ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Справа№ 910/11965/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Чорної Л.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 12.03.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2019

у справі №910/11965/16 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за скаргою Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича

у справі №910/11965/16

за позовом Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тренд Інвест Груп"

про стягнення 24298404, 99 грн.

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до 1. Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс"

про визнання недійсним договору

за позовом третьої особи з самостійними вимогами:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення 24235480,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2019 прийнято відмову Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" від скарги в частині вимоги про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо несвоєчасного перерахування стягнутих з ПАТ "Промінвестбанк" коштів на рахунок стягувача - ПП "Дніпровський краєвид 07". Закрито провадження за скаргою в частині вимоги Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо несвоєчасного перерахування стягнутих з ПАТ "Промінвестбанк" коштів на рахунок стягувача - ПП "Дніпровський краєвид 07". В задоволенні скарги Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича в частині визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо виставлення платіжних доручень від 26.11.2018 та 27.11.2018 за наявності ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі №910/11965/16 скасувати, провадження у справі за скаргою ПП "Дніпровський краєвид 07" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В. закрити. Здійснити розподіл судових витрат. Також скаржник звернувся з клопотаннями про зупинення провадження у справі та залишення скарги Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича без розгляду.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що приватним виконавцем Жаботинським І.В. порушено встановлену ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 заборону на вчинення виконавчих дій, про яку йому стало відомо 26.11.2018, що свідчить про грубе порушення ним обов'язковості судового рішення, закріпленого в ст.129-1 Конституції України, принципів діяльності приватних виконавців та засад здійснення виконавчого провадження, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». При цьому скаржник зазначає, що незважаючи на наявність в матеріалах справи сукупності доказів, що підтверджують доведення до відома приватного виконавця 26.11.2018 змісту ухвали суду про заборону вчиняти дії, місцевий господарський суд безпідставно їх відхилив, та дійшов до необґрунтованого висновку, що приватний виконавець не був обізнаний про існування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 протягом 26.11.2018 та 27.11.2018 (до моменту ознайомлення помічника приватного виконавця із матеріалами справи). Також на думку скаржника, твердження місцевого господарського суду про те, що внаслідок скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 відсутні підстави для визнання дій приватного виконавця незаконним є безпідставними та не ґрунтуються на нормах права з огляду на те, що вищевказана ухвала набрала законної сили 26.11.2018 в силу приписів п.9 ст.129 Конституції України, ст. 14 ч.1 ст.156, ст. 256 КАСУ є обов'язковою до виконання з дня її постановлення. Крім того, на думку скаржника, при визначенні судді у справі №910/11965/16 з розгляду скарги Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, що є підставою для відводу судді, посилаючись на те, що з 15.03.2018 втратили чинність п.2.3.43, п.2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на які міститься посилання в Протоколі передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2018, тоді як чинною редакцією Положення про автоматизовану систему документообігу суду (в редакції рішення Ради суддів України від 12.04.2018 №16) не передбачено можливості передачі справи раніше визначеному складу суду у випадку розгляду заяв та клопотань з процесуальних питань, пов'язаних із здійсненням судового контролю за виконанням судових рішень. Скаржник стверджує, що оскільки виконавчі документи повернуті стягувачу за його власною заявою, виконавчі провадження завершені, відсутній предмет перевірки законності дій та бездіяльності приватного виконавця, а тому жодні порушені права заявника не можуть бути поновлені, що виключає розгляд питання щодо законності дій приватного виконавця. Також скаржник зазначив про наявність підстав для залишення скарги на дії приватного виконавця без розгляду та/або закриття провадження, що передбачено ст. 278 ГПК України, зупинення провадження у справі відповідно до п.5 ч.1 ст. 277 ГПК України (відповідні клопотання додані до апеляційної скарги).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Чорної Л.В., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі №910/11965/16; призначено справу до розгляду на 12.03.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.

11.03.2019 через канцелярію суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича надійшло клопотання, в якому останній просить здійснити розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання апеляційної інстанції 12.03.2019 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича не з'явився.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі №910/11965/16 докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, з урахуванням положень ст. 342 ГПК України, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" не підтримував клопотання, додані до апеляційної скарги (про зупинення провадження у справі та залишення без розгляду скарги Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича) у зв'язку з чим колегією суддів дані клопотання не розглядались.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обставини, викладені в клопотанні про залишення без розгляду скарги на дії приватного виконавця фактично є позицією скаржника у справі. Щодо клопотання про зупинення провадження у справі, в якому скаржник зазначає про неможливість розгляду даної справи до набрання чинності судовими рішеннями в адміністративних справах №640/192/19 та №640/234/19, посилаючись на те, що наразі правомірність дій приватного виконавця, законність яких перевіряється в даному провадженні, було предметом перевірки Міністерства юстиції України, за наслідком якої встановлені порушення та притягнуто приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів вважає, що обставини, які встановлюються у вищевказаних справах не впливають на збір та оцінку доказів у даній справі, суд має можливість самостійно встановити при розгляді скарги на дії державного виконавця всі обставини, надати правову оцінку доказам, якими ПП "Дніпровський краєвид 07" обґрунтовує заявлені ним вимоги, у зв'язку з чим перегляд судовими рішеннями в адміністративних справах №640/192/19 та №640/234/19 жодним чином не перешкоджає розгляду даної господарської справи та не є підставою для зупинення провадження у ній в порядку ч. 5 ст. 227 ГПК Господарського процесуального кодексу України. Також колегія суддів звертає увагу на те, що 01.03.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва постановлено ухвалу у справі №640/192/19 про залишення позову без розгляду; рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №640/192/19 в задоволенні позову приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" відмовлено повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі №910/11965/16, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

На розгляді господарського суду міста Києва знаходилася справа №910/11965/16 за позовом Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", за участю третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тренд Інвест Груп", про стягнення 24298404,99 грн., за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" про визнання недійсним договору та за позовом третьої особи з самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про стягнення 24235480,93 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/11965/16, залишеним без змін поставною Верховного Суду від 18.10.2018, первісні позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПАТ "Промінвестбанк" на користь ПП "Дніпровський краєвид 07" інфляційні втрати у розмірі 22197553,48 грн., 3% річних у розмірі 2039957,26 грн., судовий збір за подання позову у розмірі 206181,99 грн. та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 248040,40 грн., в іншій частині в задоволенні позову ПП "Дніпровський краєвид 07" відмовлено; в задоволенні зустрічного позову ПАТ "Промінвестбанк" відмовлено повністю; в задоволенні позову ТОВ "ВКФ "Екомонтажсервіс" відмовлено повністю.

Також, постановою Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/11965/16 стягнуто з ПАТ "Промінвестбанк" на користь ПП "Дніпровський краєвид 07" витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 416156,00 грн.

21.11.2018 на виконання вказаних судових рішень було видано відповідні накази.

17.12.2018 до місцевого господарського суду надійшла скарга Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії (бездіяльність) приватного виконавця, в якій скаржник просив поновити пропущений строк на звернення з даною скаргою до суду; витребувати від приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича належним чином засвідчені матеріали виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205; визнати незаконним дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо виставлення платіжних доручень від 26.11.2018 та 27.11.2018 за наявності ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18; визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо несвоєчасного перерахування стягнутих з ПАТ "Промінвестбанк" коштів на рахунок стягувача - ПП "Дніпровський краєвид 07".

Обґрунтовуючи подану скаргу скаржник зазначає про те, що приватним виконавцем Жаботинським І.В. здійснено стягнення грошових коштів Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/11965/16 за наявності судового рішення, що набрало законної сили, щодо заборони вчинення приватним виконавцем Жаботинським І.В. будь-яких виконавчих дій щодо боржника - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за виконавчими провадженнями ВП №57756223 та ВП №57756205, що є порушенням приписів ст. 19 Конституції України, п.1, п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». В той же час, незважаючи на викладені обставини приватним виконавцем Жаботинським І.В. все ж таки було здійснено фактичне примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2017 та постанови Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/11965/16 та стягнуто відповідні кошти з боржника, всупереч встановленому законодавством обов'язку (в т.ч. положеннями ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження») не було їх перераховано на рахунок стягувача. На думку скаржника, вказані порушення приватного виконавця зумовили в тому числі його бездіяльність в частині своєчасного перерахування присуджених до стягнення коштів, у зв'язку з чим підприємство "Дніпровський краєвид 07" з метою захисту порушених прав звернулося до суду з даною скаргою про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права (ч.1 ст.341 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У скарзі на дії приватного виконавця викладено клопотання про поновлення строку на подання цієї скарги, яке обґрунтоване тим, що Приватне підприємство "Дніпровський краєвид 07" не є учасником у справі №640/19600/18, а про існування наведених в скарзі порушень йому стало відомо лише 06.12.2018, а відтак скарга подається в межах визначеного ст.341 Господарського процесуального кодексу України строку з моменту обізнаності про допущені порушення, що на думку підприємства є правовою підставою для його поновлення. Також скаржник зазначає, що оскаржувана за даною скаргою бездіяльність приватного виконавця є триваючим порушенням за відсутності чітко встановлених строків виконання обов'язку з перерахування стягнутих коштів на рахунок стягувача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2018 клопотання Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" про поновлення строку на подання скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця у справі №910/11965/16 задоволено, поновлено Приватному підприємству "Дніпровський краєвид 07" строк на звернення до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця у справі №910/11965/16.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно поновлено строк на подання скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця у справі №910/11965/16.

26.12.2018 через відділ діловодства місцевого господарського суду приватним виконавцем, на виконання вимог суду, надано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 з виконання наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16, а також: матеріали виконавчого провадження №57789864 Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києва з виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18; копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи №640/19600/18 від 27.11.2018; копію ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 з відміткою представника ТОВ "Тревелвента" про отримання; копію довідки №02.2-18/2361/18 від 07.12.2018.

26.12.2018 через відділ діловодства місцевого господарського суду приватним виконавцем було подано пояснення, за змістом яких проти поданої скарги заперечував, вказував на те, що оскаржувані в поданій до суду скарзі дії, а саме: щодо виставлення платіжних доручень від 26.11.2018 та 27.11.2018, було вчинено до набрання законної сили ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 та доведення до його відома її змісту (встановленої нею заборони), оскільки згідно наданої Окружним адміністративним судом міста Києва інформації (довідка №02.2-18/2361/18 від 07.12.2018) статус оригіналу такій ухвалі в комп'ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" було присвоєно лише о 20 год. 36 хв. 55 сек. 26.11.2018, а про її зміст йому стало відомо лише ввечері 27.11.2018 після ознайомлення з матеріалами справи №640/19600/18. Крім того, вказував, що обставини доведення до його відома 26.11.2018 змісту ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 викладені в матеріалах виконавчого провадження №57789864 Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києва з виконання такої ухвали не відповідають дійсності, оскільки 26.11.2018 після 17:00 він не перебував на робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52А (БЦ "Леонардо"), а тому державний виконавець не міг оголосити заборону, встановлену у відповідній ухвалі, та скласти акт, в якому зазначити про те, що приватний виконавець Жаботинський І.В. відмовився від отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57789864 від 26.11.2018, в підтвердження чого звертав увагу на час встановлення відповідній ухвалі статусу оригіналу (20:36 год.), час відкриття виконавчого провадження (17:13 год.) та непослідовність дій державного виконавця (здійснення направлення постанови про відкриття поштою після її нібито оголошення; закінчення відповідного виконавчого провадження лише 12.12.2018, в той час як останнє підлягало закінченню на наступний день після виконання ухвали суду (тобто, на наступний день після доведення до відома її змісту боржнику - приватному виконавцю)).

08.01.2019 через відділ діловодства місцевого господарського суду надійшли пояснення Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на скаргу, у відповідності до яких повідомляло, що 06.12.2018 ПАТ "Промінвестбанк" звернулося до Міністерства юстиції із скаргою на дії приватного виконавця Жаботинського в межах виконавчих проваджень ВП № 57756223 та ВП № 57756205 з тих підстав, що ним було вчинено виконавчі дії щодо ПАТ "Промінвестбанк", зокрема, 26.11.2018 та 27.11.2018 виставлені платіжні вимоги-доручення про списання коштів з рахунків ПАТ "Промінвестбанк" за наявності ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 про заборону приватному виконавцю вчиняти певні дії, за наслідками розгляду якої Міністерством юстиції України було виявлено порушення вимог законодавства в діях приватного виконавця, про що складено довідку від 28.12.2018 та внесено подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, в якому зазначено, що приватним виконавцем порушено встановлену судом заборону на вчинення виконавчих дій, про яку відповідно до акту державного виконавця стало відомо 26.11.2018.

10.01.2019 через відділ діловодства місцевого господарського суду від Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" надійшло доповнення до скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця, в якому вказувало на те, що окрім оскаржуваних за поданою скаргою виконавчих дій приватного виконавця (виставлення платіжних вимог від 26.11.2018 та 27.11.2018) їм стало відомо про вчинення ним 28.11.2018 інших виконавчих дій всупереч встановленій ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 забороні, а саме: направлення 28.11.2018 вимог керівникам Національного банку України та АТ "Укрексімбанк" про явку для надання пояснень щодо платіжних вимог, у зв'язку з чим до заявлених раніше вимог також просило визнати незаконними дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо направлення 28.11.2018 вимог керівникам Національного банку України та АТ "Укрексімбанк" про явку для надання пояснень щодо платіжних вимог.

14.01.2019 через відділ діловодства місцевого господарського суду надійшов супровідний лист Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", до якого було додано копії постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. від 08.01.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №57756223 та ВП №57756205; в листі зазначено, що оскаржувані дії приватного виконавця не можуть бути предметом розгляду за цією скаргою.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2019 в прийнятті доповнення Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" до скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця відмовлено.

14.01.2019 представником скаржника подано суду першої інстанції заяву про відмову від скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця в частині, у відповідності до якої вказував на те, що за час вирішення даної скарги в суді накази Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 були відізвані з виконання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В., у зв'язку з чим розгляд вимоги про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. щодо несвоєчасного перерахування стягнутих з ПАТ "Промінвестбанк" коштів на рахунок стягувача є недоцільним, а тому просив прийняти відмову від скарги в цій частині та закрити провадження за нею. В іншій частині заявлених вимог подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" про відмову від скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця в частині оскарження бездіяльності приватного виконавця, місцевий господарський суд, застосовуючи за аналогією положення ст.ст. 46, 191, 231 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи, що за повідомленням скаржника наслідки вчинення відповідних дій йому відомі, а подана відмова не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, судом першої інстанції прийнято таку відмову Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" від скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 у справі №910/11965/16 в частині вимоги про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо несвоєчасного перерахування стягнутих з ПАТ "Промінвестбанк" коштів на рахунок стягувача - ПП "Дніпровський краєвид 07", та закрито провадження за скаргою в цій частині.

Відтак, предметом розгляду скарги Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії (бездіяльність) приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 є визнання незаконними дій приватного виконавця в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо виставлення платіжних доручень від 26.11.2018 та 27.11.2018 за наявності ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, саме по собі завершення відповідних виконавчих проваджень (в т.ч. з підстав відкликання виконавчих документів стягувачем) не нівелює права стягувача на захист своїх порушених прав і інтересів, внаслідок вчинення приватним виконавцем за час здійснення виконавчих дій.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, фактичне вирішення даної скарги зводиться до встановлення чи були правомірними дії приватного виконавця Жаботинського І.В. при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо виставлення платіжних доручень від 26.11.2018 та 27.11.2018 за наявності факту постановлення 26.11.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали у справі №640/19600/18, якою було заборонено приватному виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії щодо боржника Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за виконавчими провадженням АСВП №57756223 та АСВП №57756205, в тому числі, але не виключно: приймати постанови про арешт коштів та майна боржника, направляти їх будь-яким банківським установам, третім особам чи виконувати їх в інший спосіб, направляти платіжні вимоги про списання коштів боржника до будь-яких банківських установ, стягувати грошові кошти, перераховувати стягнуті грошові кошти на рахунок стягувана, звертати стягнення на майно боржника, а також вчиняти будь-які інші дії, направлені на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 по справі №910/11965/16.

У відповідності до ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

З тексту ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 вбачається, що остання була постановлена поза межами судового засідання, а відтак, в силу приписів ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України набрала законної сили виключно з моменту її підписання суддею, тобто, 26.11.2018, адже її текст не містить визначення окремої дати складення повного тексту.

Таким чином, в силу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, п. 9 ч. 2 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 5 ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 набула статусу обов'язкової до виконання з 26.11.2018.

Однак, враховуючи приписи ст. 19 Конституції України саме по собі набуття вказаною ухвалою суду законної сили та статусу обов'язковості з 26.11.2018, тобто, початку дії встановленої нею заборони з вказаної дати, не може бути підставою для висновку про порушення такої заборони боржником (особою, якій заборонено вчиняти відповідні дії) за відсутності факту доведення до відома такої особи її змісту (суті заборонених дій).

Тому, перевіряючи відповідність проведених з 26.11.2018 приватним виконавцем Жаботинським І.В. виконавчих дій, спрямованих на виконання наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205, на предмет їх законності (тобто, чи не суперечать такі дії встановленій забороні), необхідно враховувати момент його обізнаності про існування такої заборони (фактичного ознайомлення із змістом ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18).

На підтвердження своїх доводів щодо обізнаності приватного виконавця про зміст встановленої ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 заборони скаржник зазначає, що на підставі такої ухвали 26.11.2018 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП №57789864 з її примусового виконання та в цей же день старшим державним виконавцем Бахрушиним Андрієм Миколайовичем було оголошено приватному виконавцю Жаботинському І.В. встановлену заборону за його робочим місцем, про що було складено акт державного виконавця від 26.11.2018.

На аналогічні обставини посилається і боржник - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". При цьому боржником надано суду першої інстанції довідку Міністерства юстиції України від 28.12.2018, складена за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. (посвідчення від 30.05.2017 №0006), в якій йдеться про порушення приватним виконавцем встановленої судом заборони на вчинення виконавчих дій, про яку відповідно до акту державного виконавця йому стало відомо 26.11.2018.

Водночас в поясненнях, наданих суду першої та апеляційної інстанції, приватний виконавець звертав увагу на те, що йому не було та не могло було бути відомо 26.11.2018 та в першій половині дня 27.11.2018 про існування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 та змісту встановленої нею заборони, оскільки вперше про її зміст він дізнався після ознайомлення його помічника з матеріалами справи Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/19600/18 в другій половині дня 27.11.2018, а про наявність виконавчого провадження №57789864 він дізнався лише після отримання поштою 28.11.2018 постанови старшого державного виконавця Бахрушина А.М. від 26.11.2018 про відкриття такого виконавчого провадження, і жодних постанов чи змісту ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 йому 26.11.2018-27.11.2018 ніким не оголошувалося.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладених правових норм, враховуючи взаємно суперечливі доводи учасників справи та те, що висновок контролюючого органу - Міністерства юстиції України (довідка від 28.12.2018) не має преюдиційного значення для суду та сам по собі не може встановлювати однозначних обставин, є актом індивідуальної дії та носить рекомендаційний характер як проміжний документ між поданням скарги на дії виконавця та прийняттям рішень щодо викладених в ній обставин, з метою встановлення дійсних обставин спірних правовідносин (а саме: визначення дійного моменту обізнаності приватного виконавця Жаботинського І.В. про зміст ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18), колегія суддів вважає за необхідне здійснювати оцінку доводів учасників процесу та наданих ними документів на предмет їх достовірності, виходячи із сукупності зібраних в матеріалах справи доказів.

Колегія суддів вважає, що обізнаність приватного виконавця із змістом заборони, встановленої ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 могла мати місце не раніше виготовлення тексту такого судового рішення у відповідності до встановлених нормативно-правовими актами, які регулюють ведення діловодства в судах, вимог щодо оформлення виконавчих документів, адже в даному випадку вищевказана ухвала суду виступала саме виконавчим документом.

У відповідності до п.п. 6.1.18, 6.1.19 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 №174, тексти рішень, ухвал та інших процесуальних документів суду зберігаються в автоматизованій системі документообігу суду у вигляді відповідного електронного документа, засвідченого електронним цифровим підписом головуючого судді (судді-доповідача). Судові рішення, виконавчі листи видаються на підставі наявних в автоматизованій системі даних. На кожній сторінці судового рішення (виконавчого листа) у момент друку автоматично формується унікальний штрих-код, що розміщується в нижньому правому куті документа. Унікальний штрих-код містить код бази даних суду, унікальний ідентифікатор документа в базі даних суду, тип документа та вид юрисдикції (вводиться в дію окремим наказом). Видача (надсилання, вручення) копій судових рішень, виконавчих листів та їх дублікатів без унікального штрих-коду забороняється.

За змістом п. 1.2.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, оригінал електронного документа суду - електронний примірник документа суду з обов'язковими реквізитами, в тому числі з електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП) автора, що не підлягає редагуванню; оригінал електронного судового рішення - електронний примірник судового рішення з ЕЦП судді (головуючого судді або судді-доповідача у разі колегіального розгляду судової справи), що не підлягає редагуванню.

Як визначено в преамбулі Розділу ІІ "Порядок функціонування автоматизованої системи" Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, зокрема: реєстрацію процесуальних дій та документів у судовій справі; використання ЕЦП для підписання оригіналу електронного документа суду; виготовлення та видачу копій судових рішень та виконавчих документів на підставі даних, що містяться в автоматизованій системі, в тому числі надсилання засобами електронного зв'язку оригіналів електронних судових рішень; зберігання текстів судових рішень та інших документів, створених у автоматизованій системі; відправку оригіналів електронних судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень; надсилання оригіналів електронних документів суду до державних реєстрів та інформаційних систем інших державних органів і установ.

У відповідності до п. 2.8.4 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, виконавчий документ формується в автоматизованій системі та видається (надсилається) відповідно до чинного законодавства в роздрукованому вигляді (шляхом роздрукування оригіналу відповідного електронного документа суду).

Отже, оформлення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 у вигляді виконавчого документа в розумінні положень ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України могло бути здійснено не інакше як за наслідками формування її тексту в автоматизованій системі документообігу суду у вигляді відповідного електронного документа, засвідченого електронним цифровим підписом судді з проставленням відмітки "оригінал", яка б виключала можливість будь-якого подальшого редагування її змісту, що в послідуючому забезпечило б можливість друкування примірника такої ухвали з унікальним штрих-кодом на кожній сторінці.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки (листа) Окружного адміністративного суду міста Києва №02.2-18/2361/18 від 07.12.2018, створення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 в комп'ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" (автоматизованій системі документообігу суду) відбулось 26.11.2018 о 13:30 год., а встановлення статусу "оригінал" здійснено 26.11.2018 о 20:36 год.

Відтак, оформлення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 у вигляді виконавчого документа згідно приписів Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 №174, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" могло бути здійснено не раніше 20:36 год. 26.11.2018.

За наведених обставин, колегія судів вважає обґрунтованим та підтвердженим наявними в матеріалах справи документами твердження приватного виконавця Жаботинського І.В. про те, що доведення до його відома дійсного змісту ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 в будь-якому випадку не могло бути здійснено раніше 20:36 год. 26.11.2018, оскільки можливість доведення до відома особи змісту встановленої судом заборони, могла бути здійснена не інакше як за наслідками оформлення її змісту у відповідності до встановлених Інструкцією з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 №174, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, вимог, що в даному випадку не могло бути здійснено раніше проставлення відмітки "оригінал" в комп'ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" (26.11.2018 об 20:36 год.).

Щодо посилань скаржника та боржника на акт державного виконавця від 26.11.2018, складений в межах виконавчого провадження №57789864, як підтвердження доведення до відома приватного виконавця Жаботинського І.В. змісту ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18, колегія судів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Положеннями п. 8 Розділу І "Загальні положення" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, встановлено, що акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Тобто, примусове виконання судового рішення про заборону вчинення певних дій полягає в доведені виконавцем до відома суб'єкта заборони її змісту (резолютивної частини судового рішення), підтвердженням чого являється складений у відповідності до зазначених вимог акт.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, специфіка виконання таких судових рішень, фактично єдиним підтвердженням здійснення чого являється відповідний акт, вимагає від виконавця безумовного дотримання встановлених вимог щодо складення та заповнення такого акту, адже, в іншому випадку, може бути знівельовано можливість підтвердження дійсного виконання судового рішення. Саме для забезпечення цього і було встановлено в положеннях п. 8 Розділу І "Загальні положення" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, обов'язкову до відображення у відповідному акті інформації, як-то: реквізити виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій, назва акту, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад.

В акті державного виконавця від 26.11.2018, складеного в межах виконавчого провадження №57789864, зазначено наступне: "26.11.2018 за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52 А, оф. 610, приватному виконавцю Жаботинському Івану Володимировичу оголошено заборону, зазначену в ухвалі №640/19600/18. Жаботинський І.В. від отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №57789864 від 26.11.2018 - відмовився, від підпису в акті відмовився, повідомив, що прийомні години у нього в середу, постанову залишено охоронцю для передачі".

Проте, в порушення положень п. 8 Розділу І "Загальні положення" Інструкції з організації примусового виконання рішень вищевказаний акт державного виконавця від 26.11.2018 в графі "у присутності" не містить відображення інформації про присутніх при оголошенні встановленої ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 заборони будь-яких осіб (в т.ч. самого приватного виконавця Жаботинського І.В.), а містить виключно проставлений від руки прочерк.

Отже, в даному випадку державним виконавцем власноруч (шляхом проставлення прочерку у графі "у присутності") було вказано на відсутність будь-яких осіб при складенні акту від 26.11.2018, чим виключено можливість його фактичного підписання будь-якими іншими особами (стверджено про їх відсутність), що в свою чергу свідчить про безпідставність констатування факту щодо відмови від підписання такого акту приватним виконавцем Жаботинським І.В.

Таким чином, встановлені судом невідповідності акту державного виконавця від 26.11.2018 визначеним в положеннях ч. 4 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", п. 8 Розділу І "Загальні положення" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, вимогам щодо його оформлення (дефекти - відсутність необхідної інформації), виключає можливість прийняття такого акту як належного доказу доведення до відома приватного виконавця Жаботинського І.В. дійсного змісту встановленої ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 заборони.

Також боржник посилається на направлення на електронну адресу приватного виконавця Жаботинського І.В. сканкопії постанови про відкриття виконавчого провадження №57789864 від 26.11.2018.

Проте колегія суддів звертає увагу на те, що сам по собі факт відправлення державним виконавцем сканованої копії постанови про відкриття виконавчого провадження №57789864 від 26.11.2018 на електронну адресу приватного виконавця Жаботинського І.В., зазначену в Єдиному реєстрі приватних виконавців України - , за відсутності доказів одержання такої копії в силу приписів ч. 4 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" унеможливлює дійти висновку про вручення такої постанови адресату, тобто, приватному виконавцю Жаботинському І.В.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для висновку про те, що вчинені 26.11.2018 - 27.11.2018 приватним виконавцем Жаботинським І.В. дії з примусового виконання наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 (направлення платіжних вимог до банківських установ про примусове списання коштів з рахунків боржника) суперечать положенням ст. 129-1 Конституції України, ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та вчинені всупереч встановленої ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 заборони, адже наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються доводи учасників виконавчого провадження про те, що про існування вказаної ухвали та змісту її заборони приватному виконавцю Жаботинському І.В. могло бути відомо раніше ознайомлення його помічника з матеріалами справи Окружного адміністративного суду міста Києва №640/19600/18.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації вбачається, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2018 у справі №640/19600/18 було задоволено апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Жаботинського І.В. та Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревелвента" про вжиття заходів забезпечення позову, зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Жаботинський І.В., Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", Приватне підприємство "Дніпровський краєвид 07", ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 - скасовано, а в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревелвента" про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

При цьому, судом апеляційної інстанції адміністративного суду було встановлено, що поставлення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 було здійснено з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; з невідповідністю висновків суду, викладених у такій ухвалі, обставинам справи; за наслідками неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Отже, правові підстави для висновку про вчинення приватним виконавцем Жаботинським І.В. виконавчих дій протягом 26.11.2018-27.11.2018 з примусового виконання наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 (в т.ч. щодо направлення платіжних вимог до банківських установ про примусове списання коштів з рахунків боржника) з порушенням приписів ст. 129-1 Конституції України, ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" чи всупереч встановленої ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18 заборони відсутні, адже скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2018 у справі №640/19600/18 відповідної ухвали унеможливлює породження нею будь-яких правових наслідків з моменту її постановлення, в т.ч. дії визначеної заборони для приватного виконавця (аналогічний правовий висновок щодо наслідків скасування судового акту викладено в постанові Верховного Суд від 16.02.2018 у справі №911/3614/16 та постановах Верховного Суду України від 10.06.2015 №6-449цс15, від 24.06.2015 № 3-231гс15).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарга Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії приватного виконавця в частині вимоги про визнання незаконними дій приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича при виконанні наказів господарського суду міста Києва від 21.11.2018 №910/11965/16 в межах виконавчих проваджень ВП №57756223 та ВП №57756205 щодо виставлення платіжних доручень від 26.11.2018 та 27.11.2018 за наявності ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 у справі №640/19600/18, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що при визначенні судді у справі №910/11965/16 з розгляду скарги Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, що є підставою для відводу судді, є безпідставними з огляду на наступне.

Інструкція з діловодства в господарських судах України,затверджена наказом Державної судової адміністрації України №28 від 20.02.2013, встановлює правила ведення діловодства у Вищому господарському суді України, апеляційних та місцевих господарських судах і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.

Відповідно до п.2.1.1 Інструкції, позовні заяви, апеляційні, касаційні скарги, судові справи, а також інші документи і матеріали, що стосується розгляду справи у суді, приймає та реєструє в автоматизованій системі канцелярія суду відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу.

Згідно із п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі; позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів; розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі; визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу;

Відповідно до п.2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу, раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються, зокрема, судові справи, за якими заяви (клопотання), пов'язані із виконанням судових рішень.

Отже, автоматизований розподіл скарги між суддями господарського суду міста Києва був здійснений відповідно до Інструкції з діловодства в господарських судах України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм чинного законодавства, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі №910/11965/16 - без змін.

Матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі №910/11965/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

повний текст постанови складено 18.03.2019

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Л.В. Чорна

Т.І. Разіна