АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/310/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Філінюка І.Г., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

Арбітражний керуючий - Возняковський М.А.;

від ПАТ "ІМЕКСБАНК" - Кульбаба В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2018

по справі №916/310/16

за заявою боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Круїз Делюкс"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2016 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Круїз Делюкс" (далі - ТОВ "Круїз Делюкс"), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тощо.

Постановою Господарського суду Одеської області від 10.03.2016 визнано банкрутом ТОВ "Круїз Делюкс", відкрито відносно ТОВ "Круїз Делюкс" ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Ракоцю Миколу, тощо.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.06.2016 припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" голови ліквідаційної комісії Ракоці Миколи, призначено ліквідатором ТОВ "Круїз Делюкс" арбітражного керуючого Возняковського Михайла Анатолійовича, тощо.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Круїз Делюкс", зокрема, визнано вимоги Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до боржника у загальному розмірі 150 933 505,08 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2016 затверджено ліквідатору ТОВ "Круїз Делюкс" арбітражному керуючому Возняковському Михайлу Анатолійовичу фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат відповідно до рішення комітету кредиторів від 26.09.2016.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2017 припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" арбітражного керуючого Возняковського М.А., призначено ліквідатором боржник арбітражного керуючого Татаринову Ю.В., тощо.

05.06.2018 арбітражний керуючий Возняковський М.А. звернувся до Господарського суду Одеської області віз клопотання про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення в якому просив затвердити звіт арбітражного керуючого Возняковського М.А. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, за виконання обов'язку ліквідатора та голови ліквідаційної комісії ТОВ "Круїз Делюкс" за період з 23.06.2016 по 17.01.2017 на загальну суму 43 966,35 грн. основної винагороди ліквідатора, 7028,62 витрат пов'язаних з виконанням обов'язку ліквідатора та голови ліквідаційної комісії, стягнути 44 6114, 98 грн. на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. шляхом безспірного списання коштів з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює ліквідацію АТ «Імексбанк», стягнути 9640,94 грн. три проценти річних та індекс інфляції за період з 17.01.2017 по 19.06.2018 на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. шляхом безспірного списання коштів з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює ліквідацію АТ «Імексбанк».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2018 затверджено арбітражному керуючому Возняковському М.А. грошову винагороду за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" з 23.06.2016 по 17.01.2017 в сумі 43 966, 02 грн.

25.09.2018 арбітражний керуючий Возняковський М.А. звернувся до Господарського суду Одеської області з обґрунтуванням клопотання щодо стягнення оплати послуг ліквідатора з належного, солідарного відповідача, в особі - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. кошти на загальну суму 43 966,02 грн. шляхом безспірного списання коштів з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 стягнуто з ПАТ «Імексбанк» на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" в сумі 43 966,02 грн.

В мотивах оскаржував ухвали судом першої інстанції з посиланням на ч.6 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначено, що для сплати грошової винагороди арбітражного керуючого Возняковського М.А. створено фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат за рахунок коштів АТ "Імексбанк", що погоджено рішенням комітету кредиторів від 26.09.2016, а також затверджено ухвалою господарського суду Одеської області від 27.10.2016, а тому суд дійшов висновку, що клопотання арбітражного керуючого є обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та таким, що підлягає задоволенню.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 16.10.2018 по справі №916/310/16 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Возняковського М.А. від 05.06.2018 №02-01/28.

Апелянт вважає що рішення господарського суду Одеської області від 16.10.2018 по справі №916/310/16 винесено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосування норм матеріального права з огляду на наступне.

Так апелянт зазначає, що арбітражний керуючий звертався до суду не з позовом, а з клопотанням від 05.06.2018р. №02-01/28, в якому було зазначено три вимоги, дві з яких (що за змістом мають ознаки позовних вимог) пред'явлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме вимога не майнового характеру до суду - про затвердження звіту арбітражного керуючого на загальну суму 50 994,98 грн., вимога майнового характеру до ФГВФО - про стягнення 44 6114,18 грн., вимога майнового характеру до ФГВФО - про стягнення 9 640,94 грн. За заявленими у клопотанні вимогами, ухвалою суду від 16.10.2018, кошти у розмірі 43 966, 02 грн. в рахунок грошової винагороди ліквідатора було стягнуто з АТ «ІМЕКСБАНК».

Таким чином, на переконання скаржника, суд розглянув штучно об'єднані вимоги і в порушення приписів ч.1 ст. 14 ГПК України прийняв рішення поза межами заявлених вимог.

Також, за твердження апелянта, 16.01.2017 року арбітражним керуючим Возняковським М.А. до господарського суду Одеської області вже подавалось клопотання про стягнення нарахованої, але не виплаченої грошової винагороди, відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора, та стягнення коштів з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в задоволенні якого ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2017 року відмовлено.

Посилаючись на приписи ст.ст. 161, 162, 169 ГПК України апелянт зазначає, що суд першої інстанції порушив ряд вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду та вирішення спору, підмінивши розгляд заяви по суті про стягнення коштів, розглядом процесуального клопотання, що в свою чергу потягнуло інші порушення, зокрема вплинуло на невизначеність судом сторін у справі у розрізі їх прав, обов'язків, відповідальності та інше у відповідності до Глави 4 ГПК України.

Крім того посилаючись на приписи ст. 20 ГПК України та ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» апелянт відзначає, що арбітражний керуючий звернувся до суду у справі про банкрутство з клопотанням та вимогами не до боржника, а до особи яка не є стороною у справі а саме - до ФГВФО, а тому, на переконання апелянта, суд не мав права розглядати такі вимоги у справі про банкрутство ТОВ «Круїз Делюкс» та залишити клопотання ліквідатора в частині вимог до ФГВФО без розгляду.

Апелянт також зазначає, що приписами ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Також, як визначено ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Таким чином, скаржник вважає, що суд ухвалив рішення про стягнення, яке не може бути виконано.

За твердженням скаржника, рішення про створення фонду, його формування та використання коштів це право, а не обов'язок кредиторів, отож не підлягає виконанню у примусовому порядку, натомість своїм рішення суд порушив приписи ч. 5 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перетворивши право визначене ч. 6 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в обов'язок та стягнув з кредитора кошти в рахунок оплати грошової винагороди ліквідатора.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду 02.11.2018 р. залишено без руху апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 у справі №916/310/16, визначено Публічному акціонерному товариству "Імексбанк" усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Південно-західним апеляційним господарським судом отримано заяву Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про усунення недоліків разом із доказами надсилання товариству з обмеженою відповідальністю „Круїз Делюкс", Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний Пенсійний фонд "Перший національний Відкритий Пенсійний Фонд", товариству з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" та Головному управлінню ДФС у Хмельницькій області копії скарги листом з описом вкладення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі №916/310/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2018.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 призначено розгляду справи на 07.12.2018.

19.11.2018 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Возняковського М.А. в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В своїх запереченнях арбітражний керуючий зазначає, що рішенням комітету кредиторів, оформленого протоколом №1 від 26.09.2016, яке було розглянуто та задоволення Господарським судом Одеської області, створено фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат за рахунок коштів АТ "Імексбанк". Також, ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2018 затверджено арбітражному керуючому Возняковському М.А. грошову винагороду за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" з 23.06.2016 по 17.01.2017 в сумі 43 966, 02 грн. Вказані рішення, за твердженням арбітражного керуючого, оскаржені учасниками провадження у справі оскаржені не були та на даний час є чинними.

Отже, арбітражний керуючий вважає, що вказаними рішеннями погоджено та встановлено у законний спосіб порядок, джерело, період і розмір оплати послуг арбітражного керуючого Возняковського М.А.

Арбітражний керуючий зазначає, що за допомогою висновків (у рішеннях) господарського суду Одеської області, від попереднього правового явища до наступного із застосуванням положень частини 1 статті 18 ГПК України та законодавства про банкрутство частин 3, 6 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", убачається, що оскаржувана ухвала є прямим і закономірним наслідком попередніх рішень господарського суду Одеської області, які є неоскарженими та набрали законної сили з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, на переконання арбітражного керуючого, дії скаржника є суперечливими, тому, що він прийняв рішення про створення фонду оплати послуг на підставі добровольного волевиявлення шляхом відкритого голосування на комітеті кредиторів та подав до суду додаткове клопотання, яким просив суд покласти на нього обов'язок з оплати послуг ліквідатора, при визначені періоду і розміру оплати послуг скаржник не заперечував, а навіть підтримав це рішення.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 р. у справі №916/310/16 оголошено перерву до 09.01.2019 р.

13.12.2018 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано доповнення до відзиву від арбітражного керуючого Возняковського М.А. в яких він просить суд враховувати висновки Верховного Суду, які викладені у поставі від 17.10.2018 по справі №916/2024/17 та залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду №22 від 08.01.2019 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку із перебуванням судді Поліщук Л.В. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 прийнято справу №916/310/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г. Розгляд справи призначено на 13.02.2019.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 р. у справі №916/310/16 було оголошено перерву до 11.03.2019.

Під час судового засіданні від 11.03.2019 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою на наполягав на її задоволенні.

Арбітражний керуючий Возняковський М.А. надав пояснення відповідно до яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Інші представники учасників провадження у справі у судове засідання не з'явились.

Враховуючи законодавчо визначений строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у справах про банкрутство, а також те, що явка сторін судом не визнавалась обов'язковою, колегія суддів вважає, що нез'явлення у судове засідання інших представників учасників справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов'язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Статтею 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено право арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Так у відповідності до протоколу №1 від 26.09.2016 (т.3, а.с. 197-200), зборами кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Круїз Делюкс" вирішено, зокрема, створити фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат арбітражного керуючого ліквідатора, за рахунок коштів АТ «Імексбанк» та встановити за кожен місяць здійснення ліквідатором своїх повноважень по справі №916/310/16, оплату послуг у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

13.10.2016 АТ «Імексбанк» звернулось до Господарського суду Одеської області з клопотанням в якому просило затвердити рішення комітету кредиторів ТОВ "Круїз Делюкс" від 26.09.2016 щодо формування фонду для авансування грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого та порядок використання його коштів (т.3, а.с. 214-221).

Також, 13.10.2016 до Господарського суду Одеської області звернувся арбітражний керуючий Возняковський М.А. з клопотання в якому просив затвердити рішення комітету кредиторів від 26.09.2016, протокол №1, п.2, ТОВ "Круїз Делюкс" про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат арбітражного керуючого та затвердити оплату послуг у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ліквідатором своїх повноважень по справі №916/310/16, за рахунок коштів кредитора АТ «Імексбанк», а витрати кредитора АТ «Імексбанк» на ліквідаційну процедуру (компенсацію витрат по справі), оплату послуг ліквідатора віднести до першої черги з внесенням до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Круїз Делюкс" (т.4, а.с. 1-3).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2016 затверджено ліквідатору ТОВ "Круїз Делюкс" арбітражному керуючому Возняковському М.А. фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат відповідно до рішення комітету кредиторів від 26.09.2016 (т.4, а.с. 10-11).

30.12.2016 АТ «Імексбанк» звернулось до суду із клопотанням в якому просило затвердити рішення комітету кредиторів згідно Протоколу зборів комітету кредиторів №2 від 27.12.2016 про призупинення з 27.12.2016 дії створеного Фонду для авансування основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за рахунок кредитора АТ «Імексбанк» (т.4, а.с. 44-45) та із клопотанням про усунення арбітражного керуючого Возняковського М.А. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" та призначення іншого арбітражного керуючого (т.4, а.с. 82-84).

16.04.2017 арбітражний керуючий Возняковський М.А. надав до Господарського суду Одеської області звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди ліквідатора, здійснення та компенсації (відшкодування) його витрат (т.4, а.с. 67-68), а також клопотання в якому просив стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" Возняковського М.А., суму заборгованості яка склалась з суми 43966,02 грн., основної винагороди ліквідатора (оплата послуг), та суми 7028,63 грн. відшкодування витрат, шляхом перерахування вказаних коштів на рахунок ліквідатора (т.4, а.с. 69-73).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2017 (т.4, а.с. 82-84) припинено повноваження ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю „Круїз Делюкс" арбітражного керуючого Возняковського Михайла Анатолійовича, призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю „Круїз Делюкс" арбітражного керуючого Татаринову Юлію Вячеславівну.

05.06.2018 арбітражний керуючий Возняковський М.А. звернувся до Господарського суду Одеської області з клопотанням про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення в якому просив затвердити звіт арбітражного керуючого Возняковського М.А. про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, за виконання обов'язку ліквідатора та голови ліквідаційної комісії ТОВ „Круїз Делюкс" за період з 23.06.2016 по 17.01.2017 на загальну суму 43966,35 грн. основної винагороди та 7028,63 грн. витрат пов'язаних з виконанням обов'язку ліквідатора та голови ліквідаційної комісії, всього 50994,98 грн., стягнути 44 6114, 98 грн. на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. шляхом безспірного списання коштів з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює ліквідацію АТ «Імексбанк», стягнути 9640,94 грн. три проценти річних та індекс інфляції за період з 17.01.2017 по 19.06.2018 на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. шляхом безспірного списання коштів з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює ліквідацію АТ «Імексбанк» (т.5, а.с. 94-114).

В обґрунтування свого клопотання арбітражний керуючий зазначив, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2016 затверджено ліквідатору ТОВ "Круїз Делюкс" арбітражному керуючому Возняковському М.А. фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат відповідно до рішення комітету кредиторів від 26.09.2016, який, зокрема, вирішено створити фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат арбітражного керуючого ліквідатора, за рахунок коштів АТ «Імексбанк» та встановлено за кожен місяць здійснення ліквідатором своїх повноважень по справі №916/310/16, оплату послуг у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

За твердження арбітражного керуючого Возняковського М.А., ним подавався звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди та фактичних витрат до комітету кредиторів, проте, жодного рішення щодо затвердженого звіту або відмови у його затвердження комітетом кредиторів не приймалось.

При цьому, арбітражний керуючий Возняковський М.А. відзначив, що ним було отримано грошові кошти у розмірі 6380 грн. з призначенням платежу авансування грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора у справі №916/310/16, що на думку арбітражного керуючого, свідчить про погодження комітетом кредиторів звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди ліквідатора, здійснення та відшкодування його витрат.

Також з посиланням на приписи ст.ст. 2, 16, 35, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» арбітражний керуючий просив суд стягнути на свою користь грошові кошти саме з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалю Господарського суду Одеської області від 11.09.2018 затверджено арбітражному керуючому Возняковському М.А. грошову винагороду за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" з 23.06.2016 по 17.01.2017 в сумі 43 966, 02 грн. (т.5, а.с. 177-178)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 стягнуто з ПАТ «Імексбанк» на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" в сумі 43 966,02 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленого арбітражним керуючим Вознякоувським М.А. клопотання про стягнення на його користь затвердженої судом грошової винагороди.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора), разом з тим Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов'язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв'язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16).

Крім того, колегія суддів зазначає, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов'язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №916/1503/17.

Так колегія суддів відзначає, що наявними матеріалами справи, зокрема, протоколом №1 від 26.09.2016 зборі кредиторів ТОВ "Круїз Делюкс" підтверджується, що зборами було вирішено створити фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат арбітражного керуючого ліквідатора, за рахунок коштів АТ «Імексбанк» та встановити за кожен місяць здійснення ліквідатором своїх повноважень по справі №916/310/16, оплату послуг у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

На вказаному засіданні був присутній представник АТ «Імексбанк» Кульбаба В.В., яким підписано протокол №1 від 26.09.2016 без будь-яких зауважень.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2016 затверджено ліквідатору ТОВ "Круїз Делюкс" арбітражному керуючому Возняковському М.А. фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат відповідно до рішення комітету кредиторів від 26.09.2016.

З урахуванням наведеного у АТ «Імексбанк» виник обов'язок щодо створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат арбітражного керуючого.

Разом з цим наявні матеріал справи не містять, а учасниками справи не надано суду доказів на підтвердження здійснення АТ «Імексбанк» авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат арбітражного керуючого Возняковського М.А., зокрема, шляхом внесення суми авансового платежу на депозитний рахунок нотаріуса як то передбачено п.2 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

А також не надано доказів здійснена виплати грошової винагороди, сума якої була затверджена судом.

Вищевикладене спростовує доводи апелянта щодо того, що фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат арбітражного керуючого було створено, він існує та арбітражний керуючий Возняковський М.А. не позбавлений можливості звернутись до ліквідатора ТОВ "Круїз Делюкс" з приводу отримання грошових коштів.

Колегія суддів відзначає, що арбітражним керуючим Возняковським М.А. до клопотання про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення від 05.06.2018, було надано докази на підтвердження надсилання комітету кредиторів та ліквідатора боржника Татариновій Ю.С. (т. 5, а.с. 111-114) звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди ліквідатора, здійснення та компенсації (відшкодування) його витрат, в якому арбітражний керуючий Возняковський М.А. просив розглянути вказаний звіт на комітеті кредиторів та про результати розгляду повідомити Господарський суд Одеської області та арбітражного керуючого Возняковського М.А.

Проте, наявні матеріали справи не містять доказів на підтвердження розгляду та прийняття рішення комітетом кредиторів щодо наданого арбітражним керуючим Возняковським М.А. звіту.

При цьому колегією суддів відхиляють доводи за апеляційною скаргою з приводу того, що арбітражний керуючий Возняковський М.А. вже звертався до суду першої інстанції з аналогічним клопотанням про стягнення грошової винагороди та судом відмовлено у задоволенні такого клопотання, у зв'язку з наступним.

Так ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2017, на яку посилається апелянт, припинено повноваження ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю „Круїз Делюкс" арбітражного керуючого Возняковського Михайла Анатолійовича, призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю „Круїз Делюкс" арбітражного керуючого Татаринову Юлію Вячеславівну.

Отже, судом першої інстанції жодного рішення щодо відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Возняковського М.А. про стягнення грошової винагороди не приймалось.

При цьому, в мотивах даної ухвали судом першої інстанції зазначено, що розглянувши клопотання арбітражного керуючого Возняковським В.А. про стягнення оплати послуг та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ „Круїз Делюкс" суд встановив, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди не був розглянутий та погоджений на комітеті кредиторів. Враховуючи викладене заява арбітражного керуючого Возняковським В.А. про стягнення оплати послуг та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ „Круїз Делюкс" не відповідає вимогам Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому не підлягає задоволенню.

Таким чином, судом першої інстанції лише було зазначено про недоліки та невідповідність вимогам Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які містить клопотання арбітражного керуючого Возняковським В.А. про стягнення оплати послуг та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ „Круїз Делюкс".

З приводу рішення суду про стягнення на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора боржника саме з АТ «Імексбанк», колегія суддів вважає такий висновок місцевого господарського суду обґрунтованим, оскільки він ґрунтується на рішенні комітету кредиторів оформленого протоколом №1 від 26.09.2016, за яким створено фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат ліквідатора саме за рахунок коштів АТ «Імексбанк», клопотанні АТ «Імексбанк» від 13.10.2016 в якому товариство просило затвердити рішення комітету кредиторів ТОВ "Круїз Делюкс" від 26.09.2016 щодо формування фонду для авансування грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого та порядок використання його коштів, та ухвалі Господарського суду Одеської області від 27.10.2016, якою затверджено ліквідатору ТОВ "Круїз Делюкс" арбітражному керуючому Возняковському М.А. фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат відповідно до рішення комітету кредиторів від 26.09.2016.

При цьому судова колегія зауважує, що ухвала Господарського суду Одеської області від 27.10.2016 є чинною та учасниками справи, у тому числі АТ «Імексбанк», не оскаржувалась.

Отже з огляду на вільне волевиявлення кредитора АТ «Імексбанк» щодо створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування (компенсації) витрат ліквідатора за рахунок його коштів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо стягнення грошових коштів на користь арбітражного керуючого Возняковського М.А. саме з АТ «Імексбанк».

Колегією суддів також відхиляються посилання апелянта на те, що оскаржуване рішення не може бути виконано у зв'язку із розпочатою процедурою ліквідації АТ «Імексбанк», з наступних підстав.

Так за приписами ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" діючи як орган управління банку, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень мають право, зокрема заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду, зокрема діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (частина 4 вказаної статті).

Аналіз першого речення частини 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" наступного змісту: "Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:" із застосуванням граматичного способу тлумачення норм права у системному взаємозв'язку з частиною 3 статті 47 цього Закону свідчить про те, що вживання законодавцем у вказаній нормі саме розділового сполучника "або", а не єднального "та", "і" означає неможливість одночасної реалізації Фондом безпосередньо та призначеною ним уповноваженою особою тотожних функцій, зокрема органу управління неплатоспроможного банку.

Отже, з моменту запровадження в банку тимчасової адміністрації (ліквідації) Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій та може діяти особисто або шляхом делегування своїх повноважень (всіх або частини) відповідній уповноваженій особі.

При цьому банк зберігає свою правосуб'єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб'єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 05.02.2019 у справі №910/9935/16 та постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №916/2024/17.

Вищевикладене на думку колегії суддів спростовує доводи за апеляційною скаргою про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 у справі №916/310/16.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 р. у справі №916/310/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.03.2019.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.