УХВАЛА

11 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 918/633/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Мачульського Г.М., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Зарічненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 (у складі колегії суддів: Дужич С.П. (головуючий), Демидюк О.О., Саврій В.А.), прийняту за результатами перегляду ухвали Господарського суду Рівненської області від 21.09.2018

за скаргою Зарічненської селищної ради Рівненської області на дії Зарічненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

у справі № 918/633/16

за позовом Зарічненської селищної ради Рівненської області

до Фізичної особи-підприємця Федюшко Олександри Адамівни

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2019 Зарічненський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Відділ ДВС ГТУЮ) звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 918/633/16, прийняту за результатами перегляду ухвали Господарського суду Рівненської області від 21.09.2018.

Ухвалою судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.01.2019 касаційну скаргу Відділу ДВС ГТУЮ залишено без руху, скаржникові надано строк для усунення недоліків до 27.02.2019.

Підставами для залишення касаційної скарги без руху стали: відсутність заяви про поновлення строку на подання касаційної скарги, поданої за межами строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК); відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги; невідповідність касаційної скарги вимогам пункту 3 частини 2 статті 290 ГПК; відсутність доказів виконання скаржником приписів статті 291 ГПК.

На виконання вимог ухвали Суду від 31.01.2019 Відділом ДВС ГТУЮ, зокрема, надіслано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовану тим, що копію оскарженої постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 скаржником отримано 28.12.2018, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції Відділу ДВС ГТУЮ на копії оскарженої постанови, копією конверта і даними Укрпошти.

Перевіривши матеріали касаційної скарги і встановивши зазначені обставини, виходячи з положень частини 2 статті 288 ГПК, колегія суддів дійшла висновку, що зазначену заяву слід задовольнити.

Інші недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Суду від 31.01.2019, Відділом ДВС ГТУЮ також було усунуто у визначений Судом строк.

Отже, касаційну скаргу Відділу ДВС ГТУЮ приведено у відповідність до вимог статей 288, 290, 291 ГПК.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу ДВС ГТУЮ на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

За змістом абзацу 4 частини 2 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в абзаці 4 частини 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Відділу ДВС ГТУЮ на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.04.2017, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 і постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.05.2018, позов задоволено.

Зобов'язано Фізичну особу-підприємця (далі - ФОП) Федюшко О.А. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за зазначеною у рішенні суду адресою та привести її у первинний стан за рахунок відповідача, повернути земельну ділянку Зарічненській селищній раді Рівненської області (далі - Рада). Стягнуто з ФОП Федюшко О.А. на користь Ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

15.05.2017 на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 10.04.2017 видано відповідні накази.

19.06.2017 Відділом ДВС ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 54163029) з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 15.05.2017 № 918/633/16 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності шляхом демонтажу тимчасової споруди та приведення земельної ділянки у первинний стан за рахунок ФОП Федюшко О.А., а також повернення зазначеної ділянки Раді. Для добровільного виконання судового наказу боржникові було надано десятиденний строк.

У добровільному порядку ФОП Федюшко О.А. наказ суду не виконала, про що Відділом ДВС ГТУЮ складено відповідний акт від 04.07.2017.

04.07.2017 постановою Відділу ДВС ГТУЮ на підставі частини 2 статті 63, частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) на ФОП Федюшко О.А. було накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн, зобов'язано виконати наказ суду протягом 10 робочих днів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

У додатково наданий строк у добровільному порядку ФОП Федюшко О.А. наказ суду не виконала, про що Відділом ДВС ГТУЮ складено відповідний акт від 24.07.2017.

24.07.2017 постановою Відділу ДВС ГТУЮ на підставі частини 2 статті 63, частини 1 статті 75 Закону на ФОП Федюшко О.А. було накладено штраф у подвійному розмірі - 3 400,00 грн.

20.09.2017, ураховуючи зазначені обставини та з огляду на положення пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40, частини 3 статті 63 Закону, Відділом ДВС ГТУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 54163029, а також надіслано до органу досудового розслідування повідомлення №1830/14-9-24 про вчинення боржником кримінального правопорушення.

03.10.2017 Рада звернулася до суду зі скаргою на дії Відділу ДВС ГТУЮ у справі № 918/633/16, в якій просила суд:

- визнати незаконними дії та постанову Відділу ДВС ГТУЮ про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2017;

- скасувати постанову Відділу ДВС ГТУЮ від 20.09.2017 про закінчення виконавчого провадження;

- зобов'язати Відділ ДВС ГТУЮ вжити заходів із примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 15.05.2017 у справі № 918/633/16 щодо демонтажу тимчасової споруди та приведення земельної ділянки у первинний стан за рахунок боржника, а також вжити примусових заходів щодо повернення спірної земельної ділянки.

Скаргу мотивовано тим, що у розумінні абзацу 3 частини 3 статті 63 Закону зазначений наказ суду є рішенням, яке може бути виконано без участі боржника, а тому Відділом ДВС ГТУЮ було незаконно винесено постанову від 20.09.2017 про закінчення виконавчого провадження і не вжито усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання цього рішення.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.09.2018 у задоволенні скарги Ради на дії Відділу ДВС ГТУЮ відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 ухвалу Господарського суду Рівненської області від 21.09.2018 скасовано. Прийнято нове рішення, яким скаргу Ради на дії Відділу ДВС ГТУЮ задоволено. Визнано незаконними дії Відділу ДВС ГТУЮ щодо винесення постанови від 20.09.2017 про закінчення виконавчого провадження ВП №54163029 і скасовано зазначену постанову. Зобов'язано Відділ ДВС ГТУЮ вжити заходів із примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 15.05.2017 у справі № 918/633/16.

Задовольняючи скаргу на дії Відділу ДВС ГТУЮ, суд апеляційної інстанції на підставі наявних у справі доказів і з урахуванням встановлених фактичних обставин дійшов висновку, що Відділом ДВС ГТУЮ не було вжито усіх передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення суду і не вчинено усіх необхідних виконавчих дій (частини 1, 2 статті 18 Закону).

Зокрема, апеляційним судом враховано, що Відділ ДВС ГТУЮ не отримував від ФОП Федюшко О.А. пояснень щодо причин невиконання рішення суду; не інформував Раду про те, що виконавче провадження підлягає закриттю через неможливість його виконання; не звертався до суду із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення тощо.

Висновок апеляційного суду, викладений в оскарженій постанові, відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2018 у справі № 6/521.

Не погоджуючись із постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018, Відділ ДВС ГТУЮ звернувся до суду із касаційною скаргою, у якій просить зазначену постанову скасувати.

Скаржник зазначає, що, ухвалюючи оскаржену постанову, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки обставинам справи і дійшов хибного висновку, що Відділом ДВС ГТУЮ не було у повному обсязі виконано виконавчі дії, спрямовані на реальне забезпечення виконання рішення суду.

Вважаючи необхідним розгляд його касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018, Відділ ДВС ГТУЮ посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 916/1392/13.

Зазначені посилання не беруться до уваги Судом, оскільки у справі №916/1392/13 суди першої, апеляційної і касаційної інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця за інших встановлених фактичних обставин справи, а саме - здійснення державним виконавцем усіх необхідних виконавчих дій, передбачених Законом, у тому числі, звернення до суду із поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Інших доводів, зважаючи на які суд міг би визнати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, касаційна скарга Відділу ДВС ГТУЮ не містить.

Вивчивши і проаналізувавши матеріали поданої касаційної скарги, передбачених абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК підстав для відкриття касаційного провадження колегія суддів також не вбачає.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 918/633/16.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 288, абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Зарічненському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області строк на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 918/633/16.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 918/633/16 за касаційною скаргою Зарічненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018.

3. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 84 аркушах (у тому числі оригіналами платіжних доручень про сплату судового збору від 17.01.2019 № 8 на суму 2 660,00 грн, від 17.01.2019 № 9 на суму 864,00 грн ) надіслати скаржникові.

4. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: Г. М. Мачульський

І. С. Міщенко