ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2019 Справа № 905/2204/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури№1 Донецької області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 по роботі з активами Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області

до відповідача ОСОБА_2 підприємства Ресторан Акрополіс, м.Маріуполь Донецької області

про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 219564,14грн., -

За участю представників сторін:

від прокурора: - ОСОБА_3 за службовим посвідченням №042342 від 29.03.2016р.;

від позивача : не зявився;

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Заступник керівника Маріупольскої місцевої прокуратури№1 Донецької області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 підприємства Ресторан Акрополіс, м.Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 219564,14грн., 2192,71 грн. інфляційних витрат та 21764,51 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань зі сплати орендних платежів за договором №7111-Ц від 01.12.2016р., внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування пені та інфляційних витрат. За твердженням прокурора невиконання відповідачем зобов'язань по договору оренди завдає шкоди інтересам територіальної громади.

Нормативно свої вимоги прокуратура обґрунтовує ст.ст. 26,27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст.23 Закону України Про прокуратуру, ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 180,193 ГК України, ст.ст. 526,530,611,629,651,785 ЦК України, ст.ст. 4,162-164 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2204/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.11.2018р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2204/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 26.12.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 28.02.2019р. та відкладено підготовче засідання на 31.01.2019р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.02.2019р. замінено позивача ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області його правонаступником - ОСОБА_1 по роботі з активами Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.02.2019р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.03.2019р.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та посилався та обставини, що наведені вище.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів враховуючи достатність наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд встановив таке.

01.12.2016р. між ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради (Орендодавцем) та ОСОБА_2 підприємством «Ресторан Акрополіс» (Орендарем) укладено договір оренди №7111-Ц нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м. Маріуполя, за умовами якого орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в оренду нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Казанцева, 20, загальною площею 946,30 кв.м. для використання під ресторан.

Орендна плата, порядок розрахунку платежів по договору визначені сторонами в розділі 4 Договору.

Відповідно до п. 3.2 б) орендар зобов`язаний щомісяця і в повному обсязі вносити орендну плату.

Пунктом 4.1. встановлено, що за вказане у п. 1.1 договору приміщення (будівлю, споруду) встановлений розмір орендної плати за базовий місяць (грудень 2016р.) , який складає 20708,20 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п.4.1 договору).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної оредної плати за попердній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п.4.3 договору).

Згідно п. 4.3 договору оплата проводиться щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним.

Згідно п. 6.3 договору у разі порушення терміну внесення орендної плати з орендаря стягується пеня в розмірі двох облікових ставок НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування штрафних санкцій за прострочення внесення орендної плати припиняється з того дня, коли зобов`язання виконані у повному обсязі.

Строк дії договору встановлено з 01.01.2017р. по 30.11.2019р. (п.7.1 договору).

Відповідно до п. 7.3 договору дострокове розірвання договору допускається за згодою сторін. Орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від цього договору та вимагати від орендаря повернення орендованого нежитлового приміщення (будівлі, споруди), вказаного у п. 1.1 цього договору, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців поспіль, або іншим чином порушує суттєві умови договору.

Обєкт оренди за договором передано орендарю на підставі акту №8432 прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.06.2016р.

Керуючись правом, передбаченим п.3.2 б) договору оренди №7111-Ц, у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати, 03.05.2018р. ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради направив на адресу відповідача претензію №36-21511-36.1 про необхідність погашення заборгованості з орендної плати, яка залишена відповідачем без відповіді.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобовязань за договором оренди.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема Законом України Про оренду державного та комунального майна та Цивільним кодексом України, а також - умовами договору №7111-Ц оренди нерухомого майна, що є комунальною власністю від 01.12.2016р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Тобто, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір оренди комунального майна №7111-Ц від 01.12.2016р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобовязань, визначених його умовами.

Як встановлено ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності. При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок невиконання грошових зобовязань за договором оренди комунального майна №7111-Ц від 01.12.2016р. існує заборгованість за період з серпня 2017р. по квітень 2018р. з орендної плати у розмірі 219564,14 грн., яка на час розгляду справи не сплачена та відповідачем доказів протилежного не надано.

Невиконання грошових зобовязань кваліфікується судом як порушення зобовязання у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання відповідних грошових зобовязань у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу з орендної плати в сумі 219564,14 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання

При цьому, ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачає можливість встановлення договором розміру штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, за змістом п.6.3 договору за несвоєчасне або не в повному обсязі перерахування орендної плати, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Як передбачено п. 4.3 договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно, не не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним.

Враховуючи, що домовленість орендодавця та відповідача про застосування неустойки у разі прострочення оплати орендної плати сформульована безпосередньо у п. 6.3 договору оренди майна №7111-Ц від 01.12.2016р., вимоги ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобовязання, видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Перевіривши розрахунок пені суд дійшов висновку, що він є арифметично невірним, з огляду на що, здійснивши перерахунок, дійшов висновку про стягнення пені в розмірі 20991, 73 грн. за період з 01.10.2017р. по 20.06.2018р., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних і інфляційної індексації за весь період прострочення.

Перевіривши розрахунок інфляційної індексації суд дійшов висновку про його відповідність обставинам справи у звязку з чим задовольняє позовні вимог щодо стягнення інфляційної індексації в сумі 2192,71 грн. за період з серпня 2017р. по квітень 2018р.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Маріупольскої місцевої прокуратури№1 Донецької області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 по роботі з активами Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області до ОСОБА_2 підприємства Ресторан Акрополіс, м.Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 219564,14 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Ресторан Акрополіс (87524, АДРЕСА_1, ІПН 37990061) на користь ОСОБА_1 по роботі з активами Маріупольської міської ради (87501, м. Маріуполь, Донецької області, пр. Миру, 70, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 219564,14 грн., 2192,71 грн. індекс інфляції, пеню у розмірі 20991,73 грн.

Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Ресторан Акрополіс (87524, АДРЕСА_2, ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд.6, ; р/р 6251, Державна казначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) судовий збір в сумі 3 281,93 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21.03.2019р.

Суддя О.В. Чернова