ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 Справа № 917/177/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., секретар судового засідання Отюгова О.І., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область,36022

до відповідача ОСОБА_1 некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради "Кременчуцька центральна районна лікарня", пр. Полтавський, 40, м. Кременчук, Полтавська область,39627

про стягнення 14 825,63 грн. заборгованості,

встановив:

Обставини справи: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до відповідача ОСОБА_1 некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради "Кременчуцька центральна районна лікарня" про стягнення 14825,63 грн. пені за несвоєчасно сплачену попередню оплату електроенергії за березень 2018 року - серпень 2018 року включно за договором № 271 про постачання електричної енергії від 26.05.2014 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області суду від 04.02.2019 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

11.02.2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про усунення недоліків.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 247 ГПК України суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження у зв'язку з її малозначністю.

Суд ухвалою від 12.02.2019 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/177/19 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

26.02.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує на те, що не отримував позову з додатками від позивача. Додані до позовної заяви докази направлення копії позовної заяви та додатків до неї не підтверджують її направлення саме відповідачу по справі. Крім того, відповідач вказує на те, що 17.07.2018 року Господарським судом Полтавської області було винесено рішення по справі №917/479/18 за позовом ПАТ «Полтаваобленерго» до Кременчуцької ЦРЛ, яким відмовлено в задоволені вимог щодо стягнення пені за договором №271 від 26.05.2014 року за період з 17.12.2016 по 17.02.2018 та стягнуто 3% річних та пені за період з 24.01.2018 по 18.03.2018 та з 26.02.2018 року по 06.03.2018 р. Зазначене рішення суду залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 року.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про розгляд даної справи (поштові повідомлення про вручення ухвали суду від 12.02.2019 року в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

26.05.2014 року між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (споживач за договором) було укладено договір № 271 про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 316,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку", а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.3., п. 2.3.4. договору).

Згідно п. 1 додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків" розрахунковим вважається період з 8-00 годин 17-го числа попереднього місяця до 8-00 годин такого ж числа поточного місяця. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Пунктом 2 додатку № 2 встановлено, що споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100 % заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на підставі виставленого постачальником рахунку відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ

В п. 2. додатку № 3 до договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку" зазначено, що споживач 17-го числа кожного місяця о 08-00 годині самостійно фіксує покази засобів обліку, відповідно до «Переліку об'єктів і засобів комерційного обліку», та належним чином оформлює Відомість про фактичні покази розрахункових засобів обліку.

Пунктом 4 додатку № 3 передбачено особисте надання належним чином оформленої відомості споживачем (його уповноваженим представником) за адресою філії постачальника до 14-00 години звітного числа, та оформлення актів прийняття - передавання товарної продукції і отримання рахунків.

Відповідно до п. 5.1. договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше першого листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток № 1 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником за фактичним обсягом споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року, оформлюється додатком № 1 і направляється на погодження споживачу рекомендованим листом, або вручається уповноваженій особі споживача під підпис. Сторони домовились, що дані додатку № 1 вважаються погодженими з дати його направлення споживачеві постачальником.

Пункт 5.2. договору визначає, що договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п. 5.1. цього договору обсягів.

У відповідності до п. 4.2.1. договору та згідно п. 10 додатку № 2 до договору, у разі несвоєчасної оплати платежів, передбачених пунктом 2.3.3., 2.3.4. договору, постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

Також між ПАТ «Полтаваобленерго» та Кременчуцькою ЦРЛ укладалися договори про закупівлю електричної енергії № 271z-l від 15.02.2017 року та № 271z-l від 12.03.2018 року. Предметом цих договорів є постачання ПАТ «Полтаваобленерго» електричної енергії Кременчуцькій ЦРЛ відповідно у 2017 та у 2018 роках. Зазначені договори укладалися за результатами процедури закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та на підставі виділення коштів з державного бюджету.

Відповідно до п. 4.1. вищезазначених договорів про закупівлю, замовник здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до Додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії від 26.05.2014. № 271. Замовник має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Згідно п. 4.4. договорів про закупівлю, у разі оплати з порушенням строків, визначених у додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії, до сторони, яка здійснила несвоєчасну оплату, застосовується відповідальність, визначена умовами договору про постачання електричної енергії від 26.05.2014. № 271.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018 року по справі №917/479/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Кременчуцької центральної районної лікарні було задоволено частково з Кременчуцької центральної районної лікарні на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" було стягнуто 1375 грн. 07 коп. пені, 123 грн. 87 коп. 3% річних, 77 грн. 12 коп. судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 року у справі №917/479/18 рішення Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018 року у справі № 917/479/18 залишено без змін.

В рішенні Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018 року та постанові Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 року по справі №917/479/18 встановлено наявність між сторонами зобов'язань, що виникли з договору №271 про постачання електричної енергії від 26.05.2014 року та договору про закупівлю електричної енергії № 271z-l від 12.03.2018 року.

Також судами в рамках справи №917/479/18 встановлено відсутність порушення відповідачем вимог договору про постачання електричної енергії в частині несвоєчасної попередньої оплати активної електроенергії та відмовлено в нарахуванні пені в сумі 32749,52 грн. за несвоєчасне внесення попередньої оплати за активну електроенергію у період з січня 2017 року по лютий 2018 року, яка нарахована за загальний період з 17.12.2016 року по 17.02.2018 року.

В рамках даної справи позивач просить суд стягнути з відповідача 14825,63 грн. пені за несвоєчасне внесення попередньої оплати за електроенергію згідно договору №271 про постачання електричної енергії від 26.05.2014 року у період з березня 2018 року по серпень 2018 року включно, яка нарахована за загальний період з 17.02.2018 року по 17.08.2018 року (розрахунок арк. с. 16-17).

На підтвердження обсягів спожитої відповідачем електроенергії позивачем надано суду копії відомостей відповідача про фактичні показники розрахункових приладів обліку електричної енергії, копії актів про обсяги спожитої (переданої) споживачу електричної енергії; крім цього, позивачем надано копії рахунків за електричну енергію (арк. с. 25-38).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії №271 від 26.05.2014 року, які у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у їх сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, Господарським та Цивільним кодексами України та іншими відповідними нормативно-правовим актами, в тому числі Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) (чинними на дату виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

В межах господарської справи №917/459/18 встановлено, що придбання відповідачем електроенергії здійснювалося за бюджетні кошти. В зв'язку з цим між сторонами було укладено договір про закупівлю електричної енергії №271z-l від 12.03.2018 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки в силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, суд приймає до уваги постанову Верховного суду у справі №917/459/18 та встановлені у ній факти, при цьому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів.

Придбання товарів за бюджетні кошти врегульовано Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.6. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442 із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 492 від 06.04.2017 року, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з показами засобу (засобів) обліку.

Установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Умовами договору постачання електричної енергії №271 та договору про закупівлю електричної енергії № 271z-l від 12.02.2018 року одночасно встановлено різні умови щодо порядку оплати електричної енергії:

- згідно додатку №2 до договору постачання електричної енергії №271 від 26.05.2014 року (в редакції додаткової угоди від 17.10.2017 року до договору постачання електричної енергії №271 від 26.05.2014 року) споживач здійснює повну оплату вартості обсягу споживання електричної енергії заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 22 числа включно місяця, що передує розрахунковому періоду у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з Додатком № 1 цього Договору, на підставі отриманого у Постачальника рахунка, в якому зазначається кінцева дата його оплати.

- згідно п. 4.1. договору про закупівлю електричної енергії №271z-l від 12.03.2018 року замовник здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до Додатку №2 до договору про постачання електричної енергії від 26.05.2014 року № 271. Замовник має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Згадувана у пункті 4.1. договору про закупівлю електричної енергії №271z-1 від 12.03.2018 року попередня оплата за послуги електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року, є правом відповідача, а не його обов'язком.

Тому нарахування позивачем пені в сумі 14 825,63 грн. за несвоєчасно оплачену попередню оплату електроенергії за березень 2018 року - серпень 2018 року включно є безпідставним.

Крім того, правомірність самостійного вибору відповідача як споживача електричної енергії, що фінансується з бюджету форми оплати в межах укладеного договору (в даному випадку або попередня оплата або оплата за спожиті ресурси) узгоджується із спеціальною нормою абз.4 п.6.6. ПКЕЕ, які за змістом п.2.1. договору №346 від 07.10.2008 року та п.1.1. ПКЕЕ мають перевагу у застосуванні порівняно із умови такого договору, визначеними п.2 Додатку №2.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач, як бюджетна установа, може здійснювати передоплату за послуги з електропостачання, і внесення передоплати є правом, але не обов'язком відповідача.

Заперечення відповідача в частині того, що позивачем до позовної заяви по даній справі додані неналежні докази її направлення відповідачу, судом до уваги не приймаються, оскільки матеріали справи містять опис вкладення до цінного листа від 19.11.2018 року та поштову квитанцію від 19.11.2018 року, з яких вбачається направлення саме на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 75,129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 14.03.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тимощенко О.М.