ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2348/18

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., при секретарі судового засідання Брунько А.І., розглянув за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" до Фізичної особи-підприємця Антонян Марини Камоївни про стягнення 237870,00 грн

за участю представників сторін:

від ПО "ОКУАСП": Сербуль О.Ю. - довіреність від 15.12.2018;

від позивача: не прибув;

від відповідача: Панькова С.М. - ордер серії ЧК №73026 від 14.01.2019.

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) подала до суду позов в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - позивач) про стягнення з Фізичної особи-підприємця Антонян Марини Камоївни (далі - відповідач) 237870,00 грн компенсації, у зв'язку з порушенням майнових авторських прав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.07.2017 організацією було зафіксовано факт незаконного використання способом публічного виконання музичних творів Crying in the Chapel (виконавець Sister Rosetta Tharpe), Please, please, please (виконавець James Brown) та Try me (виконавець James Brown) у приміщенні ресторану "Flame", в якому господарську діяльність здійснює Фізична особа-підприємець Антонян Марина Камоївна.

Ухвалою від 30.10.2018 Господарський суд Київської області відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 29.11.2018.

Ухвалою від 29.11.2018 Господарський суд Київської області відклав підготовче засідання на 18.12.2018.

Ухвалою від 18.12.2018 Господарський суд Київської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.01.2019.

25.01.2019 до суду від відповідача надійшли заява про поновлення процесуального строку на подачу відзиву до суду та відзив на позовну заяву від 25.01.2019.

Ухвалою від 29.01.2019 Господарський суд Київської області поновив відповідачу пропущений процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву, оголосив перерву в судовому засіданні до 14.02.2019, встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив до 07.02.2019, встановив відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 14.02.2019.

13.02.2019 до суду від відповідача надійшли відповідь на відзив від 12.02.2019 та додаткове пояснення щодо судової практики від 12.02.2019.

Протокольною ухвалою від 14.02.2019 Господарський суд Київської області задовольнив усне клопотання позивача про поновлення йому строку на подання відповіді на відзив, долучив відповідь на відзив від 12.02.2019 до матеріалів справи та задовольнив клопотання відповідача для подання заперечень на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 14.02.2019 Господарський суд Київської області оголосив перерву до 19.02.2019.

Ухвалою від 19.02.2019 Господарський суд Київської області оголосив перерву до 07.03.2019.

В судовому засіданні представник організації позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 12.02.2019.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву 25.01.2019.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріали справи докази, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

24.01.2014 між організацією і ТОВ "Ворнер Мьюзик Україна" (видавник) було укладено договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - договір від 24.01.2014), за умовами якого:

- пункт 2.1 - видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори (твори та субвидані твори надалі також іменуються як "об'єкти авторського права"), які належать або протягом дії цього договору будуть йому належати, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами відповідно до умов цього договору;

- пункт 9.1- організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані організації за цим договором, у порядку, визначеному у цьому розділі;

- пункт 9.2.1 - у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу організації;

- пункт 9.4 - дії, визначені в пункті 9.2.1 цього договору, організація має право здійснювати без узгодження з видавником;

- пункт 12.1 - цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково;

- додаток № 1 до договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 - відповідно до п. 7.1 договору видавник обмежує територію дії цього договору виключно територією України.

Організацією було надано до суду копії декларацій музичних творів від 01.06.2017 за номерами 536, 632 та 684 до договору № АВ-24012014/01 від 24.01.2014, згідно з яких видавник передав в управління організації, зокрема, музичні твори Crying in the Chapel (виконавець Sister Rosetta Tharpe), Please, please, please (виконавець James Brown) та Try me (виконавець James Brown).

Разом з тим, в підтвердження наявності у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" майнових авторських прав на вищевказані музичні твори організацією було надано до суду ліцензійний договір від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д, укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппелл". Дата початку дії договору з 01.11.2014.

Згідно з додатком № 1 до ліцензійного договору сторони погодили, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" наділене правом звернення до суду відповідно до діючого законодавства з метою захисту порушених прав. ТОВ "Ворнер/Чаппелл" погоджується з правом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" доручати судове представництво ПО "ОКУАСП" (код 37396151) на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

Оскільки за приписами чинного законодавства унормовано, що у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права, та враховуючи, що як договір від 24.01.2014, що укладений організацією з ТОВ "Ворнер Мьюзик Україна", так і ліцензійний договір від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д, що укладений ТОВ "Ворнер Мьюзик Україна" з ТОВ "Ворнер/Чаппелл", наразі є чинними, їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнавались судом недійсними, суд, керуючись презумпцією правомірності таких правочинів, що передбачена статтею 204 ЦК України, вважає, що організацією доведено майнові авторські права на спірні твори та наявність повноважень на пред'явлення позову в даній справі до суду.

Аналогічних висновків з приводу наявності у організації повноважень на звернення до суду з позовом про захист авторських прав, зроблені після аналізу умов вищенаведених договорів, укладених організацією, ТОВ "Ворнер Мьюзик Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппелл" між собою, притримується і Верховний Суд, зокрема, у своїх постановах від 10.05.2018 у справі № 908/666/17, від 15.06.2018 у справі № 910/10189/17 та інших.

15.07.2017 представником організації Чепурко Ю.В., що діяв на підставі довіреності від 30.12.2016 № 30/12/16/2, було складено акт фіксації №Че-02/07/17 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання, про те, що у приміщенні ресторану "Flame", розташованому за адресою: Київська обл., с. Крюківщина, вул. Європеська, 2а, в якому здійснює господарську діяльність ФОП Антонян М.К., зафіксований факт публічного виконання музичних творів, серед яких, зокрема, твір під назвою Crying in the Chapel (виконавець Sister Rosetta Tharpe), твір під назвою Please, please, please (виконавець James Brown) та твір під назвою Try me (виконавець James Brown), суб'єктом майнових авторських прав щодо яких є позивач. При цьому в акті вказано, що представник публічного закладу (директор Валерія) відмовився називати своє прізвище та відмовився від підпису вказаного акта фіксації. На підтвердження зазначених обставин суду надано чек №576 від 15.07.2017 та диск з відеозаписом фіксації використання спірних музичних творів за допомогою технічного засобу - відеокамери Sony, model Наndycam DCR DVD 109Е.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача компенсації у зв'язку з порушенням майнових авторських прав суб'єкта авторського права, оскільки останній стверджує, що під час здійснення своєї господарській діяльності не використовував спірні музичні твори шляхом їх публічного виконання, а докази надані представником організації на спростування вказаного факту відповідач вважає неналежними з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (тут і надалі в редакції Закону, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону України "Про авторське право і суміжні права": право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до частини третьої статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною третьою статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час; публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Як зазначено у пункті 41 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", у зв'язку з яким пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону визначено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Предметом спору у даній справі є стягнення компенсації з відповідача за порушення ним авторського права шляхом публічного виконання 15.07.2017 у приміщенні ресторану "Flame" музичних творів Crying in the Chapel (виконавець Sister Rosetta Tharpe), Please, please, please (виконавець James Brown) та Try me (виконавець James Brown) без дозволу позивача.

За приписами ГПК України у редакції, чинній на момент прийняття судом даного рішення передбачено, що:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 ст. 13, ч. 3 ст. 74);

- доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 73);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74);

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 86).

В процесі розгляду спору господарським судом було здійснено дослідження наявних у справі доказів, зокрема, відеозапису, який наявний у цифровому вигляді на переносному оптичному диску, що міститься серед додатків до позовної заяви ПО "ОКУАСП" та диску, що наданий організацією суду в процесі судового засідання для безпосереднього дослідження обставин порушення авторських прав позивача, акту фіксації порушення №Че-02/07/17 від 15.07.2017 та чеку №576 від 15.07.2017.

Так, з відеозапису вбачається, що зйомка проводилась таємно, у закладі де розміщені стільці та столи.

В акті фіксації №Че-02/07/17 від 15.07.2017 зазначається: - фіксацію використання музичних творів здійснював представник організації Чепурко Ю.В., що діяв на підставі довіреності від 30.12.2016 № 30/12/16/2; - представником закладу підстава використання музичних творів не заявлена; - представник публічного закладу (директор Валерія) відмовився називати своє прізвище та відмовився від підпису акту фіксації.

Проте суд вказує, що на відеозаписі особа Чепурко Ю.В. відсутня, а довіреність не демонструється, що унеможливлює ідентифікувати особу, яка здійснює відеозапис. Також з відеозапису вбачається, що представник організації за для отримання інформації щодо підстав використання відповідачем спірних музичних творів до його представника не звертався та не просив надати його свої дані. З відеозапису не вбачається, що представнику відповідача взагалі пропонувалося ознайомитися та підписати акт фіксації порушення авторських прав, складений представником організації, та він відмовився від його підписання.

З відеозапису не можливо встановити час оформлення акту фіксації №Че-02/07/17 від 15.07.2017 та місце його складення, відеозапис не підтверджує факту заповнення та підписання акту саме в приміщенні ресторану "Flame", розташованому за адресою: Київська обл., с. Крюківщина, вул. Європеська, 2а, в якому здійснює господарську діяльність ФОП Антонян М.К., та в день фіксації позивачем порушення майнових авторських прав.

Таким чином, неможливо стверджувати, що фіксація публічного виконання музичних творів була здійснена належним чином, уповноваженими особами (оскільки не відомо, якою саме особою здійснювалася фіксація, не встановлено відношення її до організації колективного управління).

Окрім іншого, відеозапис, наданий на підтвердження факту порушення відповідачем авторських прав, зафіксований на диску для лазерних систем зчитування, тому не дає достовірної відповіді на питання, який саме пристрій є джерелом звуку, тобто неможливо достовірно встановити джерело походження звукових сигналів, зафіксованих записом, у зв'язку з поганою якістю запису. Колонки, на які вказує позивач як на джерело звуку музичних творів, за твердженням відповідача є нічим іншим як витяжкою.

З огляду на викладене суду не зрозуміло, яким чином позивач дійшов висновку, що 15.07.2017 під час перебування його представника у закладі звучало виконання саме музичних творів Crying in the Chapel (виконавець Sister Rosetta Tharpe), Please, please, please (виконавець James Brown) та Try me (виконавець James Brown), якщо з відеозапису видно, що для ідентифікації творів представником організації в режимі дії за допомогою мобільного пристрою за програмою CooglePlayМузика не було вчинено пошуку інформації про пісні, які звучали. Відеозапис відображає лише сталий вигляд екрану невідомого пристрою, можливо мобільного телефону, який по типу скриншоту фрагментарно фіксує ідентифікацію музичних творів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відеозапис, наданий позивачем в якості додатку до позову, не є належним доказом вчинення відповідачем порушення авторських прав на спірні музичні твори, оскільки не підтверджує використання їх у закладі у спосіб публічного виконання.

Що стосується акту фіксації №Че-02/07/17 від 15.07.2017, то суд вказує, що він складений представником організації одноособово без належного залучення представників відповідача, в ньому не вказано про фіксацію фактів незаконного використання відповідачем спірних музичних творів іншими приладами (в т. ч. мобільними пристроями), які відмінні від відеокамери Sony, model Наndycam DCR DVD 109Е, а тому, на думку суду, такий акт також не є належним доказом у розумінні вимог положень господарського-процесуального законодавства України на підтвердження обставин порушення відповідачем авторських прав позивача.

Враховуючи, що ні відеозапис, ні акт фіксації суд не визнав як належні докази на підтвердження обставин, викладених позивачем у позовній заяві, звідси суд дійшов висновку, що сам по собі чек №576 від 15.07.2017 не є доказом порушення відповідачем вимог Закону України "Про авторське право і суміжні права", оскільки не відображає факту публічного виконання відповідачем спірних музичних творів у належному йому публічному закладі, а лише підтверджує обставину присутності представника організації 15.07.2017 у даному закладі та придбання ним товару (чи оплату послуги) на суму 60,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вказує, що оскільки позивач та організація не довели факт порушення відповідачем авторських прав на спірні музичні твори, отже у відповідача відсутній обов'язок спростовувати презумпцію винного заподіяння шкоди та доводити в судовому порядку відсутність допущених ним порушень Закону України "Про авторське право і суміжні права", зафіксованих представником організації в акті №Че-02/07/17 від 15.07.2017.

Враховуючи, що представник організації та позивач в процесі розгляду справи не довели обставин, які є підставою заявленого ними до відповідача позову, господарський суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, у зв'язку з чим в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74-79, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" до Фізичної особи-підприємця Антонян Марини Камоївни про стягнення 237870,00 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: (http://court.gov.ua/fair/).

Повне рішення складено: 15.03.2019

Суддя В.М. Антонова