ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 27-15/17-1776-2011

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Карагяур В.М.

за участю:

від позивача: не зявився;

від відповідача(скаржника): ОСОБА_1 (згідно витягу);

від Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області: ОСОБА_2 за довіреністю №35344 від 28.11.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській Області (вх. №2-804/19 від 21.02.2019р.) в порядку ст. 339-343 Господарського процесуального кодексу України по справі № 27-15/17-1776-2011

за позовом: Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_3

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський

про стягнення 221 466,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області (суддя Петров В.С.) від 06 липня 2011 р. у справі № 27-15/17-1776-2011, яке Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2011р. залишено без змін, позов Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_3 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський про стягнення 221466,70 грн. задоволено частково. Стягнуто з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_3" 80173,63 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, витрати по сплаті державного мита в сумі 801, 74 грн., 85,43 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. В задоволенні решти частини позовних вимог Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2011р. касаційну скаргу комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_3" задоволено частково. Рішення господарського суду Одеської області від 15.07.2011 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2011 зі справи № 15/17-1776-2011 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Рішенням Господарського суду Одеської області (суддя Невінгловська Ю.М.) від 16.01.2012р. позов задоволено та стягнуто з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_3" 221466, 70 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 2294,67 грн. державного мита та 236 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

У звязку з набранням рішення суду законної сили, 06.02.2012р. Господарським судом Одеської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду.

21.02.2019р. до Господарського суду Одеської області від Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський надійшла скарга на неправомірні дії посадової особи державної виконавчої служби вх. ГСОО №2-804/19 від 21.02.2019р., в порядку ст.ст. 339-342 Господарського процесуального кодексу України по справі № 27-15/17-1776-2011, згідно якої скаржник просив суд поновити процесуальний строк для подання скарги на постанову від 04.02.2019 року в.о. начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, якою було постановлено: постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року по ВП №51730259 скасувати; старшому державному виконавцю Бойченко І.С. відновити ВП №51730259 у звязку з відновленням ВП №5172961№51730259, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237720 по виконанню наказу 27-15/17-1776-2011, який видав Господарський суд Одеської області від 06.02.2012 року, про стягнення з ОСББ „Маловський на користь КП „Теплопостачання міста ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 223997,37 грн.; старшому державному виконавцю Бойченко І.С. винести постанову про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Відповідно до поданої скарги скаржник просить суд визнати неправомірними дії в.о. начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо скасування ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016р. по ВП №51730259; скасувати в повному обсязі Постанову від 04.02.2019 року в.о. начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо скасування ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року по ВП №51730259 та зобов'язати начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237720 по виконанню наказу 27-15/17-1776-2011, який видав Господарський суд Одеської області від 06.02.2012 року про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_3, грошової суми у розмірі 223997,37 грн. та провести інші необхідні дії, повязані із закінченням виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи скаргу заявник серед іншого вказує, що посадовою особою Другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області неправомірно було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, яка була винесена державним виконавцем, який не є безпосередньо підпорядкованим начальнику відділу, зазначеного органу державної влади. Крім того, заявник посилається на те, що державний виконавець Бабіч В.І. не є працівником нового відділу виконавчої служби та відповідно не є безпосередньо підпорядкованим начальнику відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 ні його заступнику ОСОБА_2

У відповідності до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.02.2019р. скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський вх. № ГСОО 2-804/19 від 21.02.2019р. передано на розгляд судді Невінгловській Ю.М.

01.03.2019 року до суду від скаржника надійшли уточнення до скарги на неправомірні дії посадової особи державної виконавчої служби вх. ГСОО №4194/19, згідно яких він просив суд скаргу задовольнити.

18.03.2019 року до суду від скаржника надійшли пояснення вх. ГСОО №5277/19, в яких ОСББ „Маловський наполягає на тому, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року була правомірно винесена, оскільки виконання рішень про задоволення вимог кредиторів юридичної особи, що перебуває в стані ліквідації, передбачено саме ліквідаційною комісією в ході ліквідаційної процедури, а не державним виконавцем, а тому, за думкою скаржника, постанова від 04.02.2019 року зазначеного в.о. начальника відділу у будь-якому випадку підлягає скасуванню.

Субєкт оскарження проти задоволення скарги заперечував з підстав викладених у поясненнях на скаргу вх. ГСОО №5264/19 від 18.03.2019 року.

Згідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України).

Як зазначає скаржник оскаржувана постанова була отримана ним 12.02.2019 року, при цьому скаргу на дії державного виконавця було подано до суду 21.02.2019 року.

Таким чином, скаржник звернувся до суду зі скаргою без пропущення встановленого законом строку, зазначеного у ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Розглянувши вищевказану скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський та надані скаржником докази в обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ст. 12 даного Закону виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

На виконанні в Суворовському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відділ) перебувало виконавче провадження №: 51730259 з виконання наказу № 27-15/17-1776-2011, який видав Господарський суд Одеської області 06.02.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_3, грошової суми у розмірі 223997,37 грн.

Старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_6 на підставі Закону України Про виконавче провадження, який діяв на той час, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року.

При цьому, державним виконавцем відділу зроблено посилання на п.9 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, що не відповідає викладеному у рішенні Суворовського районного суду м. Одеси та заяві боржника, також ОСББ Маловський не ліквідовано, а боржник перебуває в стані припинення, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб - підприємств.

Постановою від 04.02.2019 року в.о. начальника другого Суворовського відділу ДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 в ході перевірки ВП № 51730259, відповідно до ст.74 Закону України Про виконавче провадження постановлено:

- постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року ЄДРВП 51730259, скасувати;

- старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_4 відновити ВП №517360259;

- у звязку з відновленням ВП №51730259, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237720 по виконанню наказу №27-15/17-1776/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 06.02.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_3, грошової суми у розмірі 223997,37 грн., старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_4 винести постанову про поверхня виконавчого документу без прийняття до виконання;

- проводити подальші виконавчі дії відповідно до норм чинного законодавства.

Як зазначає скаржник згідно абз.2 ч.3 ст.74 Закону України Про виконавче провадження (в ред. від 19.01.2019 року) начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Отже, за думкою заявника, зазначена норма вказує, що начальник відділу ДВС може скасувати лише документ виданий підпорядкованим йому державним виконавцем, тоді як старший державний виконавець Бабіч В.І. під час винесення ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року ВП №51730259 здійснював свої повноваження в органі державної влади - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (код 35048659). При цьому, скаржник стверджує, що зазначений орган державної влади припинив свою діяльність (ліквідований) 14.02.2017р.

Однак, такі твердження скаржника судом розцінюються критично, оскільки відповідно до п. 4 наказу Міністерства юстиції України №375/5 від 15.02.2017р. про реорганізацію відділів державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області вирішено реорганізувати Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області шляхом поділу на Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області та Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області.

Крім того, п.5 зазначеного вище наказу встановлено, що новоутворені відділи державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеської області є правонаступниками відповідних реорганізованих шляхом поділу відділів державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеської області.

За таких обставин, суд зазначає, що в даному випадку не йде мова про повне правонаступництво, оскільки відбувся поділ, а тому передання виконавчих проваджень, відбувається відповідно до акту прийому-передачі, у звязку з чим правова позиція заявника з приводу винесення оскаржуваних документів працівником ліквідованого відділу за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів в обґрунтування відповідної позиції є необґрунтованою.

Отже, винесення в.о. начальником другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 постанови від 04.02.2019р. щодо скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року по ВП №51730259 є правомірним та таким що відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в контексті спірних правовідносин, підпорядкування конкретних державних виконавців визначається відповідно до внутрішніх документів, а тому посилання скаржника на відомості з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не можуть вважатися належними та допустимими доказами в обґрунтування його правової позиції.

З приводу вимог скаржника щодо зобов'язання начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Другого Суворовського відділу державної, виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237720 по виконанню наказу №27-15/17-1776/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 06.02.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_3, грошової суми у розмірі 223997,37 грн. та провести інші необхідні дії, повязані із закінченням виконавчого провадження.

Зазначена вимога задоволенню не підлягає оскільки як вбачаться з пунктів 3, 4 Постанови в.о. начальника другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від 04.02.2019 року, саме постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237720 по виконанню наказу №27-15/17-1776/2012, який видав Господарський суд Одеської області від 06.02.2012 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_3, грошової суми у розмірі 223997,37 грн. скасовано та старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_4 доручено винести постанову про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а також проводити подальші виконавчі дії відповідно до норм чинного законодавства.

Таким чином, фактично постанова від 31.01.2019р. про зобовязання скасувати яку просить скаржник, скасована та державному виконавцю доручено провести виконавчі дії відповідно до норм чинного законодавства.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський викладені у скарзі на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській Області у справі № 27-15/17-1776-2011, не підлягають задоволенню у звязку з їх не відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю, у звязку з чим, в задоволенні відповідної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 340, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський вх. №2-804/19 від 21.02.2019р. у справі №27-15/17-1776-2011- відмовити.

Ухвала набирає законної сили, в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ували складено 19.03.2019р.

Суддя Ю.М. Невінгловська