РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/10632/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/10632/18

за позовом приватного підприємства "НВП Технотранспроект"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком»

про стягнення 947 110,14 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кравець Ю.А., довіреність б/н від 05.07.2018р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "НВП Технотранспроект" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" про стягнення 947 110,14 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного з позивачем Договору субпідряду № 1-13П від 25.04.2013р. повністю не розрахувався за виконані підрядні роботи, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 611 000,00 грн., за порушення строків сплати якої нараховані втрати від інфляції в розмірі 264 883,26 грн. та 3% річних - 71 226,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2018р. позовну заяву приватного підприємства "НВП Технотранспроект" до товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" про стягнення 947 110,14 грн. залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

10.09.2018р. через канцелярію суду від приватного підприємства "НВП Технотранспроект" надійшли докази на виконання ухвали від 14.08.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2018р. відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи в загальному позовному провадженні. Підготовче засідання призначено на 08.11.2018р.

25.10.2018р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від приватного підприємства "НВП Технотранспроект" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2018р. в задоволенні клопотання приватного підприємства "НВП Технотранспроект" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

08.11.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 08.11.2018р. оголошено перерву до 22.11.2018р.

16.11.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач стверджує про відсутність у нього обов'язку оплати робіт, у зв'язку із відсутністю схвалення державної експертизи Туркменістану виконаного етапу робіт за Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4, а також, у зв'язку із нездійсненням фінансування ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» за Договором підряду №ДСА/Р/П/С/3-712 від 25.04.2013р.

22.11.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.11.2018р. оголошено перерву до 06.12.2018р.

06.12.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача в судовому засіданні 06.12.2018р. підтримав позовні вимоги, представник відповідача - проти позову заперечив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/10632/18 на 30 днів. Підготовче засідання у справі відкладено на 17.01.2019р. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком».

28.12.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

08.01.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

15.01.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення до відповіді на відзив.

17.01.2018р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від третьої особи та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019р. підготовче засідання у справі № 910/10632/18 відкладено на 07.02.2019р. о 12:30.

Присутній у судовому засіданні 07.02.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2018р. закрито підготовче провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.02.2018р.

28.02.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про залишення відповіді на відзив, додаткових пояснень до відповіді на відзив та доданих документів без розгляду.

Присутній у судовому засіданні 28.02.2019р. представник позивача позовні вимог підтримав.

Представники відповідача та третьої особи в засідання суду не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

При цьому, імперативною нормою ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки подана відповідачем заява про залишення відповіді на відзив, додаткових пояснень до відповіді на відзив та доданих документів без розгляду не містить поважних причин, з яких остання не була заявлена в підготовчому провадженні, а також приймаючи до уваги, що вона подана після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, суд залишає її без розгляду.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.02.2019р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2013р. між позивачем (далі - субсубпідрядник) та відповідачем (далі - субпідрядник) був укладений Договір № 1-13П (далі - договір), згідно п. 2.1. якого Субпідрядник доручає, а субсубпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, виконати розробку проектної документації для будівництва, розташованого в Туркменістані об'єкту будівництва: «Залізничний міст «Туркменабат - Фарап» через річку Аму-Дар'я, протяжністю 1750 метрів», далі іменуються як «Роботи», а Субпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити. Роботи будуть виконуватись на території України.

Договірна ціна робіт, виконання яких доручається субсубпідряднику, становить 4157836,20 грн., що відповідає 520 380,00 доларам США за курсом НБУ на дату укладення договору між підрядником та субпідрядником, який становить 7, 99 грн. за 1 долар США (п. 4.1. договору).

Згідно п.9.1. договору, договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками обох сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором.

У п. 3.3.2. договору зазначено, що відповідач зобов'язаний своєчасно проводити приймання та оплату виконаних робіт (окремих етапів робіт) відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.3. договору, оплата робіт здійснюється поетапно. Розрахунки субпідрядник проводить в національній валюті України в сумі, еквівалентній доларам США за курсом Національного банку України на момент перерахування грошових коштів від підрядника.

Згідно п. 4.3.1. договору, субпідрядник, на підставі рахунку субсубпідряника, перед кожним етапом робіт перераховує на поточний рахунок субсубпідряника аванс в розмірі 10% від вартості чергового етапу робіт, передбаченого Календарним планом робіт (Додаток № 3 до Договору).

У п. 4.3.2. договору зазначено, що оплата в розмірі 80% вартості кожного виконаного етапу робіт здійснюється субпідрядником на підставі Акту здачі-приймання виконаного етапу робіт за кожен, зазначений в Технічному завданні, відповідний розділ проектної документації та комплект робочих креслень по мірі їх виконання відповідно до Календарного плану робіт, протягом 20 банківських днів з моменту отримання схвалення державної експертизи Туркменістану виконаного етапу робіт і підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаного етапу робіт.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що передача результату робіт (етапів робіт) здійснюється в такому порядку: в терміни, встановлені договором і Календарного плану робіт, субсубпідрядник передає субпідряднику комплекти проектної документації в кількості і формі, передбаченому цим Договором, накладні і Акти здачі-приймання (далі - комплект документації). Підрядник розглядає і приймає виконані роботи та їх результати протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів від дати отримання субпідрядником комплекту документації. Протягом цього терміну субпідрядник зобов'язаний підписати Акт здачі-приймання або направити субсубпідряднику мотивовану відмову від приймання Результату робіт (етапу робіт) із зазначенням причин відмови та недоліків, які підлягають виправленню або усунення.

На виконання умов договору позивачем було виконано окремий етап робіт, що підтверджується підписаним сторонами Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4 на суму 2 300 000,00 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату виконаних робіт у сумі 1 689 000,00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

Отже, неоплаченою за Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015 р. № 1-13/4 є сума 611 000,00 грн.

Позивачем неодноразово направлялись відповідачу претензії щодо сплати заборгованості, які залишені без відповіді та задоволення.

Таким чином, позивач стверджує, що ТОВ «Союзтранспроект», отримавши проектну документацію, порушив свої зобов'язання за Договором в частині виплати належних ПП «НВП Технотранспроект» грошових коштів, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 611 000,00 грн., за порушення строків сплати якої нараховані втрати від інфляції в розмірі 264 883,26 грн. та 3% річних - 71 226,88 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Змістом статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. (ст. 853 Цивільного кодексу України)

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач виконав роботи на загальну суму 2 300 000,00 грн., які прийнятті відповідачем без заперечень та зауважень, що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими печатками Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідач здійснив часткову оплату виконаних робіт у сумі 1 689 000,00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

Підписання відповідачем акту здачі-прийняття робіт, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриману роботу.

Враховуючи викладене та умови договору, саме Акт здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4 є підставою для оплати виконаних робіт.

При цьому, суд не приймає твердження відповідача про відсутність у нього обов'язку оплати робіт, у зв'язку з відсутністю схвалення державною експертизою Туркменістану виконаного етапу робіт за Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4, з огляду на наступне.

Так, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Судом встановлено, що жодних зауважень зі сторони відповідача щодо якості робіт, прийнятих за Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4 (етап робіт), матеріали справи не містять.

Також, матеріали справи не містять доказів відмови у схваленні державної експертизи Туркменістану виконаного етапу робіт за Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4.

Крім того, судом встановлено, що на офіційному інтернет-ресурсі ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» (www.altcom.ua) наявна в публічному доступі корпоративна газета «Альтком сегодня», в номері №84 за березень 2017 року, в якій викладено інформацію про офіційне відкриття мостів після будівництва, в тому числі об'єкта проектування за позовом у даній справі.

Тобто, станом на березень 2017 року розробленим позивачем проектом здійснено будівельні роботи - збудовано об'єкт і прийнято в експлуатацію.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що роботи за Актом здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4 виконані належним чином та прийняті відповідачем, а тому підлягають оплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

А тому, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності третіх осіб.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідач не надав до матеріалів справи жодних доказів, які свідчать про невиконання перед ним зобов'язань ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», а також наявності претензій вказаної особи, як замовника робіт, до якості виконаної позивачем роботи.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 4.3.2. договору, відповідач мав здійснити остаточну оплату по акту здачі-приймання проектної продукції від 18.11.2015р. № 1-13П/4 протягом 20 банківських днів з моменту його підписання, тобто до 17.12.2015р. включно.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що строк оплати виконаних робіт за договором настав, а доказів оплати в повному обсязі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 611 000,00 грн.

У зв'язку із порушенням відповідачем строків оплати виконаних робіт за договором позивачем заявлено до стягнення з останнього втрат від інфляції в розмірі 264 883,26 грн. та 3% річних - 71 226,88 грн.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що він є арифметично вірним, тому вимоги у цій частині суд задовольняє повністю.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов'язань за договором субпідряду № 1-13П від 25.04.2013р. щодо своєчасної оплати виконаних робіт належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" (02156, м. Київ, вулиця Братиславська, будинок 14-Б, ідентифікаційний код 32914141) на користь приватного підприємства "НВП Технотранспроект" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Гагаріна, будинок 104, квартира 79; адреса для листування: 49006, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 62; а/м-605; ідентифікаційний код 35682596) заборгованість в розмірі 611 000 грн., 3% річних в розмірі 71 226 грн. 88 коп., інфляційні втрати в розмірі 264 883 грн. 26 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 14 206 грн. 65 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.03.2018р.

СуддяА.І. Привалов