ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" березня 2019 р. Справа№ 910/13638/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Агрикової О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року

у справі № 910/13638/18 (суддя Бойко М.В.)

за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", (73000, м. Херсон, просп. Ушакова, 4; ідентифікаційний код 01125695)

до: 1. Генеральної прокуратури України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний код 00034051)

2. Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ідентифікаційний код 37567646)

про стягнення 219 044,76 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості у сумі 219 044,76 грн. (а.с.8-16).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року (повний текст рішення складено 05.02.2019.) у справі № 910/13638/18 (суддя Бойко М.В.) позовні вимоги ДП "Херсонський морський торговельний порт" до держави Україна в особі Генеральної прокуратури України та Державної казначейської служби України задоволено повністю. Стягнуто з державного бюджету України на користь ДП "Херсонський морський торговельний порт" заборгованість у розмірі 219 044,76 грн. та судовий збір у розмірі 3 285,67 грн. (а.с. 281-294).

28 лютого 2019 року Державна казначейська служба України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі № 910/13638/18, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2019 по справі № 910/13638/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ДП "Херсонський морський торговельний порт" у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному Головуючому судді (судді-доповідачу) від 14 березня 2019 року, апеляційна скарга Державної казначейської служби України у справі № 910/13638/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Разом з апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 по справі № 910/13638/18 та поновити такий строк.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України - Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо «Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду».

Зокрема, 08 лютого 2019 року скаржником отримано копію повного тексту оскаржуваного рішення, про що свідчить відстеження поштового відправлення за № 526 (копія поштового конверта № 526 наявна в додатку до апеляційної скарго)

28 лютого 2019 року Державна казначейська служба України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі № 910/13638/18, про що свідчить відповідна відмітка Господарського суду міста Києва на першому аркуші апеляційної скарги.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV "Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

В п.37 рішення Європейського суду з прав людини у справі Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії зазначено наступне - "Сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову чи подання апеляції з того моменту, коли вони ознайомилися із судовими рішеннями, що покладають на них обов'язки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси. Інакше суди можуть значно скорочувати час для подання апеляції або навіть унеможливлювати подання апеляції, зволікаючи із врученням рішень. Як засіб спілкування між судовим органом та сторонами, вручення рішення створює можливість для сторін ознайомитися з рішенням та підставами для нього, таким чином надаючи їм змогу оскаржити його, якщо вони вважатимуть це за доцільне".

Враховуючи, що копію оскаржуваного рішення скаржник отримав 08 лютого 2019 року та 28 лютого 2019 року звернувся з апеляційною скаргою, колегія суддів з метою забезпечення гарантованого ст. 129 Конституції України, ст. ст. 42, 254 ГПК України права на оскарження судового рішення, визнає, що причини пропуску строку подання скарги, зазначені у клопотанні є поважними і строк для подання апеляційної скарги належить поновити.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема докази сплати судового збору.

Згідно частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (залишення без руху).

Зокрема, пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір" зазначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви ДП "Херсонський морський торговельний порт" про стягнення заборгованості у сумі 219 044,76 грн., становила - 3 285,67 грн.

Отже, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі № 910/13638/18 становить 4 928,50 грн. (150% від 3 285,67 грн. = 4 928,50 грн., де 3 285,67 грн. - сума що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

В тексті апеляційної скарги скаржник зазначає, що «Держава Україна , як апелянт у справі, не є платником судового збору».

На що колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що «Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням».

З апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі № 910/13638/18 звернувся відповідач, а саме Державна казначейська служба України, яка має організаційно-правову форму органу державної влади, тобто є державною установою.

Згідно статті 2 Закону України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір" Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу, в тому числі й органів державної влади, перед законом і судом.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

28 лютого 2019 року Державна казначейська служба України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі № 910/13638/18, проте, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги скаржником не надано.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без руху з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, та надати Державній казначейській службі України час для усунення недоліків, а саме: надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 4 928,50 грн. (сума судового збору яку необхідно сплатити за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі № 910/13638/18).

Платіжні реквізити Північного апеляційного господарського суду для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 2004, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб) Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа)).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 31 118, 147, 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державної казначейської служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва - задовольнити.

2. Поновити Державній казначейській службі України строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі №910/13638/18.

3. Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі №910/13638/18 - залишити без руху.

4. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Державна казначейська служба України має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 4 928,50 грн.

5. Якщо заявник не усуне недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

6. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.

Всі документи та письмові докази подаються виключно через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

О.В. Агрикова