УХВАЛА

19 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 911/1418/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм",

від боржника - не з'явився,

ліквідатор - арбітражний керуючий Земницький Д.П. - не з'явився,

скаржник - Головне управління ДФС у Київській області

від скаржника - Якимчук О.П. дов. № 33/10-36-10-11 від 11.02.2019,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 04.07.2018

у складі судді: Лопатіна А.В.,

та постанову Київського апеляційного господарського суду

від 27.09.2018

у складі суддів: Остапенко О.М. (головуючий), Верховець А.А., Сотніков С.В.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм",

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.05.2017 порушено провадження у справі № 911/1418/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм".

Постановою Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № 911/1418/17 ТОВ "Укрполіскорм" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута.

18.05.2018 до Господарського суду Київської області надійшла заява Головного управління ДФС у Київській області з кредиторськими вимогами на суму 78 194, 39 грн., які згідно поданих заявником документів, заявлено як такі, що виникли в період з 30.07.2017 по 30.12.2017, на підставі поданої боржником до контролюючого органу декларації № від 20.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2018 у справі № 911/1418/17 заявлені кредиторські вимоги Головного управління ДФС у Київській області до боржника на суму 78 194, 39 грн., відхилено як такі, що заявлені після визнання боржника банкрута.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2018 у справі № 911/1418/17 в частині відхилення кредиторських вимог Головного управління ДФС у Київській області до боржника на суму 78 194, 39 грн., залишено без змін.

Приймаючи таке рішення, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута в особі його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами Закону про банкрутство. Такими випадками є зобов'язання з оплати витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Судами встановлено, у боржника наявний поточний податковий борг на суму 78 194, 39 грн., нарахований за період з 30.07.2017 по 31.12.2017.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що заявлені контролюючим органом вимоги зі сплати податку на землю та орендної плати є за своєю правовою природою різновидами податків, що не можна ототожнювати з витратами, в розумінні ст. ст. 38, 45 Закону про банкрутство, тобто з витратами, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2018 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2018 Головне управління ДФС у Київській області звернулось з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів в частині відхилення заявлених кредиторських вимог контролюючого органу, з вимогою включити кредиторські вимоги у розмір 78 194, 39 грн., до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій приписів ст. ст. 74, 76, 86, 236, 238 ГПК України, ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Верховного Суду від 28.12.2018 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Жукова С.В. касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області прийнято до провадження, відкрито касаційне провадження, повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду касаційної скарги; надано строк для подання відзивів.

У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №911/1418/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоуса В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2019.

Розглянувши в судовому засіданні 19.02.2019 матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника кредитора, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі № 911/1418/17 з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, спірним питанням у даній справі є визначення правової природи податкового боргу, нарахованого боржнику в період після визнання його банкрутом та введення щодо нього ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Поряд з цим, в провадженні Верховного Суду перебуває справа № 910/14827/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія" за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.05.2018, якою ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 щодо часткового задоволення кредиторських вимог ГУ ДФС у Київській області, залишено без змін.

Приймаючи у справі №910/14827/16 рішення про визнання грошових вимог податкової інспекції в частині нарахованої боржнику пені в розмірі 4 679, 88 грн., суди попередніх інстанцій виходили з того, що спірні вимоги в цій частині є за своєю правовою природою штрафними санкціями за невиконання боржником податкових зобов'язань, які виникли в період з 31.05.2016 та до моменту порушення ухвалою суду від 22.08.2016 щодо ТОВ "Торгово-промислова компанія" справи про банкрутство, а тому підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу.

Відхиляючи грошові вимоги контролюючого органу на суму 214 262, 67 грн. податкового боргу, суди дійшли висновку, що спірні вимоги в цій частині нараховані за період з 30.09.2016 по 30.12.2017, тобто після визнання ТОВ "Торгово-промислова компанія" банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури постановою суду від 05.09.2016, а тому не можуть бути визнані господарським судом в силу положень частини 1 статті 38 Закону про банкрутство, якою обмежено виникнення податкових зобов'язань боржника періодом до введення щодо нього ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Так, судом встановлено, що у провадженні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду знаходилась справа № 911/254/16 про розгляд кредиторських вимог Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Приватного акціонерного товариства "Альба Україна", в якій Верховний Суд зробив висновок про те, що у суб'єкта господарювання після прийняття постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури можуть виникати нові зобов'язання зі сплати податків і зборів, але не може здійснюватися нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості, то, відповідно, і не припиняє заходів, що стали наслідком подання декларації з податку на додану вартість та звітів з ЄСВ (пункт 47 Постанови ВС). Верховний Суд дійшов висновку про правомірність визнання судом апеляційної інстанції грошових вимог податкової інспекції на суму 15 005 995, 90 грн. податку на додану вартість, єдиного соціального внеску та податку з орендної плати з юридичних осіб, що виникли в період після відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №908/6036/14, від 14.06.2018 у справі №918/169/16, від 19.07.2018 у справі №911/2987/13, від 26.07.2018 у справі №918/54/16 Верховний Суд дійшов висновку, що заявлені податковою інспекцією грошові вимоги до боржника щодо сплати податкового боргу, в тому числі податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та земельного податку (орендної плати з юридичних осіб), нараховані за період після визнання боржника банкрутом, а тому такі вимоги не є поточними та не можуть сплачуватися боржником в силу імперативних приписів частини 1 статті 38 Закону про банкрутство, якими встановлено обмеження щодо виникнення у боржника додаткових зобов'язань, в тому числі щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) в період після визнання боржника банкрутом та введення щодо нього ліквідаційної процедури.

При цьому, ухвалою колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 справу № 910/14827/16 передано на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з підстав необхідності узгодження практики застосування положень частини 1 статті 38 Закону про банкрутство при розгляді грошових вимог, заявлених контролюючим органом на підставі податкових зобов'язань боржника в період після визнання його банкрутом у справі про банкрутство.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України (у визначеній редакції), провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, дійшла висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі №911/1418/17 за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 до вирішення Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ про банкрутство справи № 910/14827/16.

Керуючись п.7 ч.1 ст. 228, п.11 ч.1 ст. 229, ст.ст.234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 911/1418/17 за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 до вирішення Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ про банкрутство справи № 910/14827/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук