ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1022/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г. Зайця, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро» б/н від 15.02.2019 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №911/1022/18 та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» №21/02-1 від 21.02.2019 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 911/1022/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро», с. Недра, Баришівський район, Київська область

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання: О.О. Стаднік

представники:

від позивача (стягувача) не з'явився

від відповідача (боржника) - ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 04 вересня 2018 року у справі №911/1022/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро» про стягнення 103000,00 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро» (07533, Київська обл., Баришівський район, с. Недра, вул. Івасенка, буд. 2 Б, код 34596119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» (04071, АДРЕСА_1, код 34429213) 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. штрафу, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом Київської області видано наказ від 25 жовтня 2018 року.

До суду від відповідача (боржника) надійшла заява б/н від 15.02.2019 року (вх. №3248/19 від 15.02.2019 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року розгляд заяви боржника призначено на 12.03.2019 року.

До суду від позивача (стягувача) надійшла заява №21/02-1 від 21.02.2019 року (вх. №3893/19 від 26.02.2019 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та заява №25/02-2 від 25.02.2019 року про розгляд заяви без участі представника стягувача.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року розгляд заяви стягувача призначено на 12.03.2019 року.

Представник позивача (стягувача) у судове засідання 12.03.2019 року не з'явився.

Представник відповідача (боржника) у судовому засіданні 12.03.2019 року вимоги поданої заяви підтримав та просив суд її задовольнити.

Розглянувши у судовому засіданні 12.03.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро» б/н від 15.02.2019 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №911/1022/18 та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» №21/02-1 від 21.02.2019 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 911/1022/18 судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12.10.2018 року між ТОВ «ДК-АГРО» (стягувач) та ТОВ «Техновіт Агро» (боржник) укладено Договір прощення боргу. За умовами цього договору ТОВ «Техновіт Агро» на підставі статті 605 ЦК України прощає борг ТОВ «ДК-АГРО» перед ТОВ «Техновіт Агро», в тому числі: 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. - штраф за прострочення основного зобовязання за договором поставки №12/10/2017 від 12.10.2017 року, укладеного між Сторонами, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судовий збір, присуджений з Боржника на користь Кредитора згідно рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2018 року в господарській справі №911/1022/18.

Згідно п. 4 Договору прощення боргу, сторони домовились що даний Договір, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, вступає в силу після виконання сторонами Договору про відступлення права грошової вимоги від 12 жовтня 2018 року та Договору про погашення боргу від 12 жовтня 2018 року, сторонами яких є ТОВ «ДК-АГРО» та ТОВ «Техновіт Агро».

12.10.2018 року між ТОВ «ДК-АГРО» та ТОВ «Техновіт Агро» укладено Договір про погашення боргу. Згідно п. 1 Договору про погашення боргу сторони домовилися припинити грошові зобовязання ТОВ «ДК-АГРО» перед ТОВ «Техновіт Агро» на суму 1055618 (один мільйон пятдесят пять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 57 коп., що є боргом за недопоставлене зерно сої за Договором поставки № 07/02/2017 сільськогосподарської продукції від 07.02.2017 року, укладеного між сторонами, зафіксованим рішенням Господарського суду Київської області від 22.08.2018 року в господарській справі № 911/1209/18, шляхом заміни Первісного зобовязання новим зобовязанням (далі - Нове зобовязання).

Відповідно до п. 2 Договору про погашення боргу, нове зобовязання полягає в поставці не пізніше 19.10.2018 року (включно) ТОВ «ДК-АГРО» Товариству з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» недопоставленого обсягу зерна сої за Договором поставки на суму 1055618 (один мільйон пятдесят пять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 57 коп., в тому числі ПДВ з розрахунку 10600 (десять тисяч шістсот) грн. 00 коп. в тому числі ПДВ за одну тону зерна сої.

Згідно цієї домовленості, ТОВ «ДК-АГРО» передало (поставило) ТОВ «Техновіт Агро» сою, загальною вартістю 1055618,57 грн. що підтверджується видатковими накладними №278 від 13.10.2018 р., №279 від 14.10.2018 р., №280 від 14.10.2018 р., №281 від 14.10.2018 р.

Отже, ТОВ «ДК-АГРО» виконало належним чином свої зобовязання перед ТОВ «Техновіт Агро» за Договором погашення боргу 12.10.2018 року.

12.10.2018 року між ТОВ «ДК-АГРО», ТОВ «Техновіт Агро» та ТОВ «АГРО-СТАЛ», укладено тристоронній Договір про відступлення права грошової вимоги від 12.10.2018 року.

Відповідно до п. 1 Договору відступлення, первісний кредитор (ТОВ «Техновіт Агро») передає, а Новий кредитор (ТОВ «АГРО-СТАЛ») приймає на себе за плату право грошової вимоги, що належить Первісному кредитору (ТОВ «Техновіт Агро» і стає кредитором за такими правочинами: 1) Договір поставки № 07/02/2017 сільськогосподарської продукції від 07.02.2017 року, укладений між Первісним кредитором та ТОВ «ДК-АГРО» (далі - Договір № 07/02/2017), щодо сплати ТОВ «ДК-АГРО» - пені на суму 1516 923 (один мільйон пятсот шістнадцять тисяч девятсот двадцять три) грн. 88 коп.; 2) договір поставки №25/09/17 від 25.09.2017 року, укладений між Первісним кредитором та ТОВ «ДК-АГРО», щодо сплати ТОВ «ДК-АГРО» основного боргу в сумі 1090087 (один мільйон девяносто тисяч вісімдесят сім) грн. 04 коп. та пені в сумі 170491 (сто сімдесят тисяч чотириста девяносто одна) грн. 03 коп.

Згідно п. 1.4. Договору відступлення, право грошової вимоги, що передається новому кредитору за цим Договором, становить загальну суму 2777501 (два мільйони сімсот сімдесят сім тисяч пятсот одна) грн. 95 коп.

Пунктом 1.5. Договору відступлення встановлено, що новий кредитор зобовязаний оплатити первісному кредитору грошову суму, яка дорівнює сумі грошової вимоги до боржника, яка визначена в пункті 1.4. цього Договору, частинами в такі строки - 1944381 (один мільйон девятсот сорок чотири тисячі триста вісімдесят один) грн. 43 коп. не пізніше 31.10.2018 року (включно), 833120 (вісімсот тридцять три тисячі сто двадцять) грн. 52 коп. не пізніше 04.12.2018 року (включно).

Пунктом 1.6. Договору відступлення визначено, що право грошової вимоги за основними договорами (Договір поставки № 07/02/2017 сільськогосподарської продукції від 07.02.2017 року, Договір поставки №25/09/17 від 25.09.2017 року) переходить до нового кредитора в момент оплати новим кредитором первісному кредитору всієї суми, передбаченої п.1.5. цього Договору.

ТОВ «АГРО-СТАЛ» згідно платіжних доручень №303 від 31.10.2018 р., №304 від 01.11.2018 р., №305 від 02.11.2018 р., №313 від 30.11.2018 р., на загальну суму 2777501,95 грн. перерахувало на користь ТОВ «Техновіт Агро» грошові кошти за Договором відступлення.

Таким чином, Договір відступлення є виконаним, і право вимоги грошової вимоги до ТОВ «ДК-АГРО» перейшло від ТОВ «Техновіт Агро» до ТОВ «АГРО-СТАЛ» 30.11.2018 року.

Відповідно до ст. 605 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Згідно ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України рішення, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача (боржника) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та заяву позивача (стягувача) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 911/1022/18

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро» б/н від 15.02.2019 року (вх. №3248/19 від 15.02.2019 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 911/1022/18 та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» №21/02-1 від 21.02.2019 року (вх. №3893/19 від 26.02.2019 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Київської області від 25.10.2018 року у справі №911/1022/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення у відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 15.03.2019 року.

Суддя Д.Г. Заєць