Справа № 909/964/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.02.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора дочірнього підприємства "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 03-01/047 від 20.08.18 (вх№16361/18) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника на його керівника у справі

за заявою Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську

вул.Незалежності, 20, м.Івано-Франківськ, 76000

про банкрутство дочірнього підприємства "Цифрові технології - монтаж"

вул.Левинського 2А, м.Івано-Франківськ, 76000

учасники у справі про банкрутство:

від ОСОБА_2: ОСОБА_3 - адвокат

від Головного управління ДФС в Івано-Франківській області: ОСОБА_4 - представник

ВСТАНОВИВ: в провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за заявою ДПІ у м.Івано-Франківську про банкрутство ДП "Цифрові технології - монтаж".

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.16 ДП "Цифрові технології - монтаж" визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1.

29.10.2018 до господарського суду від ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшла заява №03-01/047 від 20.08.18 (вх№16361/18) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника на його керівника - ОСОБА_2, яку згідно з ухвалою від 02.11.2018, призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.11.2018.

21.11.2018 господарський суд Івано-Франківської області постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення розгляду справи на 17.12.2018.

14.12.2018 до господарського суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву ліквідатора (вх. №19655/18).

17.12.2018 від ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" електронною поштою надійшло клопотання (вх. №19678/18) про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.01.2019, суд відмовив в задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 про розгляд заяви без її участі, визнав участь арбітражного керуючого ОСОБА_1 обов'язковою в наступному судовому засіданні, яке відклав на 10.01.2019.

В судовому засіданні 10.01.2019 оголошено перерву до 31.01.2019.

31.01.2019 (в судовому засіданні) представником ОСОБА_2 подано клопотання (вх. №1679/19) про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву.

31.01.2019 господарський суд Івано-Франківської області постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 28.02.2019.

31.01.2019 до господарського суду від ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшли пояснення по справі (вх№ 1682/19).

31.01.2019 від ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх№ 1681/19) про розгляд поданої нею заяви без її участі.

В судове засіданні 28.02.2019 ліквідатор ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражний керуючий ОСОБА_1 не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення заяви ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника на його керівника - ОСОБА_2 заперечив з огляду на її безпідставність та необґрунтованість, просив суд в її задоволенні відмовити.

Представник кредитора - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області заяву ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника на його керівника - ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та подану ліквідатором заяву, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

Згідно Статуту боржник - ДП "Цифрові технології - монтаж" є юридичною особою з статутним капіталом 35000 грн, що складає 100% частки статутного капіталу підприємства, якою володіє ТОВ "Цифрові технології - Захід".

Згідно п.9.1 Статуту вищим органом управління підприємства є засновник, який обирає директора підприємства.

Директор у відповідності до п.9.4 та п.9.4.1 Статуту є виконавчим органом підприємства, що здійснює управління його поточною діяльністю та вирішує усі питання діяльності підприємства, крім тих, що віднесені до компетенції засновника.

Директор підзвітний засновнику і організовує виконання його рішень. Контроль за фінансовою та господарською діяльністю підприємства здійснюється уповноваженим на це органом засновника (п.9.4.2 та 9.5 Статуту).

Відповідно до ч.1 ст.619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно ч.1 ст.215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, суб'єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб'єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб'єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (ч.3 ст.215 ГК України).

В ч.5 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобовязаннями боржника у звязку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У даній справі, звертаючись з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника на його керівника - ОСОБА_2, ліквідатор ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражний керуючий ОСОБА_1 посилається на те, що керівник боржника ухилявся від сплати податків, не подавав фінансову та податкову звітність, укладав фіктивні договори, що призвело до неефективної роботи підприємства.

При цьому, ліквідатор посилається на такі судові рішення:

- постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.12.2011 у справі № 0907/1-943/2001, якою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу про його обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.212, ч.ч.1, 2 ст.366, ч.2 ст.191 Кримінального кодексу України, - закрито на підставі ст.1 Закону України "Про амністію",

- постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 у справі № 809/1074/13-а, якою стягнуто з ДП "Цифрові технології - монтаж" в дохід Державного бюджету 26381 грн боргу, що виник в зв'язку з несплатою податку на прибуток та податку на додану вартість за 2010 - перший квартал 2011 року, 11390 грн штрафних санкцій за неподання податкової звітності за період з серпня 2011 по травень 2012, 14674 грн 04 коп штрафних санкцій за прострочення сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, 510 грн штрафних санкцій по податку на доходи за найманих працівників та 2053 грн 89 коп пені. Всього 55008 грн 93 податкового боргу,

- постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 у справі № 2а-2384/11/0970, якою стягнуто з ДП "Цифрові технології - монтаж" в дохід Державного бюджету 1041877 грн 09 коп боргу, що виник станом на 14.12.2014. та складається з податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 309493 грн 27 коп, штрафних санкцій - 159423 грн 26 коп, пені - 255 грн 64 коп та з податкових зобов'язань з податку на прибуток, що включає податкові зобов'язання на суму 383434 грн 73 коп, штрафні санкції - 187516 грн, пеню - 1754 грн 19 коп.

Разом з тим, постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.12.2011 у справі № 0907/1-943/2001, на яку посилається ліквідатор, в матеріалах справи, а також в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня. Відкладаючи розгляд поданої ліквідатором заяви, господарський суд зобов'язував ліквідатора надати суду зазначену постанову, однак ліквідатором вимоги суду не виконано, постанову не надано, клопотань про її витребування від інших осіб не заявлено.

Натомість, до поданої ліквідатором заяви додано постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014 у справі № 1-126/2012, якою ОСОБА_2, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.191, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України, звільнено від кримінальної відповідальності в зв'язку із закінченням строків давності. В даній постанові встановлено, що будучи директором ДП "Цифрові технології - монтаж", ОСОБА_2 уклав договори на виконання підрядних ремонтних робіт навчального закладу "Журавлик", приміщення клубу та Старомізунської сільської ради в с.Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області. За результатом виконаних робіт були підписані акти приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2 та довідки про вартість виконаних підрядних робіт і витрати форми КБ-3. За результатом проведеної після виконання робіт перевірки було встановлено, що до підписаних актів були внесені роботи, які фактично не виконувались, а тому грошові кошти за них отримані ДП "Цифрові технології - монтаж" неправомірно.

Проте, слід зазначити, що правовідносини, що є предметом розгляду у справі № 1-126/2012, стосуються виключно договірних правовідносин ДП "Цифрові технології - монтаж" та КП "УКБ" Долинської РДА, з яким укладались договори на виконання підрядних ремонтних робіт. Будь-яких доказів того, що дії директора ДП "Цифрові технології - монтаж" ОСОБА_2, що мали місце у 2008 році, пов'язані з включенням до актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт, що не були виконані, призвели до неплатоспроможності боржника ліквідатором не подано.

Як визначено в п.3.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006, визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв'язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов'язкові платежі. У ході визначення ознак дій з доведення до банкрутства аналізується рівень забезпечення зобов'язань кредиторів за період проведення аналізу.

У ході визначення ознак дій з доведення до банкрутства аналізується рівень забезпечення зобов'язань кредиторів за період проведення аналізу.

Рівень забезпечення зобов'язань кредиторів характеризується такими показниками:

- забезпечення зобов'язань боржника всіма його активами (відношення суми активів боржника до суми його зобов'язань);

- забезпечення зобов'язань боржника його оборотними активами (відношення оборотних активів до суми зобов'язань боржника);

- розмір чистих активів (різниця між сумою активів підприємства та сумою його зобов'язань).

Під час визначення ознак дій з доведення до банкрутства заповнюється таблиця 26 "Показники для виявлення ознак дій з доведення до банкрутства".

У разі встановлення, що вищезазначені показники погіршилися протягом періоду, який аналізується, з'ясовується причина погіршення цих показників шляхом перевірки фінансово-господарських договорів підприємства.

Економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатися такий фінансово-економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану, зокрема:

- підписання завідомо невигідних для підприємства (у тому числі фіктивних) договорів;

- необґрунтованої виплати грошових коштів, необґрунтованої передачі третім особам майна;

- прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат;

- заплутування звітності, знищення документів або інформації, унаслідок чого неможлива ефективна робота підприємства тощо.

Крім того, необхідно проаналізувати заходи, ужиті керівництвом підприємства, щодо стягнення заборгованості (повнота та своєчасність проведеної претензійно-позовної роботи) та своєчасності розв'язання проблем у виробничому процесі тощо.

Навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства можна визначити за такими основними ознаками:

- зменшення розміру, приховування та заниження оцінки майна, яке знаходиться у розпорядженні підприємства;

- штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості;

- продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів (особлива увага приділяється договорам відчуження майна або оренди майна, зокрема перевіряється відповідність ціни

- реалізації ринковій та наявність дозволу на вказані операції органу, уповноваженого управляти майном);

- продаж товарів (робіт, послуг), які виготовляє підприємство, за ціною, нижчою за собівартість, без належних економічних підстав (наприклад, регульована ціна реалізації, яка корегується за рахунок коштів державної підтримки; продаж за передоплатою;

- тимчасове зниження ціни в рекламних цілях; продаж морально застарілої продукції; продаж продукції, що не користується попитом; продаж товарних залишків готової продукції для перепрофілювання або запуску нового виробництва; продаж товарних залишків (сезонної продукції) у зв'язку із закінченням сезону тощо);

- у разі збиткової діяльності підприємства спрямування отримуваних грошових засобів та інвестицій на закупівлю товарів, робіт, послуг, безпосередньо не задіяних у виробничо-господарській діяльності;

- необґрунтоване зменшення або збільшення штату підприємства.

З вказаного випливає, що пред'являючи позов про покладення субсидіарної відповідальності за зобовязаннями боржника, ліквідатор повинен здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності боржника та довести, що саме дії особи, до якої пред'явлено позов, призвели до його неплатоспроможності.

Однак, ліквідатором ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражним керуючим ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано жодних доказів, які б свідчили про проведення нею фінансово-господарського аналізу діяльності боржника.

В матеріалах справи відсутні баланси боржника, його фінансові звіти, інформація про наявність та рух коштів на його рахунках тощо.

Жодних клопотань від ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 про витребування необхідних для розгляду поданої нею заяви документів від інших осіб в зв'язку з неможливістю їх самостійного отримання, ліквідатором не заявлялось.

Посилаючись в своїй заяві на постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах № 2а-2384/11/0970 та № 0907/1-943/2001, якими з ДП "Цифрові технології - монтаж" стягнуто податковий борг, ліквідатор не наводить доказів того, що несплата податкового боргу є наслідком дій саме директора боржника, а не пов'язана з відсутністю грошових коштів та майна у боржника, який як юридична особа у відповідності до ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

За приписами ст.7 та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

В порушення зазначених правових норм, ліквідатором ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражним керуючим ОСОБА_1 не доведено факту доведення боржника до банкрутства внаслідок дій його керівника ОСОБА_2, а тому правові підстави для покладення на нього субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника у даному випадку відсутні.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви ліквідатора ДП "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 9, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.7, 13, 14, ч.6 ст.12, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ліквідатора дочірнього підприємства "Цифрові технології - монтаж" арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 03-01/047 від 20.08.18 (вх№16361/18) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в строк, визначений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 11.03.2019.

Суддя О.В. Рочняк