ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. Справа№ 910/21682/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

ОСОБА_2 в режимі відеоконференції у Новомиколаївському районному суді Запорізької області,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 12.12.2018 (суддя Мандичев Д.В.)

про відмову ухвалити додаткове рішення

за заявою ОСОБА_2

до Державного підприємства "Конярство України"

про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку

в межах справи № 910/21682/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ"

до Державного підприємства "Конярство України"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 повністю і ухвалити додаткове рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 244 ГПК України стосовно позовної вимоги, викладеної у пункті 4 заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 19.09.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/21682/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_2, розгляд справи призначено на 19.02.2019.

19.02.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі: Сотніков С.В., Верховець А.А., Остапенко О.М.

Також, 19.02.2019 від ОСОБА_2 надійшла заява про проведення судових засідань у режимі відеоконференцій, яка мотивована відсутністю можливості приїхати до міста Києва на призначені судові засідання у зв'язку зі складним фінансовим становищем.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 визнано необґрунтованим відвід колегії суддів, справу № 910/21682/15 передано для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про відвід суддів; зупинено апеляційне провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Сотнікова С.В., Верховця А.А., Остапенка О.М. у справі № 910/21682/15.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 поновлено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2018; розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 призначено на 21.03.2019 в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ" про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015.

28.11.2017 до Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_2 із заявою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Конярство України" на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.10.2017 по 03.10.2018 в розмірі 42393,52 грн., а також витрат на листування в розмірі 214,80 грн., стягнуто з Державного підприємства "Конярство України" в дохід Державного бюджету України 1550,56 коп. судового збору.

03.12.2018 ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу, яка мотивована тим, що за результатами розгляду його позову про стягнення середнього заробітку, суд не розглянув позовну вимогу, викладену у пункті 4 заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 19.09.2018 щодо постановлення окремої ухвали, оскільки в діях керівництва з Державного підприємства "Конярство України" вбачаються ознаки кримінального правопорушення, які кваліфікуються за статтею 219 Кримінального кодексу України.

Місцевий господарський суд, відхиляючи заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі із посиланням на ст. 244 ГПК України, зазначив, що вимога ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали за своєю правовою природою не є саме позовною вимогою, оскільки направлена не на вчинення відповідачем або утриманням від вчинення ним дій, а безпосередньо на вчинення судом за проханням заявника певної дії - тобто винесення окремої ухвали. При цьому, винесення окремої ухвали є виключною компетенцією суду, яка може бути ним реалізована при вирішенні спору, що також свідчить про те, що така вимога учасника справи не є позовною вимогою.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками місцевого господарського суду, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2. ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як було встановлено вище, ОСОБА_2 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при винесенні судового рішення за результатами вирішення спору про стягнення на його користь середнього заробітку не вирішено позовну вимогу про постановлення окремої ухвали стосовно порушення керівництвом боржника законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення - доведення підприємства до банкрутства.

Згідно з нормами статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до статті 162 ГПК України зміст позовних вимог - спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

З викладеного вище вбачається, що позовна вимога - це процесуальний засіб, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду з метою захисту майнових і особистих немайнових прав та охоронюваних законом інтересів у справах, що виникають у спорах між сторонами.

Вимога позивача до відповідача (матеріально-правова ознака позову) фактично виникає ще до порушення судового процесу, але тільки з порушенням справи набуває цивільно-процесуального характеру як складова частина позову.

Таким чином, заява позивача про постановлення окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення за своєю правовою природою не є позовною вимогою, оскільки не направлена на захист чи відновлення порушеного права позивача, а є вимогою безпосередньо до суду вчинити певну процесуальну дію - постановити окрему ухвалу, тобто фактично є заявою з процесуальних питань.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача про наявність підстав ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки зі всіх позовних вимог ухвалено рішення про їх часткове задоволення, а на заяву позивача з процесуального питання щодо постановлення окремої ухвали суд першої інстанції відреагував шляхом направлення до Прокуратури міста Києва повідомлення від 12.11.2018 № 06-6.1/910/21682/15 про факт порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у порядку кримінального судочинства.

Одночасно колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу. Тобто, окрема ухвала може бути постановлена лише з ініціативи суду, не залежить від волі сторони та не може ґрунтуватись лише на її припущеннях.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Залишити без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 910/21682/15 про відмову ухвалити додаткове рішення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.03.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді А.А. Верховець

О.М. Остапенко