ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Справа№ 910/20063/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від позивача: Семенов В.І. - ордер серії ОД № 273224 від 14.01.2019

від відповідача-1: Краюшкін В.В. - довіреність № 19-юр від 28.11.18

від відповідача-2: Запорожець Л.Г. - довіреність № 2434-03/33 від 29.01.19

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна Кабельна Компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року

у справі № 910/20063/17 (суддя Блажівська О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна Кабельна Компанія"

до 1. Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель"

2. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання недійсним патенту,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ТОВ "Інноваційна Кабельна Компанія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ПрАТ "Завод Південкабель" (далі - відповідач-1) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - відповідач-2) про визнання недійсним патенту.

Позовні вимоги мотивовано тим, що винахід за патентом України №60285 "Кабель силовий", власником якого є відповідач-1, не відповідає умовам патентозданості "винахідницький рівень" та "промислова придатність", що, враховуючи приписи Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" від 15.12.1993 року №3687-ХІІ, є підставою для визнання такого патенту недійсним.

За наслідками розгляд заявлених позовних вимог, рішенням господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року у справі №910/20063/17 у задоволенні позову ТОВ "Інноваційна Кабельна Компанія" відмовлено повністю.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю, необґрунтованістю та невідповідністю позовних вимог фактичним обставинам справи.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Інноваційна Кабельна Компанія" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року у даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Грек Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 21.02.2019 року за участю повноважних представників сторін.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача-1 просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 року оголошено перерву у справі до 14.03.2019 року.

В судовому засіданні 14.03.2019 року представником позивача заявлено клопотання про призначення у справі № 910/20063/17 повторної експертизи об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої просить доручити Центру судових експертиз та експертних досліджень ДП "Інформаційні судові системи".

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на наявність в матеріалах справи двох протилежних висновків судових експертів щодо предмету спору.

За результатами розгляду поданого клопотання про призначення у справі №910/20063/17 повторної експертизи об'єктів інтелектуальної власності ухвалою суду від 14.03.2019 року відмовлено у його задоволенні у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Інноваційна Кабельна Компанія" слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вірно встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 - ПрАТ "Завод Південкабель" є власником патенту на винахід №60285 "Кабель силовий" від 10.12.2008 року (заявка від 30.07.2003 року).

Позивач - ТОВ "Інноваційна кабельна компанія" є підприємством, яке здійснює оптову торгівлю кабельно-провідної продукції. Для господарських цілей позивач імпортує кабельну продукцію ВАТ "ИРКУТСККАБЕЛЬ" та ТОВ "Камский Кабель" з Російської Федерації.

Як зазначає позивач, беручи до уваги наявність зареєстрованого в Україні винаходу №60285 "Кабель силовий" від 10.12.2008 року, у ТОВ "Інноваційна кабельна компанія" виникають труднощі з імпортування кабельно-провідницької продукції за кодами УКТЗЕД та .

Враховуючи викладене, позивач вважає, що патент на винахід №60285 "Кабель силовий" від 10.12.2008 року повинен бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 154 ГК України відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються цим Кодексом та іншими законами. До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно із ст. 218 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ст. 459 ЦК України винахід вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим, має винахідницький рівень і придатний для промислового використання. Об'єктом винаходу може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології. Законом можуть бути встановлені продукти та процеси, які не є придатними для набуття права інтелектуальної власності на них відповідно до цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Частиною першою статті 33 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" встановлено, що патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі, зокрема, невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 Закону.

Винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним (ч.1 ст.7 наведеного Закону).

Позивачем до матеріалів справи надано аналіз відповідності патенту України на винахід №60295 умовам патентоздатності "винахідницький рівень" та "промислова придатність", підписаний директором ТОВ "Інноваційна кабельна компанія" - Ксьондз С.А., відповідно до якого:

- винахід за патентом №60285 "Кабель силовий" не відповідає умові патентоздатності "винахідницький рівень";

- винахід за патентом №60285 "Кабель силовий" не відповідає умові патентоздатності "промислова придатність".

В матеріалах справи наявний також аналіз відповідності патенту України на винахід №60285, затверджений технічним директором - головним інженером ПрАТ "Завод Південкабель" - Ю.П.Антонець, відповідно до якого:

- позивач шляхом неправомірного розчленування формули винаходу патенту №60285 свідомо вилучив і не врахував зв'язки між елементами цього пристрою, а також їх виконання;

- проведений аналіз всіх пунктів висунутих позивачем показує, що патент відповідає умовам патентоздатності за необхідним критеріями "новизна", "винахідницький рівень", та промислова придатність, що підтверджено Державною службою інтелектуальної власності України.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (правонаступник Державної служби інтелектуальної власності України) у відзиві на позовну заяву зазначає, що експертиза заявки № за оскаржуваним патентом №60285 була проведена закладом експертизи у повній відповідності до ст.16 Закону та Порядку. За результатами проведення експертизи заявки № було встановлено, що заявлений винахід відповідає умовам патентоздатності та на нього не поширюються підстави для відмови у наданні правової охорони та видано патент України №60285.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у господарській справі №910/16142/14 від 30.01.2015 року №997, виконаний експертом Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності О.Дорошенко, в якому зазначено, що матеріали справи не містять відомостей, які свідчать про те, що винахід за патентом України № 60285 на винахід "Кабель силовий" не відповідає умові патентоздатності "винахідницький рівень", тобто випливає явно з рівня техніки.

Разом з тим, позивач не погоджується з висновком даного експерта, оскільки у справі №910/20063/17 наявні матеріали, які відсутні в матеріалах справи №910/16142/14, крім того існує відсутність необхідності у дослідженні висновку від 30.01.2015 року № 997 та участі в засіданні експерта Дорошенко О.Ф., враховуючи тривалу співпрацю останнього та гр. Боровик П.А. (представник відповідача-1) у науково-дослідному інституті інтелектуальної власності національної академії правових наук України, що викликає сумнів у неупередженості та об'єктивності висновку від 30.01.2015 року № 997.

З метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження фактичних обставин справи, 12.02.2018 року Господарським судом міста Києва призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено питання: Чи містяться в матеріалах справи відомості, які свідчать про те, що винахід за патентом України №60285 "Кабель силовий" не відповідає умові патентоздатності "винахідницький рівень", тобто випливає явно з рівня техніки?; Чи відповідає винахід за патентом України №60285 "Кабель силовий" умові патентоздатності "промислова придатність" відповідно до матеріалів справи?.

Відповідно до висновку експертів науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності міністерства юстиції України - О.А.Фоя та Т.М.Чабанець, від 20.06.2018 року №174/18 за результатами проведення комісійної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у господарській справі №910/20063/17, встановлено, що:

- в матеріалах справи містяться відомості, які свідчать про те, що винахід за патентом України №60285 "Кабель силовий" не відповідає умові патентоздатності "винахідницький рівень", тобто випливає явно з рівня техніки;

- винахід за патентом України №60285 "Кабель силовий" відповідає умові патентоздатності "промислова придатність" відповідно до матеріалів справи.

Крім того, судом також враховано, що відповідачем-1 до матеріалів справи поданий висновок за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності у господарській справі №910/20063/17 від 11.06.2018 року №1210, виконаний експертом Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності - О.Дорошенко, в якому зазначено, що матеріали справи не містять відомостей, які свідчать про те, що винахід за патентом України №60285 "Кабель силовий" не відповідає умові патентоздатності "винахідницький рівень", тобто випливає явно з рівня техніки; винахід за патентом України №60285 "Кабель силовий" відповідає умові патентоздатності "промислова придатність" відповідно до матеріалів, наданих позивачем до суду з позовом.

Переглянувши в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, заявка відповідача-1 № на винахід "Кабель силовий", за яким було видано оскаржуваний патент України № 60285 на винахід, була подана 30.07.2003 року.

Під час проведення експертизи у відповідності до ст. 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" перевіряється відповідність винаходу умовам патентоздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 наведеного Закону, винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.

Згідно з п. 7 ст. 7 Закону винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки.

В силу п. 6.5.3.1 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну можель, затвердженого наказом Мфнфстерства освіти і науки України від 15.03.2002 року № 197, винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно з рівня техніки. При визначенні винахідницького рівня заявлений винахід порівнюється не тільки з окремими документами або їх частинами, а й з комбінацією документів або їх частин (так званим збірним прототипом), коли можливість об'єднання документів або їх частин очевидна для фахівця.

При перевірці винахідницького рівня встановлюють відомість з рівня техніки впливу сукупності ознак заявленого винаходу на досягнення зазначеного заявником технічного результату. Якщо така відомість не встановлена, то винахід визнається як такий, що відповідає умові винахідницького рівня (п. 6.5.3.2 Правил).

Винахід визнається промислово придатним, якщо його може бути використано у промисловості або в іншій сфері діяльності (п. 8 ст. 7 Закону).

В силу п. 6.5.1.1 Правил для встановлення промислової придатності винаходу перевіряють:

- наявність у матеріалах заявки посилання на призначення заявленого об'єкта винаходу (для нових хімічних сполук - його можливе застосування);

- наявність у первинних матеріалах заявки описаних засобів і методів, за допомогою яких можливе здійснення винаходу в тому вигляді, як він охарактеризований в будь-якому пункті формули. Якщо такі відомості в матеріалах заявки відсутні, допускається, щоб засоби і методи, на які є посилання в заявці, були описані в джерелах інформації, що стали загальнодоступними до дати пріоритету винаходу.

Крім цього, у разі здійснення винаходу за будь-яким пунктом формули, перевіряють, що реалізація вказаного заявником призначення дійсно можлива.

Якщо на дату пріоритету винаходу дотримані всі зазначені в пункті 6.5.1.1 вимоги, то охарактеризований у незалежному пункті формули винахід визнають як такий, що відповідає умові промислової придатності (6.5.1.2 Правил).

За наслідками проведення кваліфікаційної експертизи заявки № Державним підприємством "Державний департамент інтелектуальної власності" складено висновок від 18.09.2008 року № 13703/1 про відповідність заявленого винаходу умовам патентоздатності, який набув статусу рішення про видачу патенту на винахід, на підставі якого видано патент України №60285. Відповідний висновок затверджений Державним департаментом інтелектуальної власності.

Таким чином, спірний патент на винахід був виданий відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, зокрема, експертизу заявки № за оскаржуваним патентом № 60285, як більш повне та детальне дослідження, висновок судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у господарській справі №910/16142/14 від 30.01.2015 року №997, виконаний експертом Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності О.Дорошенко, а також висновок за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності у господарській справі №910/20063/17 від 11.06.2018 року №1210, виконаний експертом Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності - О.Дорошенко, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що винахід за патентом України № 60285 на винахід "Кабель силовий" не відповідає умовам патентоздатності, як наслідок у задоволенні відповідних позовних вимог необхідно відмовити.

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 року під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 21.102015 року у справі №3-649гс15.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі №6-658цс15 суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні".

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 09.12.2015 року по справі №6-849цс15, де висловив наступну правову позицію: З урахуванням частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України,частини першої статті 15 Цивільного кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Також, ця ж сама позиція висловлена у постанові ВСУ у справі №6-84цс14 від 03.09.2014 року: "З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні".

Як було встановлено вище, звертаючись до суду з даним позовом ТОВ "Інноваційна кабельна компанія" зазначає, що останнє є підприємством, яке здійснює оптову торгівлю кабельно-провідної продукції. Для господарських цілей позивач імпортує кабельну продукцію ВАТ "ИРКУТСККАБЕЛЬ" та ТОВ "Камский Кабель" з Російської Федерації.

Враховуючи наявність зареєстрованого винаходу №60285 "Кабель силовий" від 10.12.2008 року в Україні, у позивача виникають труднощі з імпортування кабельно-провідницької продукції за кодами УКТЗЕД та .

Так, на підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи подано лише копії митних декларацій, оформлені ТОВ "Інноваційна кабельна компанія", предметом яких є кабелі електричні, якими передбачено, що відправником є ТОВ "Камский кабель" / ВАТ "Иркутсккабель"; одержувачем є ТОВ "Інноваційна кабельна компанія", а також копії міжнародно-транспортних накладних та рахунків.

Крім того, позивачем до матеріалів справи додано копії:

- свідоцтва РФ на корисну модель №20407 від 14.06.2001 року "Силовой кабель" заявник та патентоваласник: ВАТ "Всероссийский научно-исследовательский проектно-конструкторский и технологический институт кабельной промышленности";

- патент РФ на винахід №2195729 від 27.12.2002 "Электроизоляционная композиция" заявник та патентовалсник: ВАТ "Всероссийский научно-исследовательский проектно-конструкторский и технологический институт кабельной промышленности", ВАТ "Проминвест Харьков";

- свідоцтва РФ на корисну модель №28565 від 27.03.2003 року "Кабель малогабаритный" заявник та патентоваласник: ВАТ "Всероссийский научно-исследовательский проектно-конструкторский и технологический институт кабельной промышленности";

- свідоцтва РФ на корисну модель №17654 від 10.04.2001 року "Кабель Силовой" заяник та патентоваласник: ЗАТ "АББ Москабель".

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на дату винесення оскаржуваного рішення в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ "Інноваційна кабельна компанія" здійснює оптову торгівлю кабельно-провідної продукції, також відсутні будь-які докази на підтвердження договірних відносин позивача із ТОВ "Камский кабель", ВАТ "Иркутсккабель", які відповідно до митних декларацій, оформлених ТОВ "Інноваційна кабельна компанія", відправляли кабелі з Російської Федерації на територію України для подальшої їх реалізації, відсутні докази, якими підтверджено, що ТОВ "Камский кабель", ВАТ "Иркутсккабель" є власниками патентів на винаходи чи корисні моделі "Кабель електричний" чи докази на підтвердження того, що ТОВ "Інноваційна кабельна компанія", ТОВ "Камский кабель", ВАТ "Иркутсккабель" укладали договори (в тому числі ліцензійні) з власниками зазначених вище патентів РФ на винаходи, корисні моделі.

Надані суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою відповідні докази на підтвердження договірних відносин позивача із ТОВ "Камский кабель", ВАТ "Иркутсккабель", які відповідно до митних декларацій, оформлених ТОВ "Інноваційна кабельна компанія", відправляли кабелі з Російської Федерації на територію України для подальшої їх реалізації, зокрема, копії контрактів № 01-ОД від 18.11.2014 року, № 02-ОД від 30.03.2015 року, укладених між позивачем та ВАТ "Иркутсккабель", а також контракту №UA/05/17010 від 13.03.2017 року, укладеного між позивачем та ТОВ "Камский кабель", колегія суддів не приймає у якості належних доказів, оскільки відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Так, копії відповідних контрактів не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а скаржник, приймаючи участь в судових засіданнях суду першої інстанції та надаючи відповідні докази лише в суді апеляційної інстанції, не обґрунтував неможливості подання їх до місцевого суду з причин, що не залежали від нього.

Таким чином, оскільки ТОВ "Інноваційна кабельна компанія" не є власником патенту на схожий/аналогічний винахід чи корисну модель, позивачем не подано договорів на підтвердження правовідносин з іншими особами, в тому числі із власниками патентів на винахід чи корисну модель "Кабель силовий", "Кабель електричний" тощо, - останнім також документально не підтверджено, у чому саме полягає порушення його права та законних інтересів відповідачем-1.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання патенту України на винахід №60285 "Кабель силовий" від 10.12.2018 року недійсним, недоведені, необґрунтовані, та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача до відповідача-2 про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відомості до Державного реєстру патентів України стосовно визнання недійсним патенту України на винахід №60285 "Кабель силовий", то остання є похідною від вимоги про визнання патенту України на винахід №60285 "Кабель силовий" недійсним, отже, правомірно залишена судом першої інстанції без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського висновку, що рішення господарського суду міста Києва у даній справі прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна Кабельна Компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року у справі № 910/20063/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року у справі № 910/20063/17 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі.

4.Справу № 910/20063/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 19.03.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх