ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3353/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

від 18.12.2018

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Башкирська перевізна компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансретейл Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2018

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс"

про забезпечення позову у справі №910/3353/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс"

до Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик"

про стягнення грошових коштів,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" (далі - Відповідач) 2630742,94 рублів Російської Федерації.

2. Водночас Позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив:

- накласти арешт на залізничні вагони згідно з переліком, які є власністю Відповідача і знаходяться на території України та передати їх на зберігання ПАТ "Укрзалізниця" до повного виконання Відповідачем рішення Господарського суду міста Києва у цій справі;

- заборонити ПАТ "Укрзалізниця" здійснювати перевезення (переміщення) за межі України залізничних вагонів згідно з переліком, які є власністю Відповідача до повного виконання Відповідачем рішення Господарського суду міста Києва у цій справі;

- заборонити Державній фіскальній службі України та її підрозділам (митницям та митним постам) здійснювати митне оформлення та надання дозволу на переміщення за межі України залізничних вагонів згідно з переліком, які є власністю Відповідача до повного виконання Відповідачем рішення Господарського суду міста Києва у цій справі.

3. Заява мотивована тим, що арешт належних Відповідачу вагонів, які знаходяться на території України, є єдиним способом забезпечити реальне виконання рішення Господарського суду міста Києва, враховуючи невиконання Відповідачем рішення Господарського суду міст Києва від 12.10.2017 у справі №910/8792/17 про стягнення з Відповідача на користь Позивача грошових коштів, а також невизнання Російською Федерацією зазначеного судового рішення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 заява Позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволена частково:

- з метою забезпечення позову на період розгляду справи в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 2630742,94 російських рублів (що еквівалентно 1215113,86 грн. станом на 23 березня 2018 відповідно до офіційного курсу НБУ) накладений арешт на належне Відповідачу майно в тому числі, але не виключно, на залізничні вагони №76671841, №76669431, №76669522, №76671957, №76672047, №76672260, №76673078, №76673813, №76673938, №76677566, №76678069, №76669373, №76671403, №76672575, №76672823, №76673201, №76673243, №76673268, №76673359, №76673854, №76673912, №76674019, №76674050, №76674126, №76678259, №76678267, №76682715, №76677541, №76678242, №76672179, №76672518, №76672682, №76672914, №76672948, №76673953, №76678465, №76677517, №76678127, №51895308, №76672310, №76672955, №76673821, №76673870, №76677319, №76678382, №76681659, №76681709, №76682764, №76682772, №76672088, №76677442, до набрання законної сили рішенням у цій справі;

- заборонено Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" здійснювати перевезення (переміщення) залізничних вагонів, на які накладений арешт, за межі України згідно переліку, які є власністю Відповідача, до набрання законної сили рішенням у цій справі;

- заборонено Державній фіскальній службі України та її підрозділам (митницям та митним постам) здійснювати митне оформлення та надання дозволу на переміщення залізничних вагонів, на які накладений арешт, за межі України згідно переліку, які є власністю Відповідача, до набрання законної сили рішенням у цій справі.

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Башкирська перевізна компанія" подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду першої інстанції. До зазначеної апеляційної скарги приєдналось Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансретейл Україна".

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 ухвала суду першої інстанції скасована в частині накладення арешту на залізничні вагони №№ 76669431, 76669522, 76671957, 76672260, 76672310, 76672914, 76672955, 76673078, 76673359, 76673813, 76673821, 76673870, 76673912, 76673938, 76677319, 76677566, 76678069, 76678267, 76678382, 76681659, 76681709, 76682715, 76682764, 76682772, 76671841 (далі - Вагони), заборони ПАТ "Українська залізниця" здійснювати перевезення (переміщення), а Державній фіскальній службі України та її підрозділам (митницям та митним постам) здійснювати митне оформлення та надання дозволу на переміщення Вагонів. У іншій частині ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

7. Постанова мотивована тим, що станом на момент винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали Вагони не належали Відповідачу, а право власності на них на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2018 перейшло до ТОВ "Башкирська перевізна компанія".

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

8. Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

9. Касаційна скарга мотивована посиланням на порушення судом апеляційної інстанції вимог частин 1, 2 статті 269, частини 1 статті 277, пункту 3 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України з огляду на неприйняття до уваги відзиву Позивача без наведення мотивів відхилення викладених у ньому аргументів.

10. Також Позивач вважає, що судом апеляційної інстанції порушена стаття 38 Конвенції СНД "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах" щодо з'ясування обставин виникнення права власності Скаржника на Вагони відповідно до положень цивільного законодавства Російської Федерації. Зокрема, Позивач зазначає про відсутність встановлення судом апеляційної інстанції обставин вибуття Вагонів із володіння Відповідача.

11. ТОВ "Башкирська перевізна компанія" подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

12. Відзив мотивований тим, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Між Акціонерним товариством "СГ-Транс" та ТОВ "Башкирська перевізна компанія" укладений договір купівлі-продажу №04-185-18-ВХ від 10.02.2018 (далі - Договір). Згідно з додатком №1 до Договору АТ "СГ-Транс" передало у власність Скаржника Вагони.

14. Відповідно до пункту 6.1 Договору право власності на Вагони переходить до ТОВ "Башкирська перевізна компанія" з моменту підписання акту прийому-передачі Вагонів сторонами.

15. 11.02.2018, 28.02.2018, 05.03.2018 сторони підписали без розбіжностей та заперечень акти прийому-передачі Вагонів. Витрати на придбання вагонів підтверджуються актом взаємних вимог від 29.05.2018.

16. Крім того, суд апеляційної інстанції дослідив надані до матеріалів оскарження технічні паспорти залізничних вагонів за формою ВУ-4М.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 136. Підстави для забезпечення позову

1. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 137. Заходи забезпечення позову

1. Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; …

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; …

Стаття 140. Розгляд заяви про забезпечення позову

… 6. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. …

8. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. …

Стаття 254. Право апеляційного оскарження

1. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

2. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

3. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов'язки учасника справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Суд виходить з того, що згідно з положеннями статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту може бути застосовано лише щодо майна, яке належить або підлягає передачі відповідачеві. Водночас заборона іншим особам вчиняти дії має стосуватись саме предмета спору або виконання зобов'язань щодо відповідача.

19. З встановлених судом апеляційної інстанцій обставин Суд вбачає, що на момент постановлення ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову Вагони не належали Відповідачу, а право власності на них на підставі Договору перейшло до ТОВ "Башкирська перевізна компанія".

20. Оскільки ТОВ "Башкирська перевізна компанія" не є відповідачем у даній справі та учасником спірних правовідносин, а Вагони не є об'єктом спірних зобов'язань перед Відповідачем, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності в суду першої інстанції підстав для накладення арешту на Вагони та заборони вчиняти дії щодо них.

21. У зв'язку з викладеним Суд вважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив апеляційну скаргу ТОВ "Башкирська перевізна компанія" як особи, про права і обов'язки якої вирішено питання ухвалою суду першої інстанції, зокрема шляхом обмеження права користуватись та розпоряджатись Вагонами.

22. Зважаючи на встановлені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи судом касаційної інстанції, Суд не приймає до уваги аргументи Позивача, що стосуються встановлення обставин, які не були встановлені в ухвалі та постанові судів попередніх інстанцій, додаткової перевірки доказів.

23. Водночас Суд відхиляє доводи Позивача про порушення судом апеляційної інстанції статті 38 Конвенції СНД "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", оскільки у касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні положення цивільного законодавства Російської Федерації, які підлягали застосуванню судом апеляційної інстанції та спростовують висновки щодо належності ТОВ "Башкирська перевізна компанія" Вагонів з огляду на встановлені судом обставини.

24. Щодо твердження Позивача про неприйняття судом апеляційної інстанції до уваги його відзиву на апеляційну скаргу Суд звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України").

25. Водночас зі змісту оскаржуваної постанови Суд вбачає, що висновки суду апеляційної інстанції щодо належності ТОВ "Башкирська перевізна компанія" Вагонів не засновані на копії листа Федерального агентства залізничного транспорту, проти якого заперечував Позивач у апеляційній скарзі.

26. Також Суд враховує, що апеляційний господарський суд з'ясував відсутність надання суду першої інстанції належних і допустимих доказів належності Вагонів саме Відповідачу, тому вважає безпідставним твердження Позивача про відсутність встановлення судом обставин вибуття Вагонів із володіння Відповідача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. З огляду на викладене Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

28. Постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати

29. Понесені Позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Висновки про правильне застосування норм права

30. Згідно з положеннями статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту може бути застосовано лише щодо майна, яке належить або підлягає передачі відповідачеві. Водночас заборона іншим особам вчиняти дії має стосуватись саме предмета спору або виконання зобов'язань щодо відповідача.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі №910/3353/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець