ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.03.2019 Справа № 905/1861/18

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: керівника Костянтинівської місцевої прокуруратури в інтересах держави в особі Білокузьмівської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Консул 8», м. Київ

про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки площею 6,9006 га вул. Курортна, 52а, с. Білозьминівка, Костянтинівський район, Донецька область без правоустановчих документів у сумі 18 038,86 грн., -

За участю представники сторін:

прокурора Алекаєва Ю. В. за службовим посвідченням №042342 від 29.03.2016

від позивача 1: не з'явився

позивача 2: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 11.12.2018р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 29.01.2019 р.

У судовому засіданні 19.02.2019р. оголошено перерву до 05.03.2019 року.

Керівник Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білокузьмівської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області

звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Консул 8» про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки площею 6,9006 га вул. Курортна, 52а, с. Білозьминівка, Костянтинівський район, Донецька область без правоустановчих документів в сумі 18 038,86 грн.

В обґрунтовання позовних вимог прокурор посилаеться на те, що 05.06.2015 між ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О. Ф. Засядька» та ТОВ «Консул 8» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна будівлі Конезаводу за адресою вул. Курортна, 52а, с. Білокузьмінівка, Костянтинівський район, Донецька область. Відповідач до часу звернення до суду правовстановлювальних документів на земельну ділянку не оформив та продовжує її викоритсання. За результатами перевірки комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам було встановлено, що відповідач без правовстановлювальних документів використовує земельну ділянку по вул. Курортній, 52 а в с. Білокузьминівка та не здійснює плату за її користування, внаслідок чого завдано збитків у вигляді несплаченого земельного податку за 2015-2017 роки в розмірі 29817,67 грн. Акт за результатами вказаної перевірки затверджено розпорядженням голови райдержадміністрації №41. З врахуванням приписів ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції яка діяла до 08.06.2016) збитки підлягають стягненню з 08.06.2016, сума збитків за період з 08.06.2016 по 31.12.2018 складає 18 038,86 грн.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує приписами ст.1166 ЦК України, 93, 152, 156, 157 ЗК України, ст. 287 ПК України, положеннями постанови КМУ №284 від 19.04.1993 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам».

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1861/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.10.2018р. позовну заяву Керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах Держави в особі Білокузьминівської сільської ради, м.Костянтинівка Донецької області, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області залишено без руху.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 31.10.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1861/18.

03 грудня 2018 року через канцелярію господарського суду донецької області від позивача 1 надішйли письмові пояснення №360 від 30.11.2018р., в яких останній підптимав позовні вимоги прокурора в повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні 21.01.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/1861/18 до розгляду по суті на 19.02.2019 р.

У судовому засіданні 05.03.2019р. прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Позивачи у судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи по суті повідомлені належним чином.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача у світлі приписів ст.ст. 13,42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2015 між Дочірним підприємством «Агрофірма «Шахтар» Орендного підприємства «Шахта ім. О. Ф. Засядька» (далі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консул 8» (далі покупець) укладено договір купівлі продажу, відповідно до п. 1 якого продавець передав у власність (продав), а покупець прийняв у власність (купив) будівлю конезаводу (відділення №1), що знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузьмінівка, вулиця Курортна, буд. 52А та розташована на земельній ділянці загальною площею 6,9006 га, кадастровий номер :18:000:0151.

Пунктом 2 зазначеного договору передбачено, що право власності на придбане нерухоме майно виникає у Товариства з обмеженою відповідальністю «Консул 8» з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна право власності на будівлі конезаводу (відділення 1) за адресою Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузмінівка, вул. Курортна, буд. 52А зареєстроване 05.06.2015 за ТОВ «Консул 8» (номер запису про право власності 9932340).

Згідно приписів ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Позивачем в якості договору, на підставі якого користувався земельною ділянкою попередній зеклекористувач (ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О. Ф. Заядька») надано договір оренди землі від 3 січня 2012 року.

Слід зазначити, що цей договір не містить кадастрового номеру земельної ділянки яка надається в оренду та не зареєстрований у держреєстрі земель.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 ЦК України (у редакції від 01.01.2012) правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно положень ст. 15 Закону України про оренду землі (у редакції станом на 07.08.2011) істотною умовою договору оренди землі зокрема є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 640 ЦК України ( у редакції станом на 01.01.2012) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Отже договір оренди землі від 3 січня 2012 є неукладеним, а тому не може служити доказом на підтвердження обставини використання земельної ділянки на його підставі попереднім землекористувачем.

З огляду на це суд приходить до висноку, що попередній землекористувач (ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О. Ф. Засядька») використовував земельну ділянку під належними їй будівлями конезаводу без правовстановлювального документа. Зазначена обставина свідчить про те, що відповідачу не перейшло право користування земельною ділянкою на тих же умовах, що і попередньому землекористувачу, тому суд дійшов до висновку, що приписи ст. 120 ЗК України не підлягають застосуванню у цьому випадку.

Згідно відомостей, які містяться в загальному доступі на публічній кадастровій карті України, розміщеній на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельна ділянка з кадастровим номер :18:000:0151має площу 6,9006 га, знаходиться на території Білокузьмінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, належить до земель державної власності, відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

25 січня 2018 року комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, утвореної розпорядженням голови Костянтинівської райдержадміністрації від 22 грудня 2017 року №461, складено акт №2.

Відповідно до зазначеного акту Білокузьминівській сільській раді Костянтинівського району, використанням за відсутності правовстановлювальних документів ТОВ «Консул 8» земельної ділянки, під об'єктом нерухомого майна будівлею конозоводу, яка перебуває у державній власності, розташована за адресою: вул. Курортна, 52а, с. Білокузмінівка, Костянтинівський район Донецька область, площею 6,9006 га, має кадастровий номер :33:000:0151, за період з 05.06.2015 по 31.12.2017 завдано збитків на суму 29817,67 грн (сума несплаченого земельного податку). До акту додається розрахунок збитків, який здійснено з використанням вартості 1 га ріллі по Донецькій області станом на 2015, 2016, 2017 роки та 5% плати за рік від вартості земельної ділянки.

Акт №2 від 25.01.2018 з визначення та відшкодування збитків затверджено розпорядженням голови Костянтинівської райдержадміністрації від 30.01.2018 №41, яким крім іншого рекомендовано відповідачу відшкодувати визначені збитки в повному обсязі протягом місяця з дня прийняття цього розпорядження та оформити права користування під об'єктом нерухомого майна. Зазначене розпорядження на час розгляду справи в суді є чинним, в судовому порудку не оскаржене та не скасоване.

Листом від 01.02.2018 №01-54-0087 голова Костянтинівської райдержадміністрації Донецької області повідомив ТОВ «Консул 8» про відповідні акт та розпорядження щодо відшкодування збитків, завданих Білокузмінівській сільській раді та надіслав їх копії відповідачу. Зазначений лист згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано відповідачем 07.02.2018.

Костянтинівську місцеву прокуратуру Донецької області листом від 23.05.2018 №142 виконавчий комітет Білокузьминівської сільської ради повідомив про те, що з 06.05.2018 по 22.05.2018 на рахунок сільради від ТОВ «Консул 8» коштів в якості сплати податку за землю або земельного податку не надходило.

На вимогу Костянтинівської місцевої прокуратури робочою групою Костянтинівської райдержадміністрації Донецької області та Білокузьминівської сільської ради проведено обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Курортна, 52а, с. Білокузмінівка, Костянтинівський район Донецька область, площею 6,9006 га, яка має кадастровий номер :33:000:0151, за результатами якого 07.08.2018 складений акт. Згідно змісту зазначеного акту відповідач не надав згоди на обстеження земельної ділянки, земельна ділянка використовується для обслуговування адміністративної будівлі, будівлі конюшні та території колишнього іподрому. В загоні для літнього утримання знаходяться коні.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

З огляду на приписи статті 182, статті 657 ЦК України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Тобто особою, яка від імені держави має право на розпорядження зайнятою відповідачем земельної ділянки є позивач ОСОБА_1 управління держгеокадастру у Донецькій області.

Згідно пояснень прокурора та представника позивача ОСОБА_2 сільської ради відповідач не вживав заходів щодо оформлення права власності або права користування земельною ділянкою під будівлями конезаводу, які належать йому на праві власності. Сторонами не надано жодних документів, які підтверджують відповідні звернення відповідача щодо оформлення прав на земельну ділянку.

Відповідно до п. «д» ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 157 ЗК України).

Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 затвердженний Порядок визначення та відшкодуання збитків власникам землі та землекористувачам. Відповідно до цього Порядку стягуються збиткі завдані внаслідок тимчасового невикористання землі (п. 1), розміри збитків визначаються комісіямі, створеними районними державними адміністраціями, результати роботи комісій оформлюються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п.2), відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані (п.3), збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у т. ч. орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій (п.5).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об'єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Як встановлено судом, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на спырный земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2015р., укладеного між Дочірним підприємством «Агрофірма «Шахтар» Орендного підприємства «Шахта ім. О. Ф. Засядька» (далі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консул 8».

При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою ні ДП «Агрофірма «Шахтар» Орендного підприємства «Шахта ім. О. Ф. Засядька» (попереднього землекористувача), ні ТОВ «Консул 8», зокрема укладення відповідних договорів оренди з Білокузьмівською сільською радою та державної реєстрації такого права, а отже, при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою, якого не існувало у продавця на момент укладення договорів купівлі-продажу, до набувача не перейшло. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Таким чином суд вважає, що немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

З огляду на викладене Товариство з обмеженою відповідальністю «Консул 8», м. Київ як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Щодо розміру завданої шкоди, суд зазначає наступне.

При розрахунку розміру завданих збитків відповідна комісія виходила з площі земельної ділянки та розмірів ставки податку, передбачених п. 277.1 ст. 277 ПК України, відповідно до якої ставки податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлюється для сільськогосподарських угідь у розмірі - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Суд приходить до висновку, що використані при розрахунку показник площі земельної ділянки (6,9006 га) відповідає встановленим обставинам справи, а ставка земельного податку у розмірі 5% відповідає граничним ставкам, встановленим ст. 277 ПК України.

Відносно строку, за який підлягають стягненню збитки, слід зазначити, що ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної організації», до внесення до нього змін, які набули чинності 08.06.2016, звільнялися від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції». Відповідно до чинної на цей час з 08.06.2016 редакції ст. ст. 4, 6 зазначеного Закону звільняються від плати за землю суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження та які розташовані на лінії зіткнення, перелік яких затверджено КМУ.

Наказом АТЦ при СБУ від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районом проведення антитирористичної операції з 07.04.2014 зокрема визначено Донецьку область.

Отже кошти, які мав заплатити відповідач за користування земельної ділянки, підлягають стягненню з 08.06.2016 до 31.12.2017.

В поясненнях, які надав прокурор в судовому засіданні, він в позовній заяві помилково вказано період з 08.06.2016 по 31.12.2018, в той час як такий строк відповідно до положень діючого законодавства та досліджених в судовому засіданні документів, становить з 08.06.2016 по 31.12.2017.

Таким чином, загальний період нарахування шкоди складає 572 дня: 207 кількість днів в 2016 році, починаючи з 08.06 та 365 кількість днів в 2017 році.

Відносно вартості 1 га ріллі по Донецькій області слід зазначити, що у відповідному розрахунку шкоди зазначено, що вартість 1 га ріллі складає у 2016 та 2017 році складає 34854,68 грн.

При цьому, слід зазначити, що Постановою КМУ від 23.03.1995 №213 затверджено Методику грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення як тимчасову.

Грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення в Україні проведено станом на 1 липня 1995 року відповідно до вищезазначеної методики, а після 1995 року здійснювалася індексація показників оцінки у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 року N 783 "Про проведення індексації грошової оцінки земель" та пункту 289.2 статті 289 Кодексу.

Отже, в розрахунку шкоди, на якій посилається в обґрунтування позовних вимог прокурор, вартість 1 га ріллі визначена на підставі грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення станом на 1 липня 1995 року з врахуванням індексу інфляції.

Наказом Мінагрополітики від 23.05.2017 №262 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення. У п. 2 Розділу ІІ цього Порядку зазначено, що у разі застосування статті 277 Податкового кодексу України щодо визначення ставок земельного податку від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області приймається згідно з додатком 1. В додатку 1 зазначено що вартість 1 га ріллі по Донецькій області складає 31 167,66 грн.

23.06.2017 вищезазначений Наказ набрав чинності.

Таким чином, за період з 08.06.2016 по 22.06.2017 підлягає застосуванню показник вартості 1 га ріллі по Донецькій області у значенні 34854,68 га, а з 23.06.2017 по 31.12.2017 у значенні 31 167,66 грн.

З врахуванням площі земельної ділянки 6,9006 га, вартості 1 га рілі по Донецькій області з 08.06.2016 по 22.06.2017 (380 днів) 34854,68 грн, а з 23.06.2017 по 31.12.2017 (192 дні) 31 167,66 грн, процентної ставки земельного податку 5% , сума шкоди складає 18 176,9 грн. ( 34854,68x6,9006х5%:365х380 + 31167,66х6,9006х5%:365х192).

Отже сума шкоди перевищує суму, яку просить стягнути прокурор. Відповідно до такого принципу господарського судочинства як диспозитивність, закріпленого ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, суд розглядає позовні вимоги прокурора в межах, які зазначені в позовній заяві.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також наявність підстав для звернення до суду прокурора, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 165, 236-241, п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білокузьмівської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консул 8» про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правоустановчих документів задовільнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консул 8» (місцезнаходження: вул. Маршала Рибалка, буд. 11, оф. 8, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь Білокузьминівської сільської ради (місцезнаходження: 85130, вул. Шкільна, буд. 8, сіло Білокузьминівка, Костянтинівський район, донецька область; ідентифікаційний код юридичної особи в ) збиткі, завданні використанням земельної ділянки без правовстановлювальних документів, в розмірі 18 038 (вісімнадцять тисяч тридцять вісім) грн 86 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консул 8» (місцезнаходження: вул. Маршала Рибалка, буд. 11, оф. 8, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь прокуратури Донецької області (місцезнаходження: вул. Університетська, буд. 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500; ідентифікаційний код юридичної особи в ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/