ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. м. Київ Справа№ 925/142/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання Подоляк Р.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.02.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сотніченка Петра Васильовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 (повний текст складено 14.05.2018)

у справі №925/142/18 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Сотніченка Петра Васильовича

до Добрянської сільської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача громадська організація "Рибальство та відпочинок"

про визнання недійсним рішення

В судовому засіданні 07.02.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа - підприємець Сотніченко Петро Васильович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Добрянської сільської ради про визнання укладеною додаткову угоду №1 до договору оренди водоймища від 24.06.2007, яке знаходиться на земельній ділянці площею 5,8045 га, що належить до земель комунальної власності в адмінмежах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області в редакції, запропонованій позивачем.

У підготовчому провадженні представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просить визнати протиправними та скасувати рішення Добрянської сільської ради Маньківського району, Черкаської області №16-31/VIІ від 23.02.2017 про відмову у поновленні договору оренди водоймища "Сільський-2", №18-40/VIІ від 21.04.2017 про відмову в укладенні додаткової угоди про продовження договору оренди водоймища терміном до 01.11.2017, у зв'язку з виловом товарної риби, №19-7/VII від 20.06.2017 про відмову в укладенні додаткової угоди про продовження договору оренди водоймища, №24-20/VII від 24.11.2017, яким за заявою голови громадської організації "Рибальство та відпочинок", ставок "Сільський-2" вирішено передати як любительський для громадських потреб жителям села, визнати протиправним та скасувати обґрунтування та розпорядження сільського голови с. Добра від 22.08.2017 №53, яким рішення №21-23/VIІ від 18.08.2017 зупинено.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.02.2018 вирішено роз'єднати вимоги позивача та виділити у самостійне провадження у справу №925/142/18 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Сотніченка Петра Васильовича до Добрянської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень Добрянської сільської ради, залучивши у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, громадську організацію "Рибальство та відпочинок", оскільки рішення з цього спору може вплинути на права та обов'язки цієї організації.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що прийняті відповідачем рішення №16-31/VII від 23.02.2017, №18-40/VII від 21.04.2017, №19-7/VII від 20.06.2017 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню як такі, що не прийняті, оскільки за них проголосувало менше депутатів від загального складу ради.

Рішення відповідача від 24.11.2017 №24-20/VII вважає протиправним як таке, що прийняте з неповідомленням про конфлікт інтересів, а обґрунтування та розпорядження сільського голови с.Добра №53 від 22.08.2017 вважає протиправними та такими, що суперечать його змісту у зв'язку з прийняттям після завершення строку дії договору від 25.06.2007.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі № 925/142/18 в позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень Добрянської сільської ради №16-31/УІІ від 23.02.2017, №18-40/УІІ від 21.04.2017, №19-7/VII від 20.06.2017 в частині відмови Фізичній особі - підприємцю Сотніченку П.В. у поновленні договору оренди є безпідставними, оскільки самий лише розгляд питання на сесії без прийняття рішення не вважається таким, що вирішене, вимога про визнання протиправним та скасування рішення Добрянської сільської ради №24-20/VII від 24.11.2017, яким спірний ставок переданий Громадській організації "Рибальство та відпочинок" для громадських потреб жителів с.Добра не підлягає задоволенню, оскільки доводи представників позивача щодо наявності конфлікту інтересів у депутатів сільської ради, які виступали засновниками Громадської організації "Рибальство та відпочинок" та які, у тому числі, голосували за передачу ставка у користування громаді села Добра, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, вимоги про визнання протиправними та скасування обґрунтування і розпорядження сільського голови с. Добра від 22.08.2017 №53 не підлягають задоволенню, оскільки в силу частини 8 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський голова, видаючи оскаржуване розпорядження, діяв в межах своїх повноважень, а обґрунтування сільського голови не підлягає оскарженню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що оскаржувані рішення сільської ради не можуть бути чинними, оскільки відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Вказує, що в протоколах відображено, що загальна кількість депутатів 7 скликання становить 12 осіб. Таким чином, щоб рішення набрало законної сили за нього потрібно, щоб проголосували за чи проти не менше 7 депутатів. В даному випадку проголосувало менше 6 депутатів, тому рішення сільської ради є такими, що не прийняті.

Зазначає, що розпорядження сільського голови та інші рішення були прийняті вже після закінчення строку дії договору оренди - 25 червня 2017.

На думку апелянта, не прийнявши рішення, сільська рада позбавила позивача права на поновлення договору оренди водоймища, тому позивач в силу частин 5, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» має право на захист своїх інтересів, шляхом звернення до суду про визнання таких рішень незаконними в силу того, що в них записано про відмову в поновленні договору оренди водоймища, хоч фактично за протоколами та відомостями поіменного голосування в силу ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вони є не прийнятими.

Рішення сільської ради від 21.11.2017 № 24-20Л/ІІ про передачу в оренду даного ставка в користування ГО «Рибальство та відпочинок» порушує права позивача як особи, що відповідно до законодавства має право на поновлення договору оренди водоймища на новий строк, є таким, що прийняте, а тому повинно бути скасоване. Суд не надав належної правової оцінки даному рішенню і не скасував його.

На переконання апелянта, в силу ст. 59 Закону дані рішення є такими, що не прийняті, однак сільська рада виписала рішення про відмову в поновленні договору оренди, а не написала протокол про те, що вони не прийняті, що змусило позивача звернутись до суду про визнання їх неправомірними та незаконними.

Суд не звернув на вищезазначене уваги, не побачив у таких рішеннях порушення прав позивача та не визнав їх незаконними в силу приписів закону.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заперечуючи проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, представник відповідача зазначає, що апелянтом не зазначено, які саме висновки суду не відповідають обставинам справи, посилання апелянта на положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вважає недоречними, оскільки сама по собі наявність у позивача очікувань на поновлення договору оренди не вказує на протиправність рішень відповідача та заперечує щодо заявлених позивачем вимог по суті позову.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 04.06.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Разіній Т.І., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді Чорна Л.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 26.06.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 зупинено провадження у справі до вирішення справи №925/1410/17.

27.09.2018 від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

05.11.2018 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та розгляд апеляційної скарги без участі скаржника.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до акту прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу № 925/142/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 у справі №925/1410/17 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сотніченка Петра Васильовича залишено без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 06.03.2018 у справі №925/1410/17 залишено без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2018 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.12.2018.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018, у зв'язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 колегією суддів у визначеному вкладі відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 07.02.2019.

Явка представників сторін

Представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції 07.02.2019 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки представника третьої особи суду невідомі.

08.11.2018 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

12.12.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників апеляційного провадження обов'язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

24 червня 2007 між Фізичною особою-підприємцем Сотніченком Петром Васильовичем (орендар - позивач у справі ) та Добрянською сільською радою (орендодавець - відповідач у справі) укладено договір оренди водоймища (далі - договір), терміном на 10 років.

З метою поновлення договору оренди, 20.02.2017 позивач направив до Добрянської сільської ради заяву про поновлення діючого договору оренди на той же строк і на тих же умовах.

Розглянувши вказану заяву, 23.02.2017 Добрянська сільська рада своїм рішенням №16-31/VII відмовила позивачу в поновленні договору оренди водоймища у зв'язку з відсутністю додаткової угоди, яку заявник не додав до свого звернення.

При прийнятті вказаного рішення з 12 депутатів сільської ради були присутні 10, а також був присутній позивач. За результатами голосування 5 депутатів проголосували - за, 2 - проти, 2 - утрималися.

31.03.2017 позивач повторно звернувся із письмовою заявою до Добрянської сільської ради про продовження дії договору оренди водоймища до 01.11.2017 до заяви позивач додав проект додаткової угоди.

21.04.2017, розглянувши вказану заяву, Добрянська сільська рада своїм рішенням №18-40/VII відмовила позивачу в укладенні додаткової угоди до договору оренди водоймища до 01.11.2017.

При прийнятті вказаного рішення з 12 депутатів сільської ради прибуло 8. За результатами голосування 4 депутатів проголосували - за, 2 - проти, 2 - утрималися.

17.05.2017 позивач вкотре звернувся до відповідача з листом-повідомленням про намір продовження договору оренди водоймища на той самий строк на 10 років з підписанням відповідної додаткової угоди, з проектом додаткової угоди.

Добрянська сільська рада рішенням №19-7/VII від 20.06.2017 знову відмовила позивачу в укладенні додаткової угоди про продовження договору оренди водоймища. При прийнятті вказаного рішення з 12 депутатів сільської ради прибуло 9. За результатами голосування 6 депутатів проголосували - за, 2 - проти.

15.08.2017 позивач направив до Добрянської сільської ради черговий лист-повідомлення про намір продовжити строк дії договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, долучивши проект додаткової угоди.

Рішенням №21-23/VII від 18.08.2017 Добрянська сільська рада вирішила укласти з позивачем додаткову угоду про продовження договору оренди, вказане рішення не було підписане сільським головою Баліцьким І.В.

22.08.2017 головою сільської ради Баліцьким І.В., посилаючись на статтю 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", було прийнято обґрунтування до рішення сільської ради №21-23/УІІ від 18.08.2017 "Про укладення додаткової угоди між ФОП Сотніченко П.В. та Добрянською сільською радою", яким він зупинив дію зазначеного рішення, обґрунтовуючи своє рішення тим, що оскільки строк дії договору оренди водоймища закінчився 24.06.2017, сільською радою у встановлений Законом строк відмовлено у його поновленні, тому ФОП Сотніченко П.В. може отримати водоймище лише на загальних умовах, визначених у главі 21 Земельного кодексу України та у відповідності до Закону України "Про оренду землі".

Сільський голова того ж дня прийняв розпорядження №53, в якому зазначив, що питання "Про укладання додаткової угоди між фізичною особою-підприємцем Сотніченко П.В. та Добрянською сільською радою" необхідно винести на розгляд на наступному сесійному засіданні, завчасно повідомивши депутатів та зобов'язати земельну комісію підготувати висновок про надання дозволу на укладання додаткової угоди між фізичною особою-підприємцем Сотніченком П.В. та Добрянською сільською радою.

24.11.2017 Добрянська сільська рада своїм рішенням №24-20/VII, вирішила передати ставок "Сільський -2" як любительський для громадських потреб жителів с. Добра.

Позивач вважає, що його права, як орендаря спірного ставка порушені, оскільки позивач не був запрошений на засідання сесії сільської ради, сільська рада позбавила позивача можливості надати свої заперечення з приводу передачі ставка третій особі.

При прийнятті вказаного рішення з 12 депутатів сільської ради прибуло 9. За результатами голосування з питання передачі ставка місцевій громаді 6 депутатів і голова сільради проголосували - за, 1 - проти, 2 - утрималися.

Судом першої інстанції встановлено, що обґрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсними та скасування рішень сільської ради про відмову йому у поновленні договору оренди ставка, позивач та його представники у судовому засіданні посилаються на частину 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" та стверджують, що вищевказані рішення не можуть бути чинними та є такими, що не прийняті, оскільки після обговорення за них проголосувало менше депутатів від загального складу ради.

Таким чином, щоб рішення набрало законної сили, за нього потрібно, щоб проголосували - за чи - проти не менше 7 депутатів.

Позивач вважає, що розпорядження сільського голови та обґрунтування до рішення, суперечить його змісту із тих підстав, що воно прийняте, як і рішення сесії після закінчення строку дії договору, а попередні рішення з питання поновлення договору оренди водоймища є не прийнятими в силу ч. 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", не було більшості депутатів від загального складу ради.

Крім того, як зазначає позивач, із відомостей результатів поіменного голосування депутатів Добрянської сільської ради VII скликання 24 сесії сільської ради від 24.11.2017 за таке рішення проголосували, окрім сільського голови Баліцького І.В. та секретаря Галич Марини Василівни, в тому числі два депутати Шейко Роман Григорович та Молодоженя Вадим Олександрович, які відповідно до реєстру громадських об'єднань є засновниками громадської організації "Рибальство та відпочинок", за заявою якої приймалось рішення сесії.

На думку позивача два депутати в порушення вимог п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" вчиняли дії та приймали рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржуються рішення органу місцевого самоврядування та його керівника, з огляду на те, що вказані рішення порушують його право, як особи, яка є орендарем земельної ділянки (ставка), що належним чином виконувала умови договору, та яка у визначений договором строк звернулася до орендодавця з заявою для реалізації свого преважного права на поновлення договору оренди ставка на новий строк, яке передбачене у статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Визнання незаконними, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи у суді, відповідно до статті 16 ЦК України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між позивачем та відповідачем існували договірні відносини оренди водоймища, який було укладено 24.06.2007 на 10 років.

Отже, відносини, які виникли між сторонами, за своєю правовою природою є відносинами з оренди.

Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим, Цивільними кодексами України, іншими законами України, зокрема, Законом України "Про оренду землі" та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Враховуючи, що об'єктом оренди є водойма, як комплексний об'єкт навколишнього природного середовища, а не виключно земельна ділянка, то до зазначених відносин також застосовуються положення Водного кодексу України.

Законом України "Про оренду землі" передбачений порядок поновлення договорів оренди, який визначений у статті 33 цього Закону.

Так, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, для поновлення договору з підстав, визначених у частинах 1-5 статті 33 зазначеного Закону, необхідно звернення орендаря з наданням проекту додаткової угоди, узгодження істотних умов договору і за відсутності заперечень, прийняття рішення про поновлення договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, орендар вперше звернувся із заявою про поновлення договору 20.02.2017, направивши до Добрянської сільської ради заяву про поновлення діючого договору оренди на той же строк і на тих же умовах.

Однак, у зв'язку з відсутністю проекту додаткової угоди, йому було відмовлено. У подальшому, розглядаючи наступні звернення орендаря на сесіях сільської ради, зазначені звернення не отримували позитивного результату у вигляді укладення додаткової угоди.

Так, Рішеннями Добрянської сільської ради №18-40/VII, №19-7/VII орендарю відмовлено в продовженні дії договору оренди водоймища та укладенні додаткової угоди, про що йому направлялись письмові відповіді, представники позивача у судовому засіданні не заперечували проти отримання таких повідомлень.

18.08.2017 Добрянська сільська рада прийняла рішення №21-23/VII, яким вирішила укласти з позивачем додаткову угоду про продовження договору оренди.

Відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Так, згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції місцевих рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Рішення з цього приводу можуть бути прийняті виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Відповідно до частини 2 статті 59 цього Закону рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З системного аналізу зазначених правових норм слідує, що сільська рада, як колегіальний орган місцевого самоврядування, може виразити своє волевиявлення на продовження договірних відносин між сторонами лише у спосіб, визначений частиною 2 статті 59 Закону.

З протоколів пленарних засідань місцевої ради та відомостей результатів поіменного голосування депутатів рішення ради були прийняті більшою кількістю голосів від присутніх на сесіях депутатів.

Проте, як вбачається з протоколів пленарних засідань, загальна кількість депутатів Добрянської сільської ради становить 12 чоловік, при цьому за прийняття рішень з питання укладення договору з ФОП Сотніченком П.В., у голосуванні приймали участь тільки 8-9 чоловік, при цьому найбільша кількість, якою було проголосовано "за" чи "проти" було кількість 6 депутатів, що з огляду на положення частини 2 статті 59 вищевказаного Закону не тягне за собою, як результат прийняття рішення, оскільки рішення ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість депутатів від загального складу ради.

Враховуючи, що загальна кількість депутатів Добрянської сільської ради становить 12 депутатів, то для прийняття будь-якого рішення необхідно голоси не менше 7 депутатів.

З огляду на положення Закону та встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Добрянською сільською радою рішення про відмову у поновленні договору оренди не прийняте, оскільки при голосуванні за нього не набралося голосів, які б свідчили про набрання більшості голосів від загального складу ради.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень Добрянської сільської ради №16-31/УІІ від 23.02.2017, №18-40/УІІ від 21.04.2017, №19-7/VII від 20.06.2017 в частині відмови підприємцю Сотніченку П.В. у поновленні договору оренди є безпідставним та не підлягають задоволенню, оскільки самий лише розгляд питання на сесії без прийняття рішення, не вважається таким, що вирішене, а відповідно і прийнятим.

Разом з тим, судом правомірно відхилено доводи представника відповідача щодо того, що відсутність рішення органу місцевого самоврядування може свідчити про те, що особа, яка звернулася у визначений законом спосіб та не отримала будь-якої відповіді на своє звернення, позбавляється свого переважного права на поновлення договірних відносин.

Необхідною умовою виникнення права на поновлення договору є умова про належне виконання обов'язків за договором.

Судом першої інстанції враховано посилання представника відповідача, що однією з підстав відмови у прийнятті позитивного рішення було неналежне виконання орендарем умов договору, яке полягало у позбавленні можливості жителів села користуватися ставком, оскільки орендар забороняв громадянам здійснювати любительський вилов риби, не визначав місця для купання, не дотримувався режиму охорони прибережної захисної смуги, не отримав дозвіл на спеціальне водокористування для риборозведення.

Матеріали справи містять рішення Добрянської сільської ради №24-20/VII від 24.11.2017, яким спірний ставок переданий Громадській організації "Рибальство та відпочинок" для громадських потреб жителів с.Добра.

Вказане рішення було прийняте у зв'язку із зверненням голови громадської організації "Рибальство та відпочинок", яка зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 04.09.2017, як організація, що не має статусу юридичної особи.

У статтях статті 13, 14 Конституції України визначено, що земля, водні ресурси є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виключно власнику належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном.

У спірних правовідносинах від імені власника такі правомочності реалізує відповідач як орган місцевого самоврядування.

Власник об'єкта не може бути зобов'язаний продовжувати відносини оренди у тому разі, якщо має намір використовувати об'єкт для власних потреб.

Рішення Добрянської сільської ради №24-20/VII від 24.11.2017, яким спірний ставок переданий Громадській організації "Рибальство та відпочинок" для громадських потреб жителів с.Добра, було прийняте у визначений Законом спосіб. При прийнятті вказаного рішення з 12 депутатів сільської ради прибуло 9. За результатами голосування 6 депутатів і голова проголосували - за, 1 - проти, 1- утримався.

Згідно з пунктом 3 статті 1 Закону України "Про об'єднання громадян" громадською організацією є громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Громадські об'єднання утворюються і діють на принципах добровільності, самоврядності, вільного вибору території діяльності, рівності перед законом, відсутності майнового інтересу їх членів (учасників), прозорості, відкритості та публічності.

Відсутність майнового інтересу передбачає, що члени (учасники) громадського об'єднання не мають права на частку майна громадського об'єднання та не відповідають за його зобов'язаннями.

Доходи або майно (активи) громадського об'єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об'єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).

Крім того, відповідно до пунктів 1, 7 статті 7 засновниками громадської організації можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, які досягли 18 років. Повноваження засновника громадського об'єднання закінчуються після державної реєстрації громадського об'єднання в установленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що доводи позивача щодо наявності конфлікту інтересів у депутатів сільської ради, які виступали засновниками Громадської організації "Рибальство та відпочинок" та які, у тому числі, голосували за передачу ставка у користування громаді села Добра, не знайшли свого підтвердження, відтак вимога про визнання протиправним та скасування рішення Добрянської сільської ради №24-20/VII від 24.11.2017, яким спірний ставок переданий Громадській організації "Рибальство та відпочинок" для громадських потреб жителів с.Добра не підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними та скасування обґрунтування і розпорядження сільського голови с. Добра від 22.08.2017 №53, то відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Частинами 7, 8 цієї статті Закону передбачено, що сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

У разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5, ст.ст. 10, 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська рада і сільський голова є окремими та самостійними суб'єктами владних повноважень, що входять у систему органів місцевого самоврядування.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що в силу частини 8 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський голова, видаючи оскаржуване розпорядження, діяв в межах своїх повноважень.

Обґрунтування не є нормативним актом, не породжує, не припиняє та не змінює правовідносини між сторонами, а тому не підлягає окремому оскарженню.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що розпорядження сільського голови є окремим актом посадової особи, а Добрянська сільська рада не може бути відповідачем у спорі про визнання незаконним розпоряджень голови.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

Аргументи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову в позові.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Сотніченка Петра Васильовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі №925/142/18.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сотніченка Петра Васильовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі №925/142/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі №925/142/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/142/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 19.03.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Л.В. Чорна