У Х В А Л А

20 березня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/576/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Ком»

про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018 у справі №927/576/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680

в особі: Регіональної філії «Донецька залізниця», вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, 84404

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Ком», вул. Музична, б.1, корп. 1, м. Чернігів, 14014

про стягнення 123290грн.

у відсутності сторін, які в судове засідання не зявились,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Ком» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018 у справі №927/576/18 до 23 жовтня 2019 року.

Заява обґрунтована тим, що Товариство перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки в 2018 році Товариство зазнало збитків на суму 1370195грн., що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток за 2018 рік від 27.02.2019. Дана обставина, за твердженням заявника, значно ускладнює виконання рішення суду вчасно.

19 березня 2019 року до справи через канцелярію суду від позивача в особі регіональної філії «Донецька залізниця» надійшли письмові пояснення від 15.03.2019.

Вказані пояснення залишаються судом без розгляду оскільки підписані представником АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 При цьому, до пояснень не надано належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 повноважень на право підписання будь-яких документів до господарського суду від імені юридичної особи. а міститься лише відмітка, що копія довіреності є в матеріалах справи. Водночас, як вбачається із копії нотаріально посвідченої довіреності від 01.11.2017, виданої позивачем на імя ОСОБА_1, зареєстрованої в реєстрі за №5300 (а.с.21), строк її дії закінчився 26.10.2018. Відтак, суд доходить висновку, що письмові пояснення позивача від 15.03.2019 підписані особою, яка не мала права їх підписувати, а тому не можуть бути прийняті судом до розгляду.

Сторони в судове засідання по розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення не зявились.

Копії ухвали суду від 12.03.2019 про прийняття до розгляду заяви ТОВ «Метал-Ком» про відстрочення виконання рішення суду та призначення судового засідання по її розгляду на 20.03.2019 об 11год.00хв. направлені на адресу сторін 12.03.2019 рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

Позивач (стягувач) був належним чином повідомлений про дату, час місце проведення судового засідання по розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 205 адресату ПАТ «Українська залізниця», про причини неявки суд не повідомлено.

На момент проведення судового засідання поштове відправлення, яке надсилалось заявнику (боржнику) ТОВ «Метал-Ком», за повідомленою ним адресою, а саме: вул. Музична, б.1, корп.1, м. Чернігів, 14014, як невручене адресату оператором поштового звязку до господарського суду не повернуто; відомості про отримання заявником копії ухвали від 12.03.2019 суду в матеріалах справи також відсутні.

За правилами ст.242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання, копія судового рішення надсилається учасникам справи протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому відповідно до приписів ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судове рішення надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо копію ухвали суду направлено судом за належною адресою, тобто адресою, повідомленою суду стороною, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому суд звертає увагу, що згідно із ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

В силу ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, 12.03.2019 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.03.2019 про прийняття заяви ТОВ «Метал-Ком» про відстрочення виконання рішення суду та призначення судового засідання по її розгляду на 20.03.2019 об 11год.00хв. надіслано до цього Реєстру, 12.03.2019 зареєстровано, а 13.03.2019 оприлюднено в Реєстрі.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що заявник мав можливість ознайомитися з текстом ухвали від 12.03.2019 про відстрочення виконання рішення суду та призначення судового засідання по її розгляду на 20.03.2019 об 11год.00хв. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, інформація щодо дати надходження заяви, особи, яка подала таку заяву, стадії розгляду заяви, дати, часу та місця проведення судового засідання по її розгляду є також відкритою та в силу вимог ч.3 ст.9 Господарського процесуального кодексу України оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про рух поданої ним до суду заяви про відстрочення виконання судового рішення, а також про дату, час та місце судового засідання по її розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом вжиті передбачені господарським процесом заходи щодо належного повідомлення заявника про дату, час та місце проведення судового засідання по розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Оскільки неявка сторін в судове засідання по розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення не є перешкодою для проведення відповідного судового засідання, а тому з метою дотримання встановленого ч.2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України десятиденного строку для її розгляду, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за наявними у справі матеріалами у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018 у справі №927/576/18 присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Ком» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 123290грн. штрафу та 1849грн.35коп. судового збору.

За наслідками апеляційного перегляду постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2019 рішення суду першої інстанції від 23.10.2018 у справі №927/576/18 залишено без змін.

Після повернення матеріалів справи №927/576/18 з суду апеляційної інстанції Господарським судом Чернігівської області у звязку з набрання судовим рішенням від 23.10.2018 у справі №927/576/18 законної сили на його примусове виконання видано наказ від 07.02.2019.

За загальним правилом відстрочення виконання судового рішення полягає у відкладенні чи перенесенні виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом, що фактично означає зміну термінів виконання рішення.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічне положення закріплено і в ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку виконання рішення.

Системний аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що закон не містить вичерпного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, а саме: такі обставини мають істотно ускладнювати виконання рішення або робити його неможливим.

Вирішуючи питання про надання відстрочення виконання судового рішення, господарський суд має враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.07.2018 у справі №905/915/17.

За змістом ст.2 Господарського процесуального кодексу України, яка відображає основні засади (принципи) судочинства, закріплені в ст.129 Конституції України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

А тому, оскільки наслідком відстрочення виконання рішення суду є віддалення реального повного виконання цього рішення, що зачіпає інтереси позивача (стягувача), питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарським судом з врахуванням інтересів та становища як боржника так і стягувача, тобто відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як боржника так і стягувача.

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обовязковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Водночас, оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції», у справі «Бурдов проти Росії», у справі «Ясюнієне проти Литви»).

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін, закріпленого в ч.3 ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, які істотно ускладнюють вчасне виконання рішення суду або роблять його неможливим, має доводити саме особа, яка звертається до господарського суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення.

Як на підставу відстрочення виконання судового рішення заявник посилається на знаходження Товариства у скрутному фінансовому становищі, яке проявляється в тому, що в 2018 році Товариство зазнало збитків на суму 1370195грн., що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток за 2018 рік від 27.02.2019.

Разом з тим, позивач (стягувач) заперечуючи проти відстрочення виконання судового рішення також стверджує, що згідно звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2018 рік його чистий фінансовий результат також склав збиток 1140891грн. і тому позивач (стягувач) стверджує, що також перебуває у скрутному фінансовому становищі та надає відповідний звіт на підтвердження цього.

Складне фінансове становище, яким обґрунтована заявником винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність за своєю суттю здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають його поточну підприємницьку діяльність, що не є обставинами, з якими закон повязує можливість відстрочення виконання судового рішення, оскільки фінансове становище заявника є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої він мав планувати свої видатки.

Заявником не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема, довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на його рахунках, або довідки про відсутність майна у власності тощо, а також інших належних і допустимих доказів, на підставі яких суд може прийти до висновку про існування дійсно непереборних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення без надання відповідної відстрочки.

При цьому, суд враховує, що при наданні відстрочки виконання судового рішення стягувач не матиме можливості користуватися своїми грошовими коштами в період такого відстрочення та понесе збитки від знецінення присуджених на його користь грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в економіці країни.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником не наведено обставин та не подано доказів, які б свідчили про наявність обєктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють своєчасне виконання судового рішення, в звязку з чим в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст.2, 9, 73, 120, 234, 235, 242, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Ком» (вул. Музична, б.1, корп. 1, м. Чернігів, 14014) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2018 у справі №927/576/18 ВІДМОВИТИ.

В судовому засіданні 20.03.2019 підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено 21 березня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку ст.257 цього Кодексу з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З текстом даної ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т. Г. Оленич