СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Справа № 905/2752/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.

представники сторін та інших учасників провадження у справі до судового засідання не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (вх. №1317 Д/2) на ухвалу постановлену Господарським судом Донецької області об 11 годині 08.11.2018 (повний текст складено 13.11.2018) у складі судді Тарапати С.С. у приміщенні Господарського суду Донецької області (м. Харків) у справі № 905/2752/17

за заявою ПАТ "Енергобанк" () 04071, м. Київ, вул. Воздвіженська, будинок 56

про банкрутство ТОВ "Європа-Факторинг", м. Краматорськ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.12.2017 за результатами підготовчого засідання порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ", м. Краматорськ на підставі ст. 95 Закону про банкрутство; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Донецької області від 14.12.2017 ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" () м. Краматорськ визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором призначений Зулкорнєєв Іван Олександрович.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 20.12.2017 оприлюднене повідомлення №48047 про визнання банкрутом ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" і відкриття ліквідаційної процедури.

30.03.2018 до канцелярії Господарського суду Донецької області надійшла заява ПАТ "Енергобанк" (), м. Київ №549/5 від 26.03.2018 з грошовими вимогами на загальну суму 190 499 710,54 грн, що забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.11.2018 заяву ПАТ "Енергобанк" (), м. Київ з грошовими вимогами до боржника від 26.03.2018 №549/5 задоволено частково.

Визнано вимоги ПАТ "Енергобанк", м. Київ на загальну суму 8 223 732,57грн, з яких: 6 150 000,00грн - заборгованість за кредитом, 1 981 288,00 грн - проценти за користування кредитом, 92 444,57 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

В іншій частині заяви ПАТ "Енергобанк", м. Київ відмовлено.

Витрати ПАТ "Енергобанк", м. Київ по сплаті судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника в сумі 3 524,00грн. включено до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвалено ліквідатору окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ", м. Краматорськ в сумі 8 223 732,57грн, як такі, що забезпечені заставою майна боржника, та відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром обтяжень рухомого майна, а також внести до першої черги реєстру вимог кредиторів витрати кредитора по сплаті судового збору в сумі 3 524,00грн. в порядку ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

ПАТ "Енергобанк" не погодився з ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.11.2018 та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.11.2018 у справі № 905/2752/17 повністю та постановити нову, якою включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Європа Факторинг" вимоги ПАТ "Енергобанк" в розмірі 190499710,54 грн позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою, відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Судовий збір в розмірі 3524,00 грн за подачу даної заяви включити до першої черги вимог кредиторів ТОВ "Європа - Факторинг".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 (у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В. витяг з протоколу 15.01.2019) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Енергобанк" та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 21.02.2019, яке за клопотанням ПАТ "Енергобанк" ухвалою суду призначено в режимі відео конференції з Печерським районним судом м. Києва.

Від ліквідатора ТОВ "Європа-Факторинг" надійшов відзив (вх. 1605 від 14.02.2019) на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін. Наводить обґрунтування своєї позиції у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 оголошено про перерву в судовому засіданні до 06.03.2019 та за клопотанням апелянта ухвалено Господарському суду Київської області забезпечити проведення відео конференції у справі № 905/2752/17.

У зв'язку з відпустками судді Мартюхіної Н.О. та судді Плахова О.В. на підставі розпорядження керівника Східного апеляційного господарського суду автоматизованою системою розподілу судових справ (скарг) визначено склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В. (витяг з протоколу від 05.03.2019).

Від заявника апеляційної скарги надійшла заява (вх. 455 від 05.03.2019), в якій він просить суд відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника до судового засідання.

В судове засідання 06.03.2019 сторони та інші учасники провадження у справі не направили уповноважених представників, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання заявника апеляційної скарги про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, з урахуванням наступного.

Відповідно до частини 3 статті 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатосроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи апеляційне провадження відкрито 15.01.2019, отже встановлений процесуальним законом строк розгляду справи судом апеляційної інстанції спливає 16.03.2019.

У розгляді справи неодноразово оголошувалось про перерву. Крім того, судом двічі задовольнялись клопотання апелянта щодо забезпечення участі представника банку в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні судів, до яких, як вказував апелянт, зручно з'явитись його представнику.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Також суд звертає увагу на те, що банк має можливість у разі необхідності забезпечити явку до судового засідання іншого представника юридичного відділу.

Крім того, явка представників сторін до судового засідання не визнавалась судом обов'язковою.

Апелянт не навів доводів , які б доводили що неможливо проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Зважаючи на викладене з урахуванням строків розгляду апеляційної скарги, те, що при розгляді справи оголошувалось про перерви в судових засіданнях, явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представників сторін та заявника апеляційної скарги

Розглянувши матеріали справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вимогам закону в межах вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, з урахуванням наступного.

Як вбачається із заяви про визнання кредиторських вимог, ПАТ "Енергобанк" просить визнати його кредитором ТОВ "Європа Факторинг" в розмірі 190 499 710,54 грн та включити до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "Енергобанк" м. Київ в розмірі 190499710,54 грн позачергово, як вимоги забезпечені заставою майна боржника, та 3524,00грн (судовий збір за подачу даної заяви) - до першої черги вимог кредиторів, відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується учасниками провадження вимоги ПАТ "Енергобанк" м. Київ в сумі 190499710,54 грн виникли на підставі:

- договору кредитної лінії №1010-02 від 07.10.2010, укладеного між ПАТ "Енергобанк" (Банк) та ТОВ "МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ" (Позичальник) (в подальшому із змінами та доповненнями), відповідно до умов якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 3500000,00 дол. США.

В забезпечення виконання умов вказаного договору між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" укладені наступні договори:

1. Договір застави №3 від 27.12.2013 (далі - Договір застави 1).

Предметом застави є акції прості іменні ПАТ "Ясна Поляна", в кількості 163 464 штуки, вартість яких оцінена сторонами у 1144250,00грн.

2. Договір застави №5 від 28.02.2014 (далі - Договір застави 2).

Предметом застави є акції прості іменні ТОВ "Ясна Поляна", в кількості 428 572 штуки, вартість яких оцінена сторонами у 3000000,00грн.

Договорами застави забезпечується виконання Позичальником зобов'язань по поверненню Банку кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів на умовах та в строки, що передбачені та /або випливають з Кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 у справі №17/377 за позовом ПАТ "Енергобанк" до ТОВ "МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ", ТОВ "Калкан" про стягнення солідарно суми боргу, з відповідачів стягнуто солідарно борг в розмірі 29506411,80 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2012 вказане рішення залишено в силі.

Станом на 13.12.2017 сума заборгованості за кредитним договором № 1010-02 від 07.10.2010 становить 2392103,07 доларів США, що дорівнює 65010438,70 грн за курсом Національного банку України, з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом - 2251794,97 доларів США, або 61197270,59 грн;

- прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 140308,10 доларів США, або 3813168,11 грн.

- договору надання споживчого кредиту лінії №20836 від 05.08.2008, укладеного між ПАТ "Енергобанк" (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) (в подальшому із змінами та доповненнями).

14.12.2010 між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС" укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 20836 від 05.08.2008. Відповідно до умов якої, на підставі договору про переведення боргу на іншу особу від 13.12.2010, укладеного між ПАТ "Енергобанк", ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС" та ОСОБА_2, сторони домовились викласти зміст Договору №20836 від 05.08.2008, в наступній редакції, зокрема, Кредитор - ПАТ "Енергобанк", а Позичальник - ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС".

Згідно умов Договору №20836 від 05.08.2008 Банк відкрив Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування у розмірі 14029683,85грн. (відповідно до додаткової угоди від 14.12.2010)

В забезпечення виконання умов Договору №20836 від 05.08.2008 між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" укладено договір застави №3 від 28.02.2014.

Відповідно до умов вказаного договору застави предметом застави є акції прості іменні ПАТ "Ясна поляна", в кількості 785714 штук, вартість предмет застави сторонами оцінено 5500000,00грн.

Договором застави забезпечується виконання Позичальником зобов'язань по поверненню Банку кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів на умовах та в строки, що передбачені та /або випливають з Кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2012 у справі №5011-35/8885 за позовом ПАТ "Енергобанк" до ТОВ "Кіностудія "Ялта-Фільм", ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС", ТОВ "Артпласт Трейд", ТОВ "Артлайн" про стягнення солідарно суми боргу, стягнуто солідарно борг у розмірі 1451771,93 грн (рішення набрало законної сили).

Станом на 13.12.2017 сума заборгованості за кредитним договором №20836 від 05.08.2008 становить 1539883,48 доларів США - 41849576,57 грн (за курсом НБУ на 13.12.2017 - 27,177106 грн за 1 дол. США) з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом - 1347831,11 доларів США - 36630148,95 грн;

- прострочена за процентами за користування кредитом - 192052,37 доларів США - 5219427,62 грн.

- кредитного договору № 1212-02 від 27.12.2012, укладеного між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "АРТПЛАСТ ІНВЕСТ", відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 1170000,00 доларів США.

В забезпечення виконання умов вказаного договору, між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" укладено наступні договори:

1. Договір застави № 4 від 28.02.2014, предметом застави якого є акції прості іменні ПАТ "Ясна Поляна", в кількості 85714 штук, вартість предмета застави оцінена сторонами у 600000,00 грн.

2. Договір застави № 6 від 28.08.2014, предметом застави якого є акції прості іменні ПАТ "Ясна Поляна", в кількості 2239394 штук, вартість предмет застави оцінена сторонами 15675760,00грн.

Договорами застави забезпечується виконання Позичальником зобов'язань по поверненню Банку кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів на умовах та в строки, що передбачені та /або випливають з Кредитного договору.

Станом на 13.12.2017 сума заборгованості за договором № 1212-02 від 27.12.2012 становить 1776305,06 доларів США - 48274830,77грн. (за курсом НБУ на 13.12.2017 27,177106 грн за 1 долар США) з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом - 1124717,26 доларів США - 30566560,20 грн;

- поточна заборгованість за процентами за користування кредитом 5207,59 доларів США - 141527,23 грн;

- прострочена за процентами за користування кредитом - 646380,20 доларів США - 17566743,21грн.

- Кредитного договору №1009-07 від 14.09.2010, укладеного між ПАТ "Енергобанк" (Банк) - ТОВ "Компанія "Енерготрейд" (Позичальник), відповідно до якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 6150000,00 грн.

В забезпечення виконання умов вказаного договору між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" укладено договір застави №1 від 31.03.2014 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до умов вказаного договору застави предметом застави є акції прості іменні ПАТ "Ясна Поляна", в кількості 3000000 штук, які оцінені сторонами 21000000,00 грн.

Договором застави забезпечується виконання Позичальником зобов'язань по поверненню Заставодержателеві кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів на умовах та в строки, що передбачені та /або випливають з Кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2012 у справі № 5011-21/127-2012 за позовом ТОВ "Компанія "Енерготрейд" про стягнення суми боргу, стягнуто борг в розмірі 8389847,52 грн, з яких:

Станом на 13.12.2017 сума заборгованості за кредитним договором №1009-07 від 14.09.2010 складає 35364864,50 грн, з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом - 6150000,00 грн;

- поточна заборгованість за процентами за користування кредитом - 76664,38 грн.;

- прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 8397704,51грн;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів - 11448584,58 грн;

- пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 9291911,03 грн.

Отже, за заявленими кредитором вимогами банкрут - ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" є майновим поручителем згідно вищевказаних договорів застави №3 від 27.12.2013, №5 від 28.02.2014, №3 від 28.02.2014, №4 від 28.02.2014, №6 від 28.08.2014 та №1 від 31.03.2014, якими забезпечено виконання вищевказаних кредитних договорів №1010-02 від 07.10.2010, №20836 від 05.08.2008, №1212-02 від 27.12.2012 та №1009-07 від 14.09.2010, укладених кредитором з іншими позичальниками.

Як встановлено місцевим господарським судом та не спростовано учасниками провадження 24.02.2015 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ" ();

20.11.2014 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС" ();

11.12.2017 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "АРТПЛАСТ ІНВЕСТ" ().

Дана інформація підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд першої інстанції, відмовляючи у визнанні вимог ПАТ "Енергобанк", вважав, що оскільки ПАТ "Енергобанк" до ліквідації позичальників: ТОВ "МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ", ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС" та ТОВ "АРТПЛАСТ ІНВЕСТ" до заставодателя - ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" із вимогою щодо стягнення на передане в заставу майно не звертався, тому заявлені вимоги, що ґрунтуються на договорі кредитної лінії №1010-02 від 07.10.2010, укладеного між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ" (Позичальник), договору надання споживчого кредиту лінії №20836 від 05.08.2008, укладеного між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС" (з урахуванням додаткової угоди до договору), кредитного договору № 1212-02 від 27.12.2012, укладеного між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "АРТПЛАСТ ІНВЕСТ" є безпідставними.

Крім того, ПАТ "Енергобанк" заявлені вимоги, які ґрунтуються на кредитному договорі №1009-07 від 14.09.2010, укладеному між ПАТ "Енергобанк" (Банк) - ТОВ "Компанія "Енерготрейд" (Позичальник):

- прострочена заборгованість за кредитом - 6 150 000, 00 грн;

- поточна заборгованість за процентами за користування кредитом - 76 664,38 грн;

- прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 8 397 704,51 грн;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів - 11 448 584,58 грн;

- пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 9 291 911, 03 грн.

Господарський суд першої інстанції заявлені вимоги, що ґрунтуються на кредитному договорі №1009-07 від 14.09.2010, визнав частково, а саме:

на суму 8 223 732,57грн, з яких: 6 150 000,00грн - заборгованість за кредитом, 1 981 288,00 грн - проценти за користування кредитом, 92444,57 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Відмовляючи в частині зазначених вимог, які ґрунтуються на договорі №1009-07 від 14.09.2010, суд зазначив, що в силу ч. 2 ст.258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік. Судом враховано, що ліквідатором боржника подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Судом встановлено, що вимоги щодо пені за користування кредитом в сумі 9291911,03 грн заявлені кредитором за межами даного строку, а тому суд, керуючись статтею 267 Цивільного кодексу України, за заявою ліквідатора від 02.10.2018 застосував наслідки спливу позовної давності та відмовив в цій частині вимог.

Відмовляючи в частині нарахованих на заявлених процентів за користування кредитом, суд першої інстанції керувався правовими висновками Великої Палати Верховного Суду : що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Так, пунктом 3.4. кредитного договору встановлений кінцевий термін повернення кредиту до 05.09.2012. Судом першої інстанції зазначено, що в мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2012 встановлено, що "позивач - ПАТ "Енергобанк" скористався умовами п.4.7 та направив відповідачеві повідомлення-вимогу від 05.04.2011 №05.1/01-976 про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором (відправлена відповідачеві 06.04.2011)".

Заявлені вимоги в частині основної заборгованості за кредитом в розмірі 6 150 000 грн визнані судом в повному обсязі, як такі що підтверджені належними доказами та доведені у відповідності до вимог процесуального закону.

ПАТ "Енергобанк" в апеляційній скарзі вважає, що вимоги забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, повинні визначатись у розмірі на час порушення справи про банкрутство з урахуванням положень цивільного законодавства, які регулюють виникнення зобов'язань застави (іпотеки), зокрема, статей 572, 575, 589 ЦК України, статті 19 Закону України "Про заставу", статей 7.11 Закону України "Про іпотеку".

На думку апелянта, суд першої інстанції повинен був перевірити законність та обґрунтованість грошових вимог забезпеченого кредитора до боржника та наявність у боржника предмета забезпечення. Законодавство про банкрутство не пов'язує включення до реєстру вимог забезпечених заставою майна боржника із встановленням договірної вартості предмета забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави.

Як вважає апелянт, визнання та включення до реєстру вимог кредитора - заставодержателя окремо, як таких, що задовольняються позачергово, повинно враховуватись так, як визначив ці вимоги кредитор - заставодержатель згідно поданої ним заяви та реальний розмір заборгованості за кредитним договором, існуючий на момент подання заяви кредитора та з огляду на час порушення справи про банкрутство.

Апеляційний господарський суд вважає законними та обґрунтованими висновки місцевого господарського суду, покладені в основу оскаржуваної ухвали, а доводи апелянта безпідставними та такими, що полягають виключно у наведенні загальних норм права без зазначення конкретних порушень, які припустив суд. Апелянтом не наведено які саме порушення допустив місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали та які норми права невірно застосував.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Відповідно до ч. 9 ст. 45 вказаного Закону погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Визначення забезпеченого зобов'язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, здійснюється з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов'язань (зокрема, статей 572, 583, 584, 589 Цивільного кодексу України, Закону України "Про заставу", Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ст. 509, 510 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 ст. 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у ч.2 ст.11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом ч.1 ст.584 Цивільного кодексу України, частини першої статті 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушення зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (ч. 2 ст.589 Цивільного кодексу України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

В силу ст. 609 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи, крім вказаних в цій статті випадків.

Підстави припинення поруки визначені у статті 559 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За загальним правилом, закріпленим в статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, будь-які забезпечувальні зобов'язання, що випливають з основного зобов'язання, не повинні припинити свою дію у разі, якщо основне зобов'язання залишилось невиконаним, оскільки за змістом статей 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Разом з цим статтею 609 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється у зв'язку з ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Укладаючи договір поруки, поручитель приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником, у тому числі й ті, що виникають внаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним поручителем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок поручителя з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації боржника за цим зобов'язанням (за кредитним договором) з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим зобов'язанням (договором) не є підставою для припинення поруки, якщо кредитор реалізував своє право на отримання коштів за договором кредиту шляхом звернення до суду з позовною заявою до поручителя до моменту припинення юридичної особи - боржника.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 904/1163/15.

Зважаючи на те, що місцевим господарським судом встановлено, що

24.02.2015 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ" ();

20.11.2014 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС" ();

11.12.2017 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "АРТПЛАСТ ІНВЕСТ" ().

Дана інформація підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ПАТ "Енергобанк" до ліквідації позичальників: ТОВ "МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ", ТОВ "АРТПЛАСТ ПЛЮС" та ТОВ "АРТПЛАСТ ІНВЕСТ" до заставодавця -ТОВ "ЄВРОПА-ФАКТОРИНГ" із вимогою щодо стягнення на передане в заставу майно не звертався .

Зазначені обставини не спростовані ПАТ "Енергобанк" (заявником апеляційної скарги) та не надано доказів протилежного.

З урахуванням наведеного апеляційний господарський суд вважає законним та обґрунтованим висновки місцевого господарського суду про відмову у визнанні вимог ПАТ "Енергобанк" в цій частині.

Апеляційний господарський суд вважає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про часткову відмову у задоволенні вимог, які ґрунтуються на кредитному договорі №1009-07 від 14.09.2010, укладеному між ПАТ "Енергобанк" (Банк) - ТОВ "Компанія "Енерготрейд" (Позичальник). Так, на думку апеляційного господарського суду суд першої інстанції правомірно врахував, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Отже, зважаючи на встановлений Господарським судом м. Києва від 17.05.2012 факт того, що - ПАТ "Енергобанк" скористався умовами п.4.7 та направив відповідачеві повідомлення-вимогу від 05.04.2011 №05.1/01-976 про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором (відправлена відповідачеві 06.04.2011, суд першої інстанції правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства відмовив у визнанні частини заявлених вимог, які ґрунтуються на кредитному договорі № 1009-07 від 14.09.2010.

Також обґрунтовано та правомірно з урахуванням вимог закону та заяви ліквідатора про застосування наслідків спливу позовної давності місцевий господарський суд відмовив у визнанні частини вимог щодо пені за користування кредитом, які заявлені поза межами строку позовної давності.

Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду законна, обґрунтована, постановлена при належному, повному та об'єктивному дослідженні обставин справи та вірному застосуванні норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи, тому її вимоги залишаються без задоволення, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - без змін.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги витрати апелянта у вигляді сплаченого судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта відповідно до положень статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281, 282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.11.2018 у справі № 905/2752/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.03.2019

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Т.Д. Геза

Суддя В.В. Лакіза