ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 лютого 2019 р. Справа № 903/139/18

за позовом Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради Волинської області, м. Луцьк

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Москвича Дмитра Кузьмовича, м. Луцьк

про повернення земельної ділянки

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Гордійчук А.Ю.

Представники:

від позивача: Лабінська Л.О., довіреність від 20.03.2018 року

від відповідача: н/з

у судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Волинської області: Романішина Т.Л., посвідчення №036267 від 12.11.2015 року

встановив: заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради звернувся в господарський суд з позовом до фізичної особи-підприємця Москвича Дмитра Кузьмовича про повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані неповерненням орендованої земельної ділянки на підставі акту приймання-передачі у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди землі від 23.12.2004 року.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.03.2018 року про відкриття провадження у справі підтверджено підстави для представництва першим заступником керівника Луцької місцевої прокуратури інтересів держави, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 11.04.2018 року розгляд справи по суті призначено 07.05.2018 року на 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 02.04.2018 року зустрічну позовну заяву підприємця Москвича Дмитра Кузьмовича №27/03/18 від 27.03.2018 року до Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради №5/102 від 31.03.2016 року "Про визнання рішення міської ради від 01.04.2010 року №56/1647 "Про продовження договору оренди земельної ділянки на новий термін ФОП Москвичу Д.К. для будівництва та обслуговування торгового закладу на пр. Відродження, 7а "нечинним" від 31 березня 2016 року"; поновленим договору оренди землі від 23.12.2004 року на той самий строк і на тих самих умовах; укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки повернуто заявнику.

У зв'язку з перебуванням судді Кравчук А.М. у відпустці 07.05.2018 року засідання по справі, призначене 07.05.2018 року о 10 год. 30 хв., не відбулося, про що помічником судді на підставі пункту 13 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Господарському суді Волинської області, затвердженого рішенням зборів суддів 27.04.2017 року, складена відповідна довідка від 07.05.2018 року.

Ухвалою суду від 10.05.2018 року розгляд справи по суті призначено 06.06.2018 року о 10 год. 30 хв.

Протокольною ухвалою від 06.06.2018 року суд оголосив перерву в судовому засіданні для з'ясування питання розгляду Верховним судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду аналогічного спору.

Ухвалою суду від 06.06.2018 року провадження у справі зупинено до вирішення справи №920/739/17 Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року провадження у справі поновлено, розгляд справи по суті призначено 06.02.2019 року.

Протокольною ухвалою від 06.02.2019 року суд відклав розгляд справи на 19.02.2019 року о 12 год. 00хв.

Позивач Луцька міська рада подав клопотання від 19.02.2019 року про відкладення розгляду справи з метою узгодження істотних умов для укладення мирової угоди.

У судовому засіданні прокурор клопотання про відкладення розгляду справи заперечив та просить позов задовольнити.

Протокольною ухвалою від 19.02.2019 року клопотання про відкладення розгляду справи відхилено.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року роз'яснено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

23.12.2004 року між Луцькою міською радою (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Москвичом Дмитром Кузьмовичем (орендар) укладений договір оренди землі (а.с.15-17). Договір зареєстрований в книзі державної реєстрації договорів оренди 23.12.2004 року за №259.

Відповідно до п.п.1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування торгового закладу, яка знаходиться на пр. Відродження,7а /кадастровий номер 221990010/. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 195кв.м.

Пунктом 8 договору встановлено, що останній укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його.

Відповідно до п.11 договору оплата за оренду земельної ділянки вноситься щомісячно орендарем рівними частинами на р/р 0002 отримувач - місцевий бюджет м.Луцька, МФО 803014, код 21741605 банк УДК у Волинській області код платежу 13050500 не пізніше п'ятнадцятого числа наступного місяця. Внесення орендної плати на майбутній період оренди допускається на термін, не більший одного року.

Згідно п. 19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 15-денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно п. 20 договору після припинення договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він її одержав в оренду.

Відповідно до п. 36 договору договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

23.12.2004 року між сторонами підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с.17 на звороті).

Рішенням Луцької міської ради від 01.04.2010 року №56/164 «Про продовження договору оренди земельної ділянки на новий термін підприємцю Москвичу Д.К. для будівництва та обслуговування торгового закладу на пр. Відродження,7а» (а.с.18) продовжено договір оренди на новий термін на 5 років.

Відповідно до підпункту 3.1., 3.2. п.3 вказаного рішення зобов'язано підприємця Москвича Д.К. в місячний термін укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки та зареєструвати земельну ділянку та права на неї у Центрі державного земельного кадастру. Зазначені пункти рішення відповідач не виконав.

31.03.2016 року прийнято рішення №5/102 від 31.03.2016 року «Про визнання рішення міської ради від 01.04.2010 року №56/164 «Про продовження договору оренди земельної ділянки на новий термін підприємцю Москвичу Д.К. для будівництва та обслуговування торгового закладу на пр. Відродження,7а» нечинним (а.с. 20) та зобов'язано фізичну особу-підприємця Москвича Д.К. в місячний термін з моменту прийняття даного рішення повернути земельну ділянку Луцькій міській раді по акту приймання-передачі в стані, не гіршому порівняно з тим, в якому вона була надана в оренду.

12.05.2016 року Луцька міська рада надіслала на адресу відповідача лист №1.1-11/2909 «Про повернення земельної ділянки Луцькій міській раді» з актом приймання - передачі земельної ділянки з оренди (а.с.21).

Відповідно до листа ГУ ДФС у Волинській області від 06.02.2018 року №1276/1003-20-13-03-11 орендна плата за земельну ділянку ФОП Москвичем Д.К. не сплачується (а.с.22).

Згідно з інформацією Луцької міської ради (лист від 13.02.2018 року №1.1.9/1105) земельна ділянка є вільною від будь-яких тимчасових чи капітальних будівель, споруд та огорожі (а.с.23).

Відповідно до листа ГУ ДФС у Волинській області від 02.04.2018 року, на підставі ст.101 Податкового кодексу України ФОП Москвичу Д.К. 21.02.2017 року списано безнадійний борг в сумі 122 620 грн. 47 коп. Останній платіж надходив у 2012 році. У 2013 - 2017 роках сплата відсутня (а.с.73).

Докази повідомлення позивача в порядку п.8 договору, ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про намір продовжити його дію, укладення договору на виконання рішення міської ради від 01.04.20110 року №56/164 «Про продовження договору оренди земельної ділянки на новий термін підприємцю Москвичу Д.К. для будівництва та обслуговування торгового закладу на пр. Відродження,7а», в матеріалах справи відсутні. Орендна плата відповідачем не сплачується. Земельна ділянка вільна від забудови, не повернута орендодавцю, що відповідачем не спростовано.

Згідно ст. 35 Закону України "Про оренду землі" спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

В статті 2 ЗУ "Про оренду землі" (далі - Закону) зазначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 1 Закону встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Частинами 1-5 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Водночас, в п.6 ст.33 Закону зазначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (п.8, п.11 ст. 33 Закону України « Про оренду землі»).

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

В обох із зазначених випадків поновлення договору оренди землі, передбачених ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», обов'язковим є укладення додаткової угоди.

Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов'язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

До підписання додаткової угоди орендодавець має право на позов про звільнення земельної ділянки, а орендар про спонукання до укладення додаткової угоди.

Отже, позивачем доведено невиконання відповідачем обов'язків за договором. Відповідач користування земельною ділянкою, сплату орендних платежів не довів, доказів звернення до позивача з пропозицією підписати додаткову угоду про продовження дії договору, звернення з аналогічним позовом до суду не подав.

Аналогічна правова позиція щодо поновлення договору оренди викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року у справі №920/739/17, постанові ВП ВС від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц, постанові КГС ВС від 21.11.2018 року у справі № 924/97/18.

Згідно ч.2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Про повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі дійшов висновку Рівненський апеляційний господарський суд у постанові №918/1217/16 від 28.02.2017 року та ВГС України у постанові №918/1217/16 від 11.05.2017 року.

Згідно з п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно з ч. 3 ст. 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Приписами ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, докази пролонгації договору в матеріалах справи відсутні, відповідач не повернув спірну земельну ділянку, вимоги позивача є підставні та підлягають до задоволення.

Враховуючи, що спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на нього згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. 792 ЦК України, ст.116, 124, 212 ЗК України, ст.ст. 1, 2, 12, 25, 31, 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2. Зобов'язати фізичну особу - підприємця Москвича Дмитра Кузьмовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути Луцькій міській раді (вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Луцьк, ) земельну ділянку площею 195кв.м., кадастровий номер 221990010, розташовану за адресою: просп. Відродження,7а в м. Луцьку, по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Москвича Дмитра Кузьмовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Прокуратури Волинської області (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, ) 1 762 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот шістдесят чотири грн. 00 коп.) в повернення витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст.. 256 ГПК України.

Повний текст рішення

складений 21.02.2019року

Суддя А. М. Кравчук