ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" березня 2019 р.           м. Київ            Справа № 911/497/19

Суддя Рябцева О.О., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Енергоінвест-В» (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 14, код 35530504) про забезпечення позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Мастеренерго Інвест» (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 14, код 34422490)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер Енергоінвест-В» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мастеренерго Інвест» (відповідач) про стягнення 357154,63 грн., з яких 265000,00 грн. основної заборгованості, 34958,22 грн. пені, 44389,41 грн. інфляційних втрат, 12807,00 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 16МЕІ00220 від 07.12.2016 р. в частині повного виконання зобов’язання з оплати вартості виконаних позивачем робіт, у зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 265000,00 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем з посиланням на п. 10.4 договору нараховано 34958,22 грн. пені та на підстві ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 3 % річних у сумі 12807,00 грн. та 44389,41 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.02.2019 р. позовну заяву було залишено без руху.

12.03.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову, поданого товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер Енергоінвест-В», до постановлення остаточного рішення у справі, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі ціни позову - 357154,63 грн. та у розмірі суми судових витрат 6317,82 грн., які обліковуються на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Мастеренерго Інвест» (код 34422490), а саме - на рахунку № 5600, відкритому у відділенні № 898 банку АТ «УкрСиббанк», МФО 351005; на рахунку № 6040, відкритому у Печерській філії АТ КБ «Приватбанк» м. Київ, МФО 300711; на рахунку № 1486, відкритому в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 постанови № 16 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Аналогічні положення містяться у Інформаційному листі № 01-8/2776 від 12.12.2006 р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики забезпечення позову».

Згідно з п. 3 постанови № 16 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 13 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заявник, звертаючись з вказаною заявою до суду, просить суд накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову у сумі 357154,63 грн., оскільки до теперішнього часу ТОВ «Мастеренерго Інвест» не сплатило значну суму заборгованості за договором підряду № 16МЕІ00220 від 07.12.2016 р. у розмірі 265000,00 грн., є підстави вважати, що і в подальшому відповідач буде ухилятися від виконання свого обов'язку за договором. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Крім того, заявник зауважує, що відповідач на теперішній час використовує у своїй діяльності встановлене позивачем обладнання, яке було встановлено на виконання оскаржуваного договору, та відповідно отримує від даної діяльності певний прибуток, однак, при цьому до теперішнього часу ТОВ «Мастеренерго Інвест» має заборгованість за обладнання, яке ним використовується.

На підтвердження зазначеної обставини заявником додано до матеріалів позову роздруківку з офіційного веб-сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до якої НКРЕКП повідомляє, що 12 жовтня 2017 року відбулося засідання комісії у формі відкритого слухання, на якому були ухвалені рішення, зокрема, щодо встановлення «зеленого» тарифу для ТОВ «Мастеренерго Інвест».

На думку ТОВ «Мастер-Енергоінвест-В», відповідач, маючи інформацію про наявність на розгляді у суді поданого заявником позову про стягнення суми боргу за договором підряду, виведе грошові кошти, в тому числі отримані від провадження своєї діяльності, які обліковуються на його поточних рахунках у банках, на інші цілі з метою уникнення від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Однак, заявником не надано суду доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заявленого заявником заходу до забезпечення позову у даній справі, а саме не надано доказів того, що ТОВ «Мастеренерго Інвест» має намір вивести грошові кошти які обліковуються на його поточних рахунках у банках, на інші цілі з метою уникнення від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Посилання заявника на потенційну можливість уникнення ТОВ «Мастеренерго Інвест» від виконання судового рішення є взагалі необґрунтованими, оскільки не здійснення останнім розрахунків за виконані заявником роботи не свідчить про ухилення в майбутньому ТОВ «Мастеренерго Інвест» від виконання рішення суду, у разі його наявності.

Також суд не бере до уваги посилання заявника на роздруківку з офіційного веб-сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки додана роздруківка не підтверджує намір виведення грошових коштів, які обліковуються на поточних рахунках ТОВ «Мастеренерго Інвест» чи уникнути від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 136 ГПК України дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Енергоінвест-В» про вжиття заходів забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 136-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Мастер-Енергоінвест-В» у задоволенні заяви від 11.03.2019 р. про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 О.О. Рябцева