ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5821/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р.

за позовом Приватного акціонерного товариства "СУХА БАЛКА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМПРОМТЕХНІКА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення неустойки

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №69/97 від 29.10.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2, ордер ДП №05/000006 від 24.01.2019р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "СУХА БАЛКА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМПРОМТЕХНІКА" про стягнення неустойки за порушення строків поставки товару у розмірі 2 068 549,38грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №2500 від 13.11.2017р. в частині повної та своєчасної поставки товару.

Ухвалою суду від 28.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.01.2019р.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що зобов"язання з поставки товару він здійснив частково з незалежних від нього причин, оскільки таке зобов"язання прямо залежить від виконання зобов"язань його контрагентів за договорами, в яких відповідач виступає покупцем щодо закупівлі матеріалів, необхідних йому для виготовлення товару, який він постачає позивачу. Крім того, відповідач наголошує на невідповідності та надмірності розміру нарахованої неустойки, у зв"язку з чим просить суд зменшити її розмір на 95%.

Позивач проти доводів відповідача заперечує, оскільки поставлений відповідачем товар позивачем не прийнятий за якістю і повернутий відповідачу, при цьому у повному обсязі товар так і не був поставлений.

Ухвалою суду від 24.01.2019р. відкладено підготовче засідання на 14.02.2019р.

Ухвалою суду від 14.02.2019р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 11.03.2019р.

11.03.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2017р. між Приватним акціонерним товариством "ЄВРАЗ ОСОБА_3", правонаступником якого є "СУХА БАЛКА" (покупець - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕМПРОМТЕХНІКА" (постачальник відповідач) укладено договір №2500.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов'язується передати покупцю продукцію (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.

Згідно п.1.2. договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом.

За п.2.2. договору базисні умови, терміни поставки товару, а також відвантажувальні реквізити, узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках) до цього договору.

Відповідно до п.2.3. договору на кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю такі документи:

- рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал);

- сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника);

- видаткову накладну - 1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту;

- податкову накладну - складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, у порядку, передбаченому ст. 201 Податкового кодексу України;

- інші документи, перераховані в Специфікації (Додатку).

Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця.

Згідно п.2.4. договору датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено Специфікацією (Додатком). Право власності на товар, а також всі пов'язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у Специфікаціях (Додатках).

За п.3.1. договору ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до п.1.2. договору.

Пунктом 4.1. договору визначено, що оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній Специфікації (Додатках) до договору. У цьому випадку умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).

За п. 4.2. договору підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок.

Розділом 5 договору сторони узгодили вимоги щодо якості товару та порядок заміни неякісного товару.

13.02.2018р. сторони уклали Специфікацію №2 до договору, відповідно до якої узгодили найменування товару, його кількість, вартість тощо.

За умовами Специфікації №2 загальна вартість товару складає 697 932,60грн., у тому числі ПДВ 20% - 116 322,10грн. Умови оплати: за фактом поставки, протягом 5 календарних днів, починаючи з наступного дня від дати надходження товару на склад покупця. Умови поставки: СРТ склад покупця, м. Кривий Ріг (згідно Інкотермс-2000). Термін поставки товару: протягом 90 календарних днів з моменту підписання специфікації. Умова про перехід права власності на товар від постачальника до покупця: право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати поставки.

Враховуючи, що Специфікація №2 підписана сторонами 13.02.2018р., відповідач повинен був здійснити поставку товару до 14.05.2018р. включно.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач поставив позивачу товар згідно видаткових накладних №1800107 від 13.02.2018р. на суму 43 126,20грн., №1800134 від 22.02.2018р. на суму 146 547,00грн., №1800150 від 03.03.2018р. на суму 65 094,00грн., №1800182 від 20.03.2018р. на суму 89 832,00грн.

На підставі актів про фактичну якість та комплектність отриманої продукції (П-7) №23/1-18 від 23.02.2018р., №05/1-18 від 05.03.2018р., №21/1-18 від 21.03.2018р. позивач повернув дефектний (неякісний) товар згідно накладних на повернення товару №4 від 03.03.2018р. на суму 102828,00грн., №5 від 14.03.2018р. на суму 65 094,00грн., №43.1.0/1999 від 28.03.2018р. на суму 89 832,00грн. Оскільки зазначений товар позивачем не прийнятий та повернутий відповідачу, поставка є такою, що не відбулась.

Отже в період з 13.02.2018р. по 20.03.2018р. відповідач фактично поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму 138865,20грн.

Товар на суму 559067,40грн. відповідач позивачу не поставив.

25.06.2018р. позивач звернувся до відповідача з претензією за №69.1/1487 від 25.06.2018р., в якій просив сплатити неустойку за порушення строків поставки товару, повідомити позивача про дату здійснення заміни дефектної продукції та здійснити поставку продукції, передбаченої специфікацією №2 від 13.02.2018р.

31.07.2018р. відповідач направив позивачу відповідь на претензію, в якій заперечував проти вимог позивача та вважав їх безпідставними.

У звязку з порушенням відповідачем строків поставки товару позивач нарахував та просить стягнути з відповідача неустойку на підставі п.8.2. договору в розмірі 2% від вартості не поставленого в строк товару за загальний період з 15.05.2018р. по 15.11.2018р. у розмірі 2 068 549,38грн.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За ст.673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Згідно ст.674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

За ч.1 ст.675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів поставки товару відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.8.2. договору у разі порушення строків поставки товару з вини постачальника, крім форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, постачальник сплачує на користь покупця неустойку в розмірі 2% від вартості не поставленого в строк товару за кожний день прострочення. Сплата неустойки не звільняє постачальника від зобов'язань з поставки товару.

Перевіривши розрахунки неустойки, господарський суд встановив, що вони здійснені правильно, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 2 068 549,38грн. підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про невідповідність і надмірність розміру нарахованої неустойки суд вважає безпідставними, оскільки поставлений відповідачем товар позивачем не прийнятий за якістю і повернутий відповідачу, при цьому у повному обсязі товар так і не був поставлений, що є підставою для нарахування неустойки.

Враховуючи положення ст.233 Господарського кодексу України, ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, оскільки на час розгляду спору відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт поставки товару у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМПРОМТЕХНІКА" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 16Б, ідентифікаційний код в ) на користь Приватного акціонерного товариства "СУХА БАЛКА" (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5, ідентифікаційний код в ) неустойку за порушення строків поставки товару у розмірі 2 068 549,38грн. (два мільйона шістдесят вісім тисяч пятсот сорок девять грн. 38 коп.) та судовий збір у розмірі 31 028,24грн. (тридцять одна тисяча двадцять вісім грн. 24 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.03.2019р.

Суддя ОСОБА_4