ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"13" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/596/19

Суддя господарського суду Одеської області Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТОРГ» /68100, Одеська обл., Татарбунарський р., м. Татарбунари, вул. Степова, 4-а, /

до боржника ОСОБА_1 підприємства «Агентство Анжеліка» /65031, м. Одеса, вул. Промислова, 31, /

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Агентство Анжеліка» заборгованості у розмірі 151 581,00 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТОРГ» звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Агентство Анжеліка» суми заборгованості у розмірі 151 581,00 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником зобовязання за прийнятою заявкою на відвантаження товару, а саме щебеневої суміші фракції 0-40 у кількості 690 тонн. Підтвердивши отримання даної заявки ПП «Агентство Анжеліка» було виставлено рахунок на оплату № 144 від 09.08.2018 року на суму 280 830,00 грн. Стягувач вважає, що оскільки боржником було прийнято заявку щодо відвантаження товару, а також вчинено дію відповідно до вказаних у пропозиції (заявці на відвантаження) умов, а саме частково відвантажено гранітну суміш у кількості 207 тонн, то ця дія є прийняттям пропозиції у розумінні ст. 642 ЦК України. Отже, на думку стягувача, між сторонами був укладений договір та виникли господарсько-правові зобовязання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, вимога про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Агентство Анжеліка» суми заборгованості у розмірі 151 581,00 грн. предявлена стягувачем за договором, який не укладений у письмовій (в тому числі електронній) формі у розумінні вимог ч.1 ст.148 ГПК України. Тобто, вказані вимоги стягувача не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки обставини укладення між сторонами відповідного договору у письмовій (в тому числі електронній) формі необхідно встановлювати під час розгляду даної справи у позовному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТОРГ» у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 2 ст. 151 ГПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір стягувачу не повертаються.

Керуючись ст.151, п.3 ч.1, ч.3 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТОРГ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Агентство Анжеліка» заборгованості у розмірі 151 581,00 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

2. Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає чинності 13.03.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець