ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019м. ДніпроСправа № 904/4351/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А. за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС Україна", м. Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в розмірі 427 647 грн. 48 коп. за договором купівлі-продажу від 23.03.2017 №230317-2(27/17)

Представники:

від позивача: Кухарова Т.Є., дов.№858 від 14.12.2018, адвокат;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Венбест" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом № б/н та без дати, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС Україна" вартість товару неналежної якості, що не був замінений відповідачем в порядку гарантійного строку до 31.07.2018, в розмірі 427 647 грн. 48 коп., відповідно до умов договору купівлі-продажу від 23.03.2017 №230317-2(27/17).

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем умов договору в частині поставки якісного товару (автосигналізація МА 355) за видатковими накладними № 300 від 31.05.2017 та № 481 від 21.08.2018, приховані недоліки якого виявились під час експлуатації товару та в частині не усунення відповідачем недоліків товару шляхом гарантійного ремонту у визначений договором строк.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 13.11.2018.

13.11.2018 позивач надав до суду додаткові пояснення від 09.11.2018 № 763, в яких зазначив, що автосигналізація МА 355 - це охоронний пристрій, який призначений для забезпечення охорони транспортного засобу від викрадення. Пристрій в онлайн режимі передає інформацію про стан автомобіля та тривожні спрацювання прив'язані до ОР8 координат на сервер компанії. Оператори, що працюють в режимі 24/7, забезпечують реагування на сигнали від пристрою. Як правило, обладнання встановлюється на нові автомобілі преміум класу на авторизованих сервісних СТО офіційними авто-імпортерами. Фізично пристрій підключаєтеся до електроніки автомобіля під декоративними елементами салону для забезпечення прихованого встановлення. Орієнтовний час встановлення пристрою становить від чотирьох до восьми нормо-годин електрика. Географія встановлення - Україна.

Основними суттєвими недоліками Автосигналізації МА 355, що засвідчують істотне порушення вимог щодо якості даної продукції, є:

1. Функціями пристрою передбачена віддалена (за допомогою відповідних клавіш на радіо-брелоку) зміна режиму роботи: взято під охорону/знято з охорони. В довільні проміжки часу при натисканні відповідної клавіші - реакція системи відсутня, тобто статус охорони не змінюється. Робота пристрою самовільно відновлюєтеся через 5-10 хвилин. Як наслідок, клієнт не має можливості використовувати свій транспортний засіб.

2. Інформація про зміну статусу охорони та іншої інформації, за допомогою мобільного інтернету передається до віддаленого серверу (вбудована можливість пристрою). У довільні проміжки часу, виникає втрата зв'язку з пристроєм та як наслідок неможливість надання послуг охорони автомобіля клієнта. Для відновлення зв'язку з пристроєм необхідно фізично відключати пристрій від живлення - що тягне за собою запрошення клієнта на сервісне СТО для проведення сервісних робіт.

3. Час-від часу інформація про тривожні спрацювання приходить без прив'язки до GРS координат, в цьому випадку оператори ТОВ «Венбест» не мають можливості відправити групи мобільного реагування до місця спрацювання тривоги по автомобілю клієнта, що є прямим невиконанням договірних відносин між ТОВ «Венбест» та Клієнтом.

Вищевикладене свідчить про істотне порушення вимог щодо якості товару - Автосигналізації МА 355, що унеможливлює його використання у господарській діяльності позивача за цільовим призначенням.

Ухвалою господарського суду від 13.11.2018 підготовче засідання відкладене на 06.12.2018, у зв'язку із неявкою представника відповідача та необхідністю надання сторонами витребуваних судом документів.

Ухвалою господарського суду від 06.12.2018 підготовче засідання відкладене на 17.12.2018, у зв'язку із неявкою представника відповідача та необхідністю надання сторонами витребуваних судом документів

17.12.2018 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву від 14.12.2018 № 14/12-18, в якому проти задоволення позову заперечував та зазначив, що позивачем не вчинено жодних дій стосовно повідомлення відповідача про виявлені недоліки товару, а саме: не запрошено представника постачальника для складання акту про недоліки товару; не направлено у розумний строк після виявлення недоліків товару та не направлено взагалі самого акту про виявлення недоліків товару від 01.12.2017, про що свідчить відсутність в матеріалах справи належних доказів такого направлення; не направлено відповідачу листа-претензії від 20.06.2018 № 418, про який йдеться мова у позовній заяві тощо. Таким чином, вважає, що позивачем не дотримано порядку досудового врегулювання спору та претензійної роботи. Наведене позбавило відповідача можливості провести експертизу товару та виявити причини виникнення недоліків товару, про які зазначає позивач, а також зробити висновки стосовно правильності експлуатації покупцем або третіми особами даного товару. Крім того, звертає увагу суду, що з урахуванням приписів ч. 8 ст. 269 ГК України та дати складання акту про недоліки спірного товару, позивачем даний позов подано до суду із порушенням шестимісячного строку. Просив у позові відмовити.

Ухвалою господарського суду від 17.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; у підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.01.2019.

02.01.2019 до суду надійшла відповідь позивача на відзив від 28.12.2018 № 920, в якій позивач зазначив, що на його систематичні звернення до відповідача останній не усунув недоліки неякісного товару у строки, передбачені п. 5.4 договору, для 222 одиниць з 250 одиниць поставленої автосигналізації, що підтверджується електронним листуванням між сторонами. Відповідач проігнорував електронне листування та претензію позивача від 26.06.2018 № 418, що свідчить про належне повідомлення останнього позивачем щодо зобов'язань по усуненню недоліків товару та підтверджує те, що позивачем здійснені обумовлені договором заходи. Наведені обставини стали підставою для відмови позивача від товару неналежної якості та для вимоги повернення вартості такого товару відповідно до положень ст. 678 ЦК України.

17.01.2019 відповідач надав до суду заперечення на відповідь на позовну заяву від 17.01.2019 № 17/01-19, в яких звертає увагу суду на те, що в акті про виявлення недоліків товару автосигналізації МА 355 від 01.12.2017 позивачем зазначено, що автосигналізація МА 355 була встановлена на рухомі об'єкти замовника у кількості 28 одиниць з першої партії поставки товару за видатковою накладною № 300 від 31.05.2017. З другої партії товару у кількості 200 комплектів за видатковою накладною від 21.08.2017 на загальну суму 385 267 грн. 99 коп. не було встановлено жодної сигналізації МА 355 на рухомі об'єкти замовників, а тому твердження про те, що сигналізації з даної партії товару неналежної якості не є обґрунтованим та вірним. Крім того, в акті позивач вказує, що «За цих обставин, використання 22 одиниць товару автосигналізації МА 355 із першої партії, що були поставлені 31.05.2017 року та 200 одиниць товару, що були поставлені 21.08.2017 року є неможливим». Позовні вимоги позивач визначає теж виходячи із 222 одиниць товару на загальну вартість 427 647 грн. 48 коп. Це свідчить про те, що встановлені 28 одиниць товару на рухомі обпекти замовників працюють без заперечень та функціонують відповідно до свого призначення. Разом з тим вважає, що надані позивачем до матеріалів справи роздруківки електронного листування не можуть бути прийняті судом в якості належного доказу повідомлення відповідача про недоліки товару в порядку умов п. 5.4 договору, оскільки листування велося не за офіційною електронною адресою відповідача, зазначеною у договорі. Додаткових угод про внесення змін до реквізитів сторін, вказаних у договорі, сторонами не укладалось. Просив у позові відмовити.

Ухвалою господарського суду від 17.01.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 12.02.2018.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2019 розгляд справи відкладено на 27.02.2019, у зв'язку із неявкою представника відповідача.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2019 розгляд справи відкладено на 12.03.2019, у зв'язку із неявкою представника відповідача.

У судове засідання 12.03.2019 відповідач явку повноважного представника не забезпечив.

Господарський суд зазначає, що поштові повідомлення про вручення відповідачу ухвал суду від 12.02.2019 та 27.02.2019 на адресу суду не поверталися.

На підтвердження направлення відповідачу вказаних ухвал до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії реєстрів згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Україні з повідомленням від 13.02.2019 № 149 та від 01.03.2019 № 3, а також витяги з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, які містять інформацію про вручення поштового відправлення адресату.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

У судовому засіданні 12.03.2019 позивач подав клопотання про надання додаткового строку для долучення документів до матеріалів справи від 11.03.2019, в якому зазначив, що після ознайомлення з матеріалами справи представником позивача 06.03.2019 встановлено, що в матеріалах судової справи відсутні копії поштової квитанції та опису вкладення, які засвідчують надсилання відповідачу претензії від 26.06.2018 № 418. Проте, у позивача вказані документі є у наявності, а відсутність їх у матеріалах судової справи пов'язана із халатністю працівника позивача, який формував матеріали позовної заяви для направлення до суду. Вказаний працівник на даний час вже не працює у ТОВ «Венбест», на підтвердження чого позивач надав відповідні накази. Наведені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для подачі до суду доказів на підтвердження позовних вимог; просить суд поновити такий строк та прийняти докази.

Господарський суд, розглянувши подане позивачем клопотання та дослідивши докази на підтвердження викладених у ньому обставин, зазначає наступне.

За вимогами ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. ч. 5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням поданих позивачем документів, господарський суд вбачає підстави для визнання поважними причин неподання доказів направлення відповідачу претензії від 26.06.2018 № 418 разом із позовною заявою, задовольняє клопотання позивача та приймає такі докази для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.03.2019 позивач подав додаткові пояснення від 11.03.2019, в яких наголосив на допустимості поданих доказів щодо належного повідомлення відповідача про недоліки товару відповідно до умов п. 5.4 договору у вигляді роздруківки електронного листування між сторонами; стверджує, що акт від 01.12.2017 складений у межах гарантійного строку та строку встановленому у п. 9 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, оскільки недоліки Автосигналізації МА 355 могли бути виявлені лише в процесі її встановлення та використання позивачем під час виконання господарських договорів охорони рухомого майна, а саме транспортних засобів. Тому Акт від 01.12.2017 встановлює та підтверджує неможливість експлуатації товару поставленого як 31.05.2017 так і 21.08.2017 за призначенням. При цьому, твердження відповідача про те, що жодних претензій щодо стану Автосигналізації МА 355 від позивача не надходило, не можуть свідчити про поставку товару належної якості, оскільки його гарантійний строк встановлено до 31.07.2018 з моменту отримання товару. Щодо невідповідності реквізитів договору в платіжних дорученнях на проведення оплати зазначив, що питань щодо оплати та її отримання за поставлений товар у сторін не виникало. Оскільки правовідносини між сторонами виникли із договору від 23.03.2017, інших договорів за якими здійснювалися оплати не існувало, платіжні доручення відносяться саме щодо виконання грошових зобов'язань по даному договору.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Венбест" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МСС Україна" (постачальник) було укладено договір купівлі-продажу № 230317-2(27/17) (далі - договір).

За цим договором постачальник зобов'язується передавати у власність покупцю, а покупець зобов'язується приймати і оплачувати автомобільні аксесуари (надалі за текстом товар), на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. договору).

Поставка товару здійснюється партіями. Кількість та номенклатура товару в партії, визначаються виходячи з замовлення покупця (Додаток №2). Ціна товару та умови поставки на кожну окрему партію погоджується шляхом підписання Специфікації (Додаток № 1). Специфікація на кожну партію товару є невід'ємною частиною договору. Кількість, номенклатура та ціна вказуються також у рахунку та накладній, які надає постачальник на кожну партію товару (п. 1.2. договору).

Постачальник поставляє товар на умові DDP (Інкотермс 2010р.) склад покупця (м. Київ, вул. Зрошувальна,6) (п. 2.1. договору).

Строк поставки товару, складає 30 (тридцять) календарних днів від дати прийняття замовлення до виконання та підписання специфікації на окрему партію. Підтвердженням прийняття замовлення до виконання є виставлений рахунок-фактура, надісланий постачальником покупцеві (п. 2.2. договору).

Приймання товару здійснюється за видатковою накладною та відповідно до Специфікації (додатку до договору), представником покупця який має відповідні повноваження, підтверджені документально (п. 2.4. договору).

Вартість товару, що постачається за даним договором, визначається відповідно до Специфікації, яка узгоджується покупцем та постачальником на кожну партію окремо у відповідних додатках до договору на кожну окрему партію товару (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору покупець виконує оплату товару,за цим договором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника у наступному порядку:

- авансовий платіж у розмірі 70% від загальної вартості партії товару за Специфікацією. Авансовий платіж здійснюється покупцем з дня підписання Специфікації, але не пізніше 5 (п'яти) календарних днів від дати отримання рахунку на оплату.

- Остаточний розрахунок 30 від загальної вартості продукції поставленою за Специфікацією та видатковими накладними. Остаточний розрахунок здійснюється покупцем з дня отримання товару, але не пізніше 5 (п'яти) календарних днів від дати підписання видаткової накладної.

Якість товару має відповідати стандартам країни виробника, а також технічним, санітарним та екологічним стандартам і вимогам України (п. 4.1. договору).

Комплектація товару затверджується комплектацій ним листом (Додаток № 3), який погоджується сторонами до прийняття замовлення постачальником від покупця на кожну окрему узгоджену партію разом зі Специфікацією (п. 4.2. договору).

Перевірка комплектності і якості товару здійснюється представником покупця безпосередньо при отриманні товару на складі покупця. Покупець здійснює перевірку на комплектність товару протягом трьох робочих днів з моменту отримання товару на склад покупця (п. 4.3. договору).

Постачальник гарантує роботу товару відповідно до технічної документації та керівництва по експлуатації за умови кваліфікованого монтажу в період дії гарантійного терміну. Гарантійний термін на товар зазначається у Гарантійному талоні (п. 4.4. договору).

У випадку поставки товару невідповідної якості або комплектації, відповідно до умов договору та відповідних Додатків постачальник зобов'язаний за свій рахунок усунути недоліки та зауваження товару у термін, що не перевищує 20 (двадцять) календарних днів від дати отримання письмового повідомлення про зауваження покупця (п. 5.3. договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до 30.12.2018 року. Якщо жодна із сторін за місяць до закінчення терміну договору письмово не повідомить іншу про його розірвання, договір вважається продовженим на наступний рік (п. 8.1. договору).

23.03.2017 сторонами підписано Додаток № 1 до договору «Специфікація на партію товару» (а.с. 17), в якому визначили товар, що підлягає поставці: Автосигналізація МА 355 у кількості 250 шт. вартістю 481 585 грн. 00 коп.

23.03.2017 сторони підписали додаток № 2 до договору «Замовлення на партію товару» (а.с. 18), в якому узгоджено замовлення на партію товару: Автосигналізація МА 355 у кількості 250 шт. вартістю 481 585 грн. 00 коп.

23.03.2017 сторонами укладено Додаток № 3 до договору «Комплектаційний лист для охоронної системи МА 355 склад вибору» (а.с. 19), в якому погодили комплектаційний лист на партію товару:

- Центральний модуль в зборі МА 355 (тамподрук бренда Венбест на корпусі) (плата+акумулятор+корпус) у кількості 1 шт.;

- Брелок ТХ 72 (тамподрук бренда Венбест на брелоках) у кількості 2 шт.;

- Сирена 20 Вт у кількості 1 шт.;

- Джгут дротів ММ 350-01R довжина 1,2 метра у кількості 1 шт.;

- Інструкція ММ 350 R (112*158) у кількості 1 шт.;

- Світлоіндикатор (1200 мм х 0,22... 0,3 мм) у кількості 1 шт.;

- Пакування (180*125*60 мм) у кількості 1 шт.;

- Підкладка для центрального модуля у кількості 1 шт.;

- Наліпка на ЦБ и пакування МА 355 (25*40 мм, біла) ІМЕІ + штрих-код у кількості 2 шт.

07.04.2017 сторонами підписано Додаткову угоду до договору (а.с. 20), в якій дійшли згоди про наступне: компанія «МСС Україна» зобов'язується поставити партію товару, Автосигналізація МА 355, з урахуванням наступних доробок:

1. Система має внутрішній годинник реального часу з розрядністю рік/місяць/день. ЧЧ: ХВ. Синхронізація часу внутрішнього годинника виконується щодня, а також кожного разу при включенні пристрою. Похибка вимірювання часу не більше 1 хв. за добу.

2. Кожна подія зберігається в буфер оперативної пам'яті системи без сортування. Вміст буфера очищується при відключенні живлення системи.

3. Розмір буфера - 20 подій, останні непередані події перезаписується. Передані події видаляються після підтвердження від сервера.

4. Передача подій на сервер виконується в хронологічному порядку.

5. Кожна подія зберігається з міткою часу в UNIX-time. Часовий пояс 0. Якщо з якої-небудь причини не була виконана синхронізація після включення - мітка часу буде містити 0.

6. Перелік зберігаємих подій: Вимк/увімк запалювання постановка / зняття з охорони спрацювання датчика удару / нахилу тривога / тривожна кнопка спрацювання охоронних входів підключення акумулятора блокування / розблокування двигуна.

З урахуванням програмного доопрацювання, термін поставки готової продукції складає 40 (сорок) днів з моменту передоплати згідно договору. У разі порушення узгоджених термінів поставки Автосигналізації МА 355 з урахуванням передбачених пунктами 1,2,3,4,5,6 доробок, вказаних у цій Додатковій угоді, покупець має право відмовитись від замовленої партії товару. При цьому продавець за вимогою покупця повертає раніше сплачену за товар передоплату.

На виконання п. 3.2. договору позивач здійснив передоплату у розмірі 70% від загальної вартості партії на суму 337 109 грн. 50 коп., на підтвердження чого надав копії платіжних доручень:

- № 1966 від 13.04.2017 про сплату відповідачу 137 000 грн. 00 коп. (а.с. 28);

- № 7217 від 19.04.2017 про сплату відповідачу 100 109 грн. 50 коп. (а.с. 29);

- № 2030 від 20.04.2017 про сплату відповідачу 100 000 грн. 00 коп. (а.с. 30).

Відповідач у період з 31.05.2017 по 21.08.2017 поставив позивачу товар: Автосигналізація МА 355 у кількості 250 шт. на загальну суму 481 584 грн. 99 коп., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними:

- № 300 від 31.05.2017 про поставку товару: Автосигналізація МА 355 у кількості 50 шт. на суму 96 317 грн. 00 коп. з ПДВ (а.с. 24);

- № 481 від 21.08.2017 про поставку товару: Автосигналізація МА 355 у кількості 200 шт. на суму 385 267 грн. 99 коп. з ПДВ (а.с. 25).

На виконання п. 3.2. договору позивач здійснив остаточну оплату вартості поставленого товару на суму 144 475 грн. 49 коп., на підтвердження чого надав копії платіжних доручень:

- № 5020 від 18.09.2017 про сплату відповідачу 44 475 грн. 50 коп. (а.с. 31);

- № 5355 від 28.09.2017 про сплату відповідачу 50 000 грн. 00 коп.(а.с. 32);

- № 5601 від 06.10.2017 про сплату відповідачу 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 33);

- № 8591 від 12.10.2017 про сплату відповідачу 39 999 грн. 99 коп. (а.с. 34).

Умовами п. 5.4. договору визначено, що у випадку виявлення недоліків продукції під час експлуатації продукції в період дії гарантійного терміну на товар, якщо не виявлена провина покупця або третьої особи, що використовує товар, постачальник зобов'язаний усунути недоліки шляхом виконання гарантійного ремонту у термін що не перевищує 14 ( чотирнадцять) календарних днів від дати отримання письмового повідомлення про недоліки товару від покупця. Гарантійні умови забезпечуються відповідно до гарантійного талону.

Як зазначає позивач, після початку експлуатації товару - Автосигналізації МА 355, ним виявлено недоліки якості товару, у зв'язку із чим він звертався до відповідача із повідомленнями про недоліки товару, що підтверджується роздруківкою електронного листування між сторонами договору у період з 16.06.2017 по 23.03.2018 (а.с. 70-87).

Позивач стверджує, що оскільки в межах гарантійного терміну відповідач недоліки товару не усунув, позивачем складено Акт про виявлення недоліків товару Автосигналізації МА 355 від 01.12.2017 (а.с. 26).

Відповідно до Акту про виявлення недоліків товару Автосигналізації МА 355 від 01.12.2017 комісією у складі: голова комісії - ОСОБА_2, економічний радник; члени комісії: ОСОБА_3, інженер-електронік, ОСОБА_4, фахівець-аналітик з методів дослідження товарного ринку, встановлено, що «на виконання умов договору було поставлено першу партію товару 31.05.2017 у кількості 50 одиниць, що підтверджується видатковою накладною № 300 від 31.05.2017, з яких 28 одиниць було встановлено на рухомі об'єкти замовників. Проте, під час експлуатації товару - Автосигналізації МА 355 виявлено низку недоліків, що унеможливлює його подальше системне використання, зокрема:

1 - система не реагує на дії клієнта при натисненні на клавішу зміни режиму роботи (зняття з охорони/підключення на охорону) з брилка дистанційного управління;

2 - система перестає встановлювати зв'язок з віддаленим серверним додатком.

Дані недоліки Автосигналізації МА 355 суттєво впливають на якість товару, оскільки погіршують якісні властивості товару, усунення яких потребує значних непропорційних витрат та додаткових затрат часу з боку товариства на монтажні/демонтажні роботи системи.

Участь співробітників технічної підтримки постачальника у розв'язанні проблемних питань в роботі товару в межах гарантійного строку не призвело до належного функціонування товару. За цих обставин, використання 22 одиниці товару Автосигналізації МА 355 із першої партії, що були поставлені 31.05.2017 та 200 одиниць товару, що були поставлені 21.08.2017 є неможливим.

Позивач зазначає, що 26.06.2018 направив на адресу відповідача претензію № 418 від 26.06.2018 (а.с. 21-23) щодо повернення сплаченої за товар неналежної якості грошової суми у розмірі 427 647 грн. 48 коп. за 222 одиниці товару, що не були замінені в порядку гарантійного строку до 31 липня 2018 року. Однак, відповіді на претензію від відповідача отримано не було».

За твердженням позивача, на його звернення, відповідач не усунув недоліки товару неналежної якості у строки передбачені договором та не відшкодував суму у розмірі 427 647 грн. 48 коп., сплачену за 222 одиниці товару неналежної якості, що і стало причиною звернення до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України).

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (ч. 2 ст. 673 Цивільного кодексу України).

Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України).

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (ч. 2 ст. 675 Цивільного кодексу України).

Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором (ч. 3 ст. 675 Цивільного кодексу України).

Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 676 Цивільного кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Умовами п. 5.4 договору у випадку виявлення недоліків продукції під час експлуатації продукції в період дії гарантійного терміну на товар, якщо не виявлена провина покупця або третьої особи, що використовує товар, постачальник зобов'язаний усунути недоліки шляхом виконання гарантійного ремонту у термін що не перевищує 14 ( чотирнадцять) календарних днів від дати отримання письмового повідомлення про недоліки товару від покупця.

Господарський суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази звернення позивача до відповідача із письмовим повідомленням про недоліки спірного товару.

Разом з тим, господарський суд критично оцінює твердження позивача про таке звернення шляхом електронного листування та надану на підтвердження роздруківку електронного листування між сторонами договору у період з 16.06.2017 по 23.03.2018 (а.с. 70-87).

Так, з вказаної роздруківки електронного листування не вбачається можливим визначити:

- про недоліки якої саме партії товару веде мову представник позивача у листуванні;

- конкретну дату звернення позивача до відповідача із відповідним повідомленням в порядку п. 5.4 договору, з метою відліку строку для усунення недоліків товару відповідачем та відповідно встановлення факту порушення ним такого строку;

- чи стосується таке звернення саме товару, поставленого за спірними накладними;

Більш того, на думку суду, вказане електронне листування засвідчує звичайний робочий процес спілкування розробника програмного забезпечення поставленого обладнання із покупцем такого обладнання.

Разом з тим, надана роздруківка електронного листування не може бути прийнята господарським судом в якості належного доказу повідомлення відповідача про недоліки спірного товару також з тих підстав, що електронною адресою ТОВ «МСС Україна» у договорі купівлі-продажу від 23.03.2017 № 230317-2(27/17) зазначена: , в той час як надане позивачем електронне листування здійснювалося на електронну адресу .

Крім того, господарський суд не приймає наданий позивачем акт про виявлення недоліків товару автосигналізації МА 355 від 01.12.2017 в якості належного доказу на підтвердження невідповідності поставленого відповідачем спірного товару умовам якості з огляду на наступне.

Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 затверджено "Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" (далі - Інструкція).

Ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією чи товарами (п. 1. Інструкції).

Відповідно до п. 9. Інструкції прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, який знайшов приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну (п. 9. Інструкції).

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами і договором (п. 33. Інструкції).

При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією. При одногородній поставці виклик представника виготовлювача (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складання акта є обов'язковими (п. 16. Інструкції).

Згідно з п. 17. Інструкції у повідомленні про виклик, направленому виробнику (відправнику), має бути зазначено: найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отримано; основні недоліки, виявлені в продукції; час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектності (в межах встановленого для приймання терміну); кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Повідомлення про виклик представника виготовлювача (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а у відношенні продукції, що швидко псується, негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором (п. 18. Інструкції).

Представник одногороднього виготовлювача (відправника) зобов'язаний з'явитися за викликом одержувача не пізніше ніж на наступний день, а у відношенні продукції, що швидко псується, - не пізніше 4 годин після отримання виклику, якщо в ньому не вказаний інший термін явки (п. 19. Інструкції).

Відповідно до п. 20. Інструкції при неявці представника виготовлювача (відправника) на виклик одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю.

При відсутності відповідної інспекції за якістю або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявці його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виготовлювач (відправник) дав згоду на односторонню приймання продукції.

Відповідно до п. 29. Інструкції за результатами приймання продукції за якістю і комплектності з участю представників, зазначених в пп. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.

Акт повинен бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектності та містити усі необхідні реквізити та відповідну інформацію, визначену цим пунктом та підпунктами.

Акт повинен бути підписаний всіма особами, які брали участь в перевірці якості і комплектності продукції. Особа, яка не згодна зі змістом акта, зобов'язана підписати його із застереженням про свою незгоду і викласти свою думку. В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акта, що містить дані, які не відповідають дійсності (п. 30. Інструкції).

Акт, який встановлює неналежну якість або некомплектність продукції, складений за участю представників, зазначених в п. 20, підп. "а", "б" і "в", затверджується керівником підприємства-одержувача або його заступником не пізніше триденного терміну після складання акта (п. 32. Інструкції).

Згідно роз'яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення господарських спорів, пов'язаних з прийомкою продукції і товарів за кількістю та якістю» № 01-6/1106 від 12.10.1993, акт про неналежну якість продукції, складений за участю представників громадськості або іншого підприємства, вважається належним тільки у тих випадках, коли в місті знаходження одержувача така інспекція або бюро товарних експертиз відсутні або у разі їх відмови виділити експерта.

Проте, як встановлено судом, позивач здійснив перевірку якості товару без дотримання означених вимог Інструкції, без виклику представників постачальника чи відповідної галузевої інспекції по якості продукції, або експерта бюро товарних експертиз та без надання доказів відсутності означених інспекцій або їх відмову від участі у прийманні продукції.

З огляду на вищезазначене, акт про виявлення недоліків товару авто сигналізації МА 355 від 01.12.2017, складений ТОВ «Венбест» в односторонньому порядку, не приймається судом як доказ невідповідності поставленого товару вимогам якості, передбаченим договором.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній оформлений належним чином, за участю представника постачальника або відповідної галузевої інспекції по якості продукції, або експерта бюро товарних експертиз, акт про приховані недоліки продукції.

Також господарський суд вважає за доцільне зазначити, що для встановлення факту невідповідності поставленого товару вимогам щодо його якості необхідні спеціальні знання, обладнання тощо, без яких встановити відповідні обставини неможливо, оскільки причиною виходу з ладу Автосигналізації МА 355 може бути неправильне підключення, монтування, недотримання під час монтування встановлених технічних вимог чи неправильна експлуатація, тобто несправність поставленого товару могла виникнути через дії самого позивача або безпосередніх користувачів (клієнтів позивача).

Тобто виявити дійсну причину несправності Автосигналізації МА 355 можливо лише за результатами проведення експертизи фахівцями у відповідній галузі, що мають необхідні знання та професійне обладнання.

Господарський суд зазначає, що позивачем не проводилось експертне дослідження Автосигналізації МА 355 на предмет виявлення причин виходу її з ладу. У зв'язку із чим встановити факт того, що поставлена позивачу Автосигналізація МА 355 не відповідає вимогам щодо якості, неможливо.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не дотримано зазначених вище вимог Інструкції, а також те, що позивачем не проводилось експертне дослідження Автосигналізації МА 355 на предмет її відповідності заявленим вимогам якості, господарський суд констатує відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження чи спростування факту поставки відповідачем позивачу неякісної продукції.

Крім того, зі змісту наданого позивачем акту про виявлення недоліків товару авто сигналізації МА 355 від 01.12.2017 вбачається, що автосигналізація МА 355 була встановлена на рухомі об'єкти замовника у кількості 28 одиниць з першої партії поставки товару за видатковою накладною № 300 від 31.05.2017.

З другої партії товару у кількості 200 комплектів за видатковою накладною від 21.08.2017 на загальну суму 385 267 грн. 99 коп. жодної сигналізації МА 355 на рухомі об'єкти замовників встановлено не було, а тому твердження позивача про те, що сигналізації з даної партії товару неналежної якості не можна вважати обґрунтованими.

До того ж претензій до роботи вказаних вище 28 одиниць автосигналізації з першої партії товару позивач не заявляє, що свідчить про їх належну якість.

З наведеного випливає, що для визначення якості поставленого відповідачем спірного товару необхідно проводити перевірку якості кожної одиниці техніки, у викладений вище спосіб, а твердження позивача про недоліки автосигналізації, яка навіть не встановлювалася на рухомі об'єкти замовників є безпідставними.

За нормами ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару (ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України).

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

За приписами ч. 1 ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку (ч. 3 ст. 680 Цивільного кодексу України).

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 674 Цивільного кодексу України).

Обов'язок доведення факту передання товару з недоліками, відповідно до ч. 1 ст. 679 Цивільного кодексу України покладено на покупця (позивача).

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки позивачем належними, достовірними та допустимими доказами не доведено факт поставки йому відповідачем неякісного товару, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості товару неналежної якості в розмірі 427 647 грн. 48 коп. задоволенню не підлягають.

Водночас, господарський суд не вбачає підстав для застосування в межах даного спору наслідків спливу позовної давності, про які заявлено відповідачем із посиланням на норми ч. 8 ст. 269 Господарського кодексу України з огляду на наступне.

За приписами ч. 8 ст. 269 Господарського кодексу України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Частинами 4 та 5 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо ж суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як роз'яснено в п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", за змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст.267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Закон не визначає, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропущення позовної давності поважними. Як правило, це здійснюється за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів. Відповідна ініціатива може виходити й від інших учасників судового процесу, зокрема, прокурора, який не є стороною у справі. Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної даності, про яку заявлено відповідачем, за недоведеністю позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 22.03.2019