного етапу робіт за договором про закупівлю робіт НОМЕР_1 від 29.07.2016, а саме таких етапів як «Розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації», «Постачання газовимірювального та технологічного обладнання та матеріалів», «Будівельно-монтажні роботи» та «Пусконалагоджувальні роботи»? Також, відповідач просить суд, у звязку із значною завантаженістю Київського НДІ судових експертиз, проведення даної експертизи доручити Львівському НДІ судових експертиз.

В судове засідання 28.01.2019 зявився представник позивача та відповідача. В судовому засіданні 28.01.2019 суд залишив без задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи, яке не було подано в межах підготовчого провадження без поважних причин; у судовому розгляді оголосив перерву до 11.02.2019 до 11:40, про що представників сторін повідомив особисто під розпис.

11.02.2019 від акціонерного товариства «Укртрансгаз» до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення.

В судове засідання 11.02.2019 зявився представник позивача та відповідача.

Розглянувши позов АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» до ТОВ «Енергосервіс» про стягнення 6 078 275,27 грн., всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

29.07.2016 між ПАТ «Укртрансгаз» в особі Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» та ТОВ «Енергосервіс» укладено договір про закупівлю робіт №, відповідно до умов якого:

- підрядник зобовязується виконати роботи з ремонту пунктів вимірювання витрат газу на ГРС УМГ «Харківтрансгаз» (встановлення газового обладнання) ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС №2 м. Маріуполь, а замовник прийняти і оплатити такі роботи (пункт 1.1 договору);

- склад, обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором, визначені договірною ціною (додаток №1), а також технічними вимогами (додаток №2), які є невідємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору);

- зміст і строки виконання робіт визначається календарним планом (додаток №3), що є невідємною частиною договору (пункт 1.3 договору);

- ціна цього договору становить 32 642 411,23 грн. у тому числі ПДВ 20% - 5 440 401,87 грн. (пункт 3.1 договору);

- ціна цього договору є кінцевою і не може бути збільшена (пункт 3.2 договору);

- ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.3 договору);

- строк виконання робіт з дати укладення договору до 31.12.2017 року (пункт 5.1 договору);

- роботи повинні виконуватись відповідно до узгодженого підрядником та замовником календарного плану (пункт 5.7 договору);

- за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах, ніж передбачено цим договором, відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовникові пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додаткова стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє підрядника від виконання зобовязань в натурі (пункт 7.2 договору);

- договір набирає чинності з дати його укладення та діє в частині виконання робіт по 31.12.2017, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань, з урахуванням ст. 256, 257 ЦК України (пункт 10.1 договору);

- строки виконання робіт можуть бути змінені за взаємним узгодженням сторін в межах кінцевого строку виконання робіт (пункт 10.3 договору);

- будь-які зміни та доповнення до договору можуть бути внесені лише додатковою угодою, яка підписується обома сторонами та є невідємною частиною договору (пункт 11.1 договору);

- всі додатки до договору підписуються обома сторонами та є його невідємними частинами (пункт 11.3 договору);

Згідно додатку №1 до договору № від 29.07.2016 «Договірна ціна на будівництво Ремонт пунктів вимірювання витрат газу на ГРС №2 м. Маріуполь Краматорського ЛВУ МГ УМГ «Харківтрансгаз» всього договірна ціна складає 32642411,23 грн.

Додаток №2 до договору № від 29.07.2016 «Технічні умови на розробку робочого проекту».

Додаток №3 до договору № від 29.07.2016 «Календарний план», відповідно до якого:

- розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації до березня 2017 (кінцевий строк виконання етапу), постачання газовимірювального та технологічного обладнання та матеріалів травень 2017, будівельно-монтажні роботи - жовтень 2017, пусконалагоджувальні роботи листопад 2017.

Додаток №4 до договору № від 29.07.2016: Ліцензія, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією від 19.10.2015 №39-л.

Додаток №5 до договору № від 29.07.2016: дозвіл №906.15.32, виданий територіальним управлінням державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області.

Відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Разом із тим, обладнання та устаткування, яке було погоджено до поставки та монтажу умовами договору про закупівлю робіт від 29.07.2016, не може розцінюватися в порядку ст. 839 ЦК України як власні матеріали та засоби підрядника для виконання робіт, передбачених договором підряду.

Згідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

відтак, за своєю правовою природою укладений сторонами договір є змішаним договором, який містить у собі елементи договорів підряду та поставки.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 ГК України.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 844 ЦК України, кошторис набирає чинності та стає частиною договору з моменту підтвердження його замовником. Відповідно до частини 1 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації. Отже, проектно-кошторисна документація стає частиною договору з моменту її підтвердження замовником і тільки після цього підрядник може приступати до виконання підрядних робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.01.2019 у справі № 911/728/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.01.2019 у справі № 923/241/18.

Судом встановлено, що:

- позивач в листі від 18.03.2017 №1710/17 до ТОВ «Енергосервіс» щодо відомчої експертизи робочих проектів погодив проектну документацію «Ремонт пунктів вимірювання витрат газу на ГРС №2 м. Маріуполь Краматорськ ЛВУМГ УМГ «Харківтрансгаз» 096.412-ГРС»

- наказом №1-РРС2 «Про затвердження робочих проектів» від 02.10.2017 підписаним директором ТОВ «Енергосервіс» ОСОБА_3, затверджено робочий проект «Ремонт пунктів вимірювання витрати газу на ГРС №2 м. Маріуполь Краматорського ЛВУМГ УМГ «Харківтрансгаз» 096.412-ГРС» розроблений ПрАТ «Енергооблік» згідно з договором №160816 від 16.08.2016.

- ТОВ «Енергосервіс» листом №1-ГРС-2 від 18.10.2017 адресованим позивачу, надіслав 2 комплекти проектної документації по обєкту «Ремонт пунктів вимірювання газу на ГРС №2 м. Маріуполь Краматорського ЛВУМГ УМГ «Харківтрансгаз», виконаної згідно договору № від 29.07.2016. Отримання листа та проектної документації позивач визнає.

Відтак, судом встановлено, що сторонами у жовтні 2017 було погоджено проектну документацію до договору № від 29.07.2016 шляхом обміну листами, що представниками сторін визнається.

Щодо наявних суперечностей в датах погодження документації, судом враховано пояснення позивача, надані усно в судовому засіданні 28.01.2019, а саме: лист датований 17.03.2017 №1710/18 щодо погодження проектної документації був скерований у період «дружніх відносин» з відповідачем, з метою уникнення ним прострочення щодо виконання зобовязань за договором та підстав для нарахування пені. Представник позивача вказав, що проектна документація скеровувалась позивачу фактично лише один раз з листом від 18.10.2018 №1-ГРС-2, та є погоджена ним.

Позивач вказує, що відповідач свої зобовязання за договором про закупівлю робіт № від 29.07.2016 виконав несвоєчасно та не у повному обсязі, у звязку з чим позивач нарахував та просить стягнути з відповідача передбачені договором (п.7.2) санкції в сумі 6 078 275,27 грн., з яких: 4 392 920,90 грн. пеня, 1 685 354,37 грн. штраф.

Судом досліджено наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, який здійснено наступним чином:

- розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації (строк виконання робіт березень 2017):

Вартість робіт позивачем визначена у розмірі 186 353,06 грн., яка складається з 179 153,06 грн., що підтверджується зведеним кошторисом на проектні і вишукувальні роботи (доданий до позовної заяви) та 7 200,00 грн. підтверджується зведеним кошторисним розрахунком вартості обєкта будівництва (долучений до клопотання про доручення доказів до матеріалів справи від 17.12.2018, згідно якого 6000,00 грн. кошти на здійснення авторського нагляду, 20% ПДВ - 1 200,00 грн., всього 7 200,00 грн.).

Згідно акту здачі-прийняття виконаних проектних та вишукувальних робіт від 16.01.2018 за договором № від 29.07.2016, підписаного та скріпленого печатками обох сторін, позивачем прийнято робіт на суму 179 153,06 грн.

Позивачем здійснено розрахунок пені та штрафу (наведений у відповіді на відзив від 26.12.2018 №2101вих- 18-2762), згідно якого: позивач на суму 186 353,06 грн. нарахував пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення за період з 01.04.2017 по 30.09.2017 у сумі 34 102,61 грн. та 7 % штрафу у звязку з тим, що прострочення робіт тривало більше ніж 30 днів.

- Постачання газовимірювального та технологічного обладнання (за календарним планом строк виконання робіт травень 2017)

Вартість робіт позивачем визначена у розмірі 28 835 866,10 грн. (визначена у розділі 2 договірної ціни (додаток №1 до договору № від 29.07.2016) (долучено до позовної заяви).

Позивач вказує, що відповідач дане зобовязання виконав частково, оскільки поставив обладнання на суму 23 416 030,8 грн., що підтверджується видатковою накладною №2 від 17.03.2017 на суму 8 565 920,40 грн. та видатковою накладною №74 від 18.12.2017 на суму 14 850 110,40 грн. (копії видаткових накладних залучено до матеріалів справи).

Позивачем нараховано пеню на суму 28 835 866,10 грн. 8 565 920,40 грн. (видаткова накладна №2 від 17.03.2017)= 20 2699454,70 грн., у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення за період з 01.06.2017 по 31.11.2017 в сумі 3 709 400,06 грн.

Крім того, у звязку з тим, що прострочення робіт тривало понад 30 днів нарахував штраф у розмірі 7 % від суми 20 269 945,7, що становить 1 418 896,20 грн.

- пусконалагоджувальні роботи (строк виконання листопад 2017).

Вартість робіт визначено в сумі 135 345,66 грн., яка складається з : 87 845,91 грн. + 1 968,95 грн. +2 473,19 +20 500,00 грн. = 122 788,05 грн. (передбачено обєктним кошторисом №2-1 на будівництво: ремонт пунктів вимірювання витрати газу, кошторисний розрахунок №П130, кошторисний розрахунок №П147 кошти на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій). 122 788,05 грн., 20% (ПДВ) = 135 345,66 грн.

Позивачем нараховано пеню на суму 135 345,66 грн. у розмірі 0,1% за кожен день прострочення за період з 01.12.2017 по 31.05.2018, що становить 24 632,91 грн.

Разом з тим, у звязку з простроченням виконання зобовязання у строк понад 30 днів позивачем також нараховано штраф у розмірі 7% від розміру простроченого заборгованості в сумі 9 474,20 грн.

- будівельно-монтажні роботи (строк виконання жовтень 2017).

Вартість вказаних робіт позивач визначає як різницю між загальною договірною ціною 32 642 441,23 грн. та вартістю устаткування 28 835 866,10 грн., загальною вартістю проектно-вишукувальних робіт 186 353,66 грн., вартістю пусконалагоджувальних робіт 135 345,66 грн., тобто в сумі 3 484 846,41 грн.

Позивач на суму 3 484 846,41 грн. нараховує пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення за період з 01.11.2017 по 30.03.2018, яка становить 522 726,96 грн. Далі, з урахуванням виконаних робіт у березні 2018 вартістю 192 641,17 грн., база для нарахування пені зменшилась на суму виконання 3 484 846,41 грн. 192 641,17 грн. = 3 292 205,24 грн., на цю суму позивач нарахував пеню за період з 31.03.2018 по 30.04.2018 в сумі 102 058,36 грн.

Крім того, у звязку з тим, що прострочення тривало понад 30 днів, позивач нарахував до стягнення з відповідача 7% штрафу від суми простроченого зобовязання, який становить 243 939,25 грн.

Суд зазначає, що згідно залучених до матеріалів справи: договору № від 29.07.2016 (з врахуванням додатків до нього, в тому числі і проектно-кошторисної документації), та доказів виконання робіт та здійснення відповідачем поставки відповідно до умов зазначеного договору (актів виконаних робіт, видаткових накладних), судом встановлено, що розрахунки позивача вартості етапів робіт належно підтверджуються поданими матеріалами кошторисної документації. Твердження позивача про несвоєчасне та не у повному обсязі виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № від 29.07.2016, матеріалами справи підтверджується; доказів виконання робіт чи поставки устаткування у більшому розмірі, ніж визнає позивач, відповідачем суду не подано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки спір виник через прострочення виконання негрошового зобовязання, то до спірних правовідносин не застосовується обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, що передбачено ст. 3 Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Щодо доводів відповідача про те, що сторони в умовах договору та в додатках до нього не визначили, які саме роботи до якого саме етапу робіт за договором відносяться, а відтак здійснити точний розрахунок пені є неможливим, оскільки по кожному етапу виконання робіт договором було визначено строк виконання робіт, зокрема розроблення та проходження експертиз проектної документації березень 2017, постачання обладнання та матеріалів - травень 2017, будівельно-монтажні роботи жовтень 2017, а пусконалагоджувальні роботи листопад 2017, суд зазначає таке.

За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, до яких, серед іншого, віднесено умови про предмет договору.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов'язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Відповідно до статті 875 ЦК України, де наведено нормативне визначення поняття договору будівельного підряду, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об'єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об'єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов'язані із місцезнаходженням об'єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт.

Виходячи з такого юридичного аналізу та враховуючи правову позицію, викладену у постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/22058/17 про те, що за загальним правилом неустойка (штраф, пеня) за порушення строків виконання підрядних робіт застосовується у разі прострочення виконання відповідачем обов'язку зі здачі завершеного будівництвом об'єкта в експлуатацію, тобто за прострочення виконання підрядних робіт в цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт/поставки обладнання в межах основного зобов'язання, за відсутності прямої вказівки в умовах договору про можливість застосування неустойки щодо порушення строків виконання окремих етапів робіт.

Зобов'язання відповідача - основні обов'язки підрядника, які входять до змісту зобов'язання, що виникає з договору підряду, - визначено в пункті 1.1 договору №, а саме підрядник зобовязується виконати роботи з ремонту пунктів вимірювання витрат газу на ГРС УМГ «Харківтрансгаз» (встановлення газового обладнання) ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС №2 м. Маріуполь.

Тобто з умов пункту 1.1 договору вбачається основне зобов'язання підрядника - виконати роботи, завершальною стадією яких є здача об'єкта в експлуатацію. Водночас умовами спірного договору також визначено інші обов'язки підрядника, які існують в межах основного зобов'язання, в тому числі обов'язок підрядника щодо забезпечення поставки обладнання у певні строки, який пов'язаний з виконанням передбачених договором робіт, оскільки відповідне обладнання підлягає монтуванню і встановленню на об'єкті будівництва, тобто є необхідним саме для виконання таких робіт.

Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, надавши оцінку змісту спірного договору, урахувавши наведені положення законодавства, суд встановив, що строк виконання відповідачем робіт за договором № від 29.07.2016, в тому числі поставка обладнання, яке підлягає монтуванню на об'єкті, встановлено з дати укладення договору до 31.12.2017 (пункт 10.1 договору).

Отже, результат підрядних робіт, виходячи з предмета договору будівельного підряду, це закінчені будівельні роботи відповідно до такого договору.

Відтак, суд вважає безпідставним нарахування відповідачу пені до 31.12.2017 (тобто до спливу останнього дня строку виконання зобовязань), та зазначає, що такий розрахунок слід здійснювати з 01.01.2018 на вартість невиконаних робіт за договором в цілому, у звязку з чим нівелюються доводи відповідача про те, що неможливо здійснити розрахунок пені, оскільки договором не передбачено, які роботи до якого етапу виконання робіт відносяться.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним нарахування позивачем відповідачу пені окремо за розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації в розмірі 34 102,61 грн. за період з 01.04.2017 по 30.09.2017, оскільки протягом цього періоду прострочення виконання зобовязання ще не настало.

Щодо нарахування позивачем пені за несвоєчасне та не у повному обсязі здійснення відповідачем поставки устаткування (постачання газовимірювального та технологічного обладнання), суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 883 ЦК України передбачено, що за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

За змістом частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Отже, законодавець пов'язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов'язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Як передбачено пунктом 7.2 договору № від 29.07.2016: "За порушення строків виконання Робіт або виконання Робіт в менших обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує Замовникові пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості Робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє Підрядника від виконання зобов'язань в натурі".

Суд звертає увагу сторін, що за своєю правовою природою укладений сторонами договір є змішаним договором, який містить у собі елементи договорів підряду (в частині виконання робіт) та поставки (в частині поставки устаткування).

Сторони в умовах договору передбачили пеню саме за порушення строків виконання робіт, або виконання робіт в менших обсягах, ніж зазначено в договорі, але не встановлювали відповідальність у вигляді пені за прострочення строків поставки устаткування.

Відтак нарахування пені за період з 01.06.2017 по 31.11.2017 в сумі 3 709 400,06 грн. за прострочення постачання газовимірювального та технологічного обладнання є безпідставним.

Суд зазначає, що фактично розрахунок пені слід було здійснювати з 01.01.2018 на суму вартості прострочених та/або невиконаних на цю дату робіт, яка являє собою різницю між ціною договору мінус вартість виконаних підрядником робіт мінус вартість обладнання, належного до поставки.

Разом із тим, перевіряючи подані позивачем розрахунки, суд не може виходити за межі заявленого позивачем періоду розрахунку та за межі заявленої позивачем бази нарахування (частина 2 ст. 237 ГПК України), та здійснювати розрахунок пені на більші суми, ніж зазначив позивач.

Наприклад, вартість прострочених робіт за етапом розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації (які залишались простроченими і станом на 01.01.2018) могла бути включена у розрахунок пені (на суму 186353,06 грн. за період 01.01.2018 15.01.2018, на суму 7200,00 грн. 16.01.2018 01.06.2018), однак позивачем заявлено період нарахування пені за цим етапом з 01.04.2017 по 30.09.2017, відтак суд не вправі виходити за межі заявленого позивачем періоду та включати вартість прострочених робіт за етапом розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації у розрахунок пені за належний період з 01.01.2018.

Відтак, суд здійснивши перерахунок пені за прострочення робіт (будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних) по заявлених позивачем сумах та за період з 01.01.2018 по заявлений позивачем день для кожної суми (тобто не виходячи за межі заявленого періоду):

Вартість виконаних не в повному обсязі та/або несвоєчасно робітПеріод розрахункупеня
3 484 846,4101.01.2018 по 29.03.2018306 666,48
3 292 205,2430.03.2018 по 30.04.2018105 350,57
135 345,6601.01.2018 по 31.05.201820 437,19
всього432 454,24
встановив, що з відповідача на користь позивача належить до стягнення пеня за прострочення робіт по договору в сумі 432454,24 грн.

Щодо одночасного стягнення передбачених договором пені та штрафу, суд зазначає, що це положення договору не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, по-перше, за умовами пункту 7.2 Договору, пеня та штраф застосовуються договором за різних умов - пеня за прострочення робіт за кожен день прострочення, а штраф однократно за прострочення понад 30 днів. По-друге, таке формулювання пункту 7.2 Договору сторони погодили у договорі, укладеному на підставі вільного волевиявлення, і яке відповідає положенням частини 2 ст. 231 ГК України.

По-третє, стаття 61 Конституції України розміщена у розділі ІІ Конституції України «Права, свободи та обовязки людини і громадянина»,та не стосується прав, обовязків та юридичної відповідальності юридичних осіб у зобовязальних відносинах, заснованих на господарському договорі.

Суд зазначає, що відповідно до п.10.1 договору, кінцевим строком виконання робіт сторони визначили 31.12.2017, відтак прострочення настає з 01.01.2018, а штраф (прострочення понад 30 днів) застосовується за невиконані роботи з 01.02.2018.

Суд перевірив розрахунок штрафу.

Розроблення та проходження експертиз робочої проектної документації: вартість 186 353,06 грн.

Робіт на суму 179 153,06 грн. виконано 16.01.2018, тобто з 01.01.2018 прострочення понад 30 днів відсутнє. Штраф не нараховується.

7 200 грн. не виконано. Штраф 7% від 7200,00 грн.становить 504,00 грн.

Будівельно-монтажні роботи: вартість 3 484 846,41 грн.

Робіт на суму 192 641,17 грн. виконано 30.03.2018, тобто прострочення тривало понад 30 днів.

Робіт на суму 314 947,60 грн. виконано 31.08.2018, тобто прострочення тривало понад 30 днів.

Робіт на суму 2 977 257,64 грн. не виконано, прострочення триває понад 30 днів.

Штраф 7% від 3 484 846,41 грн. становить 243 939,25 грн.

Пусконалагоджувальні роботи: вартість 135 345,66 грн.

Роботи на суму 135 345,66 не виконані. Штраф 7% від 135 345,66 грн. становить 9 474,20 грн.

Штраф за прострочення поставки устаткування сторони в умовах договору не передбачили.

Відтак, загалом сума штрафу становить 504,00 плюс 243 939,25 плюс 9 474,20 грн. = 253 917,45 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 05.12.2018 просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити в задоволені позову.

В порядку частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік.

Прострочення робіт за договором, а відтак і право у позивача на нарахування та стягнення пені та штрафу виникло з 01.01.2018, відтак позивачем не пропущено строк позовної давності щодо таких вимог.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи та первинним документам розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд частково задовольняє позов АТ «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз», та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Енергосервіс» 432 454,24 грн. пені та 253 917,45 грн. штрафу.

Відповідно до п.2. ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається судом у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» акціонерного товариства «Укртрансгаз» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Маяковського, буд. 49, код 20578571)

на користь акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, код 30019801) в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» акціонерного товариства «Укртрансгаз» (61001, м. Харків, вул. Культури, буд. 20-А, код 30019801)

432 454,24 грн. (чотириста тридцять дві тисячі чотириста пятдесят чотири гривні двадцять чотири копійки) пені;

253 917,45 грн. (двісті пятдесят три тисячі девятсот сімнадцять гривень сорок пять копійок) штрафу,

10 295,58 грн. (десять тисяч двісті девяносто пять гривень пятдесят вісім копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 14.03.2019.

Суддя О.В. Конюх