Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1058/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Голюк Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Ляхов О.В. - адвокат, ордер серії ЖТ №063057 від 04.03.2019;

від відповідача-1: не прибув,

від відповідача-2: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівське сільськогосподарське підприємство №1"

2) ОСОБА_2

про стягнення 418562,15 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 399454,89 грн. заборгованості по тілу кредиту, 19107,296 грн. заборгованості по відсоткам.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Баранівське сільськогосподарське підприємство №1", як сторона основного зобов'язання, та ОСОБА_2, як поручитель по основному зобов'язанню, не виконують обов'язку щодо погашення заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач-1 в судове засідання уповноваженого представника не направив, відзиву не подав причину неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення адресату поштового відправлення.

Відповідач-2 не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв.

Ухвали господарського суду від 03/12.2018, 15/01/2019, 07/02/2019 повернулися до суду в відміткою працівника пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 11 листа №01-8/123 від 15.03.2007 Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно Довідки про реєстрацію місцепроживанням ОСОБА_2 є АДРЕСА_1.

На зазначену вище адресу судом направлялась кореспонденція.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, судом взято до уваги, що явка представників відповідачів в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (правонаступник якого Акціонерне товариством "Комерційний банк "Приватбанк") (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баранівське сільськогосподарське підприємство №1" (далі - Клієнт) підписано заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заяву на відкриття рахунку (а.с. 16), згідно якої відповідач погодився з "Умовами та правилами надання банківських послуг", тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування.

Відповідно до вказаної заяви, відповідач (Клієнт) приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови), тарифах відповідача - договорі банківського обслуговування у цілому.

За умовами договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок

Згідно з п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису; підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. При цьому, як визначено відповідною нормою, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Отже, підписавши заяву приєднання до умов і правил надання банківських послуг, відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах, що фактично складають договір банківського обслуговування в цілому.

Таким чином, укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Згідно заяви від 14.03.2013 відповідачу відкрито поточний рахунок НОМЕР_2.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "Кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"); про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банка Приват24, мобільний додаток "Приват 24", sms-повідомлення або інших). Як визначено відповідним пунктом, Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Як визначено п. 3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.6 Умов передбачено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку; підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно до умов договору, який укладений шляхом подання та підписання заяви, відповідачу встановлено кредитний ліміт на його поточний рахунок у національній валюті.

Пунктом 3.2.1.1.8 Умов передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода"). При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", при відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк. Термін також може бути змінений банком згідно п. 3.2.1.2.3.4 цього розділу "Умов і правил надання банківських послуг". Згідно ст. 212, 651 ЦК України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по кредиту, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань має право встановити інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку Приват24", мобільний додаток "Приват24" SMS-повідомлення чи інших). У разі непогашення заборгованості в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою.

Як встановлено судом, відповідно до вказаних умов, до яких приєднався відповідач, підписавши заяву від 14.03.2013, позивачем виконано умови договору шляхом надання відповідачу кредитного ліміту, що підтверджується випискою з рахунку відповідача.

Згідно абз. 3 п. 3.2.1.1.11 умов за сумами кредиту, отриманим клієнтами до 01.02.2015 включно та до моменту обнулення кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Згідно п. 3.2.1.4.1.3 Умов за сумами кредиту, отриманими з 01.04.2016р. для клієнтів аграрного сектору економіки (основний вид економічної діяльності підприємства відповідає значенню з секції "А" Класифікатору видів економічної діяльності України і така відповідність підтверджена документарно) період використання кредиту з моменту виникнення дебетового сальдо до дати повного погашення дебетового сальдо не повинен перевищувати 270 днів. В Випадках, коли повне погашення кредиту не було виконано протягом 270 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо мало бути погашене, починаючи з 271-го дня кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язаним Клієнта по погашенню заборгованості вважаються порушеними.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Пунктом 3.2.1.4.1.2 Умов сторони погодили, що за сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017р.. при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних, для договорів забезпечених порукою. 34% річних для договорів незабезпечених порукою.

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов встановлено, що за сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017р.. у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після лати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує відсотки за користування кредитом v розмірі 42% річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпечених порукою. 68% річних для договорів незабезпечених порукою.

Згідно п. 3.2.1.4.9. умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.4.3. умов проценти, неоплачені по збігу строку безперервного користування кредитом, вважаються простроченими.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідач-1 свої зобов'язання за договором банківського обслуговування від 14.03.2013 перед позивачем у повному обсязі не виконував, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом у сумі 399454,89 грн., за відсотками - 19107,26 грн.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

26.05.2017 між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №Р895233350 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ) Товариством з обмеженою відповідальністю "Баранівське сільськогосподарське підприємство №1" зобов'язань за угодою-приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - угода).

Згідно п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за «Угодою 1» та «Угодою 2» в тому ж розмірі що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У пункті 1.5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов'язань за «Угодою 1 і/або Угодою 2», боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Кредитор має право у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання (зобов'язань). Направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов'язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку не виконання боржником зобов'язань за «Угодою 1 і/або Угодою 2», незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги (п.2.1.2 договору поруки).

Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом - 399454,89 грн. заборгованості по тілу кредиту, 19107,296 грн. заборгованості по відсоткам.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач-1, в порушення умов договору банківського обслуговування від 14.03.2013, зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом не виконував, хоча строк їх виконання настав, він є таким, що порушив взяті на себе зобов'язання, які забезпечені порукою відповідача-2.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачі не подали до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівське сільськогосподарське підприємство №1" (12700, Житомирська область, м. Баранівка, вул. Дзержинського, 118, ід. код 37572970) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1)

- на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ід. код 14360570) 399454,89 грн. основного боргу, 19107,26 грн. заборгованості за відсотками, а також 6278,44 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.03.19

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек. з повід.)

3, 4 - відповідачам (рек. з повід.)