ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Вінниця

"11" березня 2019 р. Cправа № 902/37/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Незамай Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 902/37/19

за позовом: Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код 20098076)

до: Громадської організації "Ветан" (вул. Ватутіна, буд. 30, м. Вінниця, 21011, код 39258109)

про стягнення 89 032,19 грн.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за довіреністю;

відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В :

16.01.2019 року Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Громадської організації "Ветан" про стягнення 89 032,19 грн. за Договором оренди № 72-103 від 22.02.2016 року.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/37/19 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 07.02.2019 року.

В засіданні 07.02.2019 року суд оголосив перерву на 06.03.2019 року. Про дату, час та місце наступного судового засідання сторони були повідомлені шляхом їх виклику ухвалою від 11.02.2019 року.

14.02.2019 року позивачем подано до суду пояснення від 14.02.2019 року.

На визначену судом дату з'явились представники позивача, які підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач своїм правом участі в судовому засіданні не скористався, витребуваних доказів не подав, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином ухвалою від 11.02.2019 року, яка була направлена за адресою, що міститься в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов'язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зважає, що копія ухвали від 11.02.2019 року була надіслана відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, та положень ГПК України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті процесуального документу.

Ст. 42 ГПК України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Господарського суду Вінницької області у справі № 902/37/19 були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач не був позбавлений права та можливості з ними ознайомитись.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом, встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви, позивач в якості підстави позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором оренди № 72-103 від 22.02.2016 року в частині проведення розрахунків за оренду приміщення, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 89 032,19 грн., в тому рахунку 70 615,66 грн. основний борг по орендній платі за користуванням нежилим приміщенням загальною площею 40,04 кв.м., яке знаходиться в адмінбудинку по вул. Соборній, 72 у м. Вінниця та складається з кімнат №303, № 304, а також 8 580,26 грн. пені, 7 451,36 грн. збитків від інфляції, 2 384,91 грн. 3% річних.

Матеріали справи не містять ні відзиву з долученням відповідних доказів, в яких би відповідач вказав власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 22.02.2016 року Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (далі за текстом - Управління) та Громадська організація "Ветан" (відповідач, орендар) уклали договір № 72-103 на оренду приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад області.

За умовами договору (п. 1.1) Управління надає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення загальною площею 40,04 кв.м., що складається з кімнат № 303, 304, які розташовані в адмінбудинку за адресою: вул. Соборна, 72, м. Вінниця, згідно викопіювання з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Вступ орендаря у володіння та користування об'єктом оренди настає одночасно із підписанням сторонами акта приймання - передачі вказаного об'єкта (п. 2.1.).

У разі припинення цього Договору об'єкт оренди повертається Управлінню в належному стані з урахуванням нормального фізичного зносу в порядку встановленому п. 2.1. Договору. Об'єкт оренди вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі (п. 2.3.).

Сторони домовились, що за володіння та користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, місячний розмір якої становить 28,97 грн. за 1 кв. м. орендованої площі (п. 3.1.).

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою ( п. 3.2.).

Відшкодування витрат за комунальні послуги (вода, опалення, приєднане навантаження теплова енергія, електроенергія, вивезення сміття) орендар сплачує за рахунками Управління згідно з розшифровкою всіх витрат по видах послуг щомісячно (п. 3.3.).

Орендар відшкодовує шляхом сплати за рахунками Управління експлуатаційні витрати (витрати на часткове утримання будинку і прибудинкової території) місячний розмір яких складає 29,80 грн. за 1 м. кв. без ПДВ. Сума відшкодування (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно законодавчій зміні мінімальної заробітної плати (п. 3.4.).

Пунктом 3.6. Договору сторони домовились, що Управління до 25 числа кожного місяці підготовлює рахунки по орендній платі, комунальним послугам та експлуатаційним витратам, а орендар зобов'язаний протягом двох робочих днів отримати зазначені рахунки, розписавшись про їх отримання в відомості на отримання рахунків.

Згідно з пунктом 3.7. Договору орендар має право протягом трьох днів з моменту отримання рахунку у разі непогодження з сумою комунальних послуг, виставленою в рахунку, надати Управлінню обґрунтовані письмові заперечення. Управління розглядає заперечення орендаря протягом трьох днів та в разі погодження змінює суму, виставлену рахунку.

Згідно з умовами Договору визначену орендну плату, плату за комунальні послуги та експлуатаційні витрати орендар зобов'язаний сплатити на рахунок Управління не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним (п. 3.9.). В разі несвоєчасної сплати орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних витрат орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. (п. 3.10.).

Відповідно до п. 3.12. у разі припинення дії даного Договору орендна плата, плата за комунальні послуги та експлуатаційні витрати сплачується орендарем по день фактичної передачі приміщення Управлінню.

За несвоєчасну сплату орендних платежів, плати за комунальні послуги та експлуатаційні витрати орендар сплачує на користь управління пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (п. 9.2.).

Сторони домовились, що цей Договір діє з 22.02.2016 року до 22.01.2019 року та може бути розірваний в разі невиконання його умов або на вимогу однією із сторін за рішення господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством (п.п. 10.1., 10.4.).

Судом встановлено, що 22.02.2016 року на виконання умов договору оренди № 72-103 від 22.02.2016 року Управління за актом приймання-передачі передало, а орендар прийняв нежиле приміщення загальною площею 40,04 кв.м., яке знаходиться в адмінбудинку по вул. Соборній, 72 м. Вінниця та складається відповідно до викопіювання з поверхового плану з кімнат № 303, 304.

Підписавши додаткову угоду № 72-103 від 01.01.2017 сторони дійшли згоди внести зміни до розділу ІІІ Договору "Орендна плата" виклавши п. 3.1, 3.3., 3.4. в наступній редакції: « 3.1. За володіння та користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, місячний розмір якої становить 28,97 грн. за 1 кв.м.орендованої площі. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції поточного місяця.

3.3. Відшкодування витрат за комунальні послуги (вода, опалення, приєднане навантаження теплова енергія, електроенергія, вивезення сміття, охорона) орендар сплачує за рахунками Управління згідно з розшифровкою всіх витрат по видах послуг щомісячно. Сума відшкодування комунальних послуг (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно змінам розцінок за ці послуги.

3.4. Орендар відшкодовує шляхом сплати за рахунками Управління експлуатаційні витрати (витрати на утримання будинку та прибудинкової території) місячний розмір яких складає 20,69 грн. за 1 кв.м. без ПДВ. Сума відшкодування (за 1 кв.м.) змінюється пропорційно законодавчій зміні розміру мінімальної заробітної плати.»

Крім того даною додатковою угодою доповнено розділ ІІІ Договору пунктом 3.16. в наступній редакції: « 3.16. Орендар сплачує Управлінню аванс за електричну енергію в розмірі 100% вартості договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий місяць, згідно акту-рахунку Управління до 30 числа місяця, що передує звітному».

Додаткова угода діє з 01.01.2017 року і є невідємною частиною договору оренди.

З огляду на невиконання відповідачем умов Договору оренди № 72-103 від 22.02.2016 року Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області у 2017 році звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Громадської організації "Ветан" про стягнення боргу з орендної плати, оплати експлуатаційних витрат, комунальних послуг, а також розірвання договору у випадку, передбаченому чинним законодавством України та повернення орендованого майна.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.03.2017 року у справі №902/40/17, яке набрало законної сили 10.04.2017 року, позов задоволено повністю, стягнуто з Громадської організації "Ветан" на користь Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області 12 911,45 грн. основного боргу по орендній платі, 13 281,47грн. боргу по експлуатаційним витратам, 5 090,30 грн. боргу за комунальні послуги, 3 412,48 грн. пені, 382,84 грн. 3% річних, 1 569,84 грн. інфляційних втрат, 4134,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також розірвано Договір оренди № 72-103 на оренду приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад області, укладений 22.02.2016 року між Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та Громадською організацією "Ветан". Вирішено повернути Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області зайняте Громадською організацією "Ветан" нежиле приміщення загальною площею 40,04 кв.м., яке знаходиться в адмінбудинку по вул. Соборній, 72 м. Вінниця та складається відповідно до викопіювання з поверхового плану з кімнат № 303, 304.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи (ОСОБА_1 від 18.08.2018 року, складений представника відділів Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області), за період з 01.02.2017 року по 17.08.2018 року, який охоплено позовними вимогами, відповідач, не дивлячись на розірвання Договору, фактично продовжував користуватись приміщенням.

17.08.2018 року за актом приймання-передачі від 17.08.2018 року орендарем повернуто, а Управлінням прийнято відповідно до Договору оренди № 72-103 приміщення загальною площею 40,04 кв.м., що складається з кімнат № 303, 304, які розташовані в адмінбудинку за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 72.

З огляду на фактичне користування приміщенням за вказаний період у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати та на відшкодування витрат за комунальні послуги, що підтверджується наступними актами-рахунками:

- № СФ-0000191 від 20.02.2017 року на суму 3 827,02 грн.;

- № СФ-0000353 від 20.03.2017 року на суму 3 786,66 грн.;

- № СФ-0000564 від 20.04.2017 року на суму 3 359,05 грн.;

- № СФ-0000683 від 18.05.2017 року на суму 3 418,61 грн.;

- № СФ-0000859 від 19.06.2017 року на суму 3 426,79 грн.;

- № СФ-0001023 від 19.07.2017 року на суму 3 325,88 грн.;

- № СФ-0001166 від 19.08.2017 року на суму 3 411,41 грн.;

- № СФ-0001232 від 20.09.2017 року на суму 3 254,29грн.;

- № СФ-0001407 від 19.10.2017 року на суму 3 464,76 грн.;

- № СФ-0001553 від 17.11.2017 року на суму 4 453,57 грн.;

- № СФ-0001752 від 11.12.2017 року на суму 4 720,23 грн.;

- № СФ-0000034 від 19.01.2018 року на суму 4 649,13 грн.;

- № СФ-0000207 від 19.02.2018 року на суму 4 577,06 грн.;

- № СФ-0000382 від 20.03.2018 року на суму 4 605,40 грн.;

- № СФ-0000516 від 18.04.2018 року на суму 3 706,89 грн.;

- № СФ-0000712 від 18.05.2018 року на суму 3 547,39 грн.;

- № СФ-0000857 від 19.06.2018 року на суму 3 584,85 грн.;

- № СФ-0001020 від 17.07.2018 року на суму 3 541,60 грн.;

- № СФ-0001308 від 23.08.2018 року на суму 1 955,07 грн.

Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість за Договором № 72-103 від 22.02.2016 року на суму 70 615,66 грн., яка не була ним сплачена.

Вказані акти-рахунки вручені відповідачу, про що свідчать підписи на відомостях за з лютого 2017 року по серпень 2018 року, що містяться в матеріалах справи (а.с 36-73).

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Зміст спірних правовідносин становлять взаємні права та обов'язки сторін щодо належного виконання умов Договору оренди № 72-103 від 22.02.2016 року, які також врегульовано нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 174 ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У відповідності до ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Крім того, правовідносини сторін договору регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань оренди державного та комунального майна та, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 якого, регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до умов Договору у разі припинення цього Договору об'єкт оренди повертається Управлінню в належному стані з урахуванням нормального фізичного зносу в порядку встановленому п. 2.1. Договору. Об'єкт оренди вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі (п. 2.3.).

Відповідно до п. 3.12. Договору, у разі припинення його дії, орендна плата, плата за комунальні послуги та експлуатаційні витрати сплачується орендарем по день фактичної передачі приміщення Управлінню.

Таким чином, обов'язок позивача сплачувати орендні платежі не припинився внаслідок розірвання договору, оскільки його припинення безпосередньо пов'язано з моментом повернення орендованого майна.

Суд зауважує, що обов'язок сплачувати за користування майном, в силу ст. 11 ЦК України, виникає з самого факту використання майна. Ухилення користувача від оплати за майно, що знаходиться у нього в користуванні, суперечить принципам добросовісності та справедливості встановлених ст. 3 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в абз. 4 п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" №12 від 29.05.2013 року, де зазначено, що з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

З огляду на викладене, оскільки відповідач продовжував фактично користуватися орендованим майном по серпень 2018 року включно, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 70 615,66 грн. боргу за комунальні послуги та оренду приміщень за період з 01.02.2017 року по 17.08.2018 року є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, позивачем за несвоєчасне виконання зобов'язання зі сплати платежів за фактичне користування приміщенням нараховано відповідачу пеню в розмірі 8 580,26 грн. за загальний період прострочення з 02.08.2017 року по 15.01.2019 року.

Надаючи правову оцінку даній вимозі, суд виходить з наступного.

Ст. 611 ЦК України передбачено, що, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В Договорі сторони погодили, що, в разі несвоєчасної сплати орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних витрат, орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. (п. 3.10.). За несвоєчасну сплату орендних платежів, плати за комунальні послуги та експлуатаційні витрати орендар сплачує на користь управління пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (п. 9.2.).

Відповідно до п. 3.12 Договору навіть припинення його дії на підставі рішення суду не припиняє обов'язок зі сплати орендної плати до фактичної передачі приміщення, а пеня, в свою чергу, нараховується на увесь період заборгованості.

Таким чином, оцінюючи наведені положення Договору в сукупності суд доходить висновку, що нарахування пені здійснюється протягом усього часу існування зобов'язань зі сплати орендних платежів за період фактичного використання приміщення до дати його фактичного повернення.

Тому, вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 8 580,26 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Так, позивачем нараховано за порушення строків сплати платежів за користування приміщенням та заявлено до стягнення з відповідача 2 384,91 грн. 3% річних (за загальний період з 02.03.2017 року по 15.01.2019 року) та 7 451,36 грн. інфляційних втрат (за загальний період з 02.03.2017 року по 15.01.2019 року), що є правомірним та обґрунтованим, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного Договору.

Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

В силу ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків.

За таких обставин позовні вимоги Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 233, 238-241, 253, 254, 253, 257 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації "Ветан" (вул. Ватутіна, буд. 30, м. Вінниця, 21011, ) на користь Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ) 89 032,19 грн., з яких 70 615,66 грн. заборгованість за користування приміщенням за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 72, кімнати 303, 304 у період з 01.02.2017 року по 17.08.2018 року, 8 580,26 грн. пені, 7 451,36 грн. 3% річних, 2 384,91 грн. інфляційних втрат, а також 1 921,00 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 14 березня 2019 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

3 - відповідачу (вул. Ватутіна, буд. 30, м. Вінниця, 21011)