ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" березня 2019 р. Справа № 903/205/19

Суддя Господарського суду Волинської області Кравчук А. М., розглянувши матеріали по справі № 903/205/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта", м.Луцьк

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер Сторс", м.Луцьк

про видачу судового наказу

без виклику сторін

встановив: 18.03.2019 року надійшла заява ТОВ "Торговий дім "Аванта" (вх.№01-50/216/19) про видачу судового наказу по стягненню з ТОВ "Клевер Сторс" 59 901 грн. 75 коп. основного боргу та судових витрат по справі.

Заява обгрунтована невиконанням ТОВ "Клевер Сторс" взятих на себе згідно договору поставки №171012-1к/881 від 17.10.2012 року зобов'язань по оплаті поставленого товару.

Згідно з п. 1 ч.3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч. 1 ст. 151 ГПК України)

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921 грн. 00 коп.

Таким чином, за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу підлягає сплаті судовий збір у сумі 192 грн. 10 коп.

Дослідивши додані до заяви додатки Господарським судом Волинської області встановлено відсутність доказів сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

П. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Як на підставу стягнення заборгованості з відповідача позивач посилається на договір поставки №171012-1к/880 від 17.10.2012 року, згідно умов якого (п.п.9.1., 9.2.) договір набуває чинності з моменту його підписання представниками обох сторін і діє до 31.12.2013 року та може бути змінений, доповнений або достроково розірваний за згодою сторін, яка оформляється додатковими угодами, які є невід'ємною частиною договору.

Договором про внесення змін №2 від 30.01.2013 року сторони внесли зміни до договору поставки, зокрема визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання представниками обох сторін і діє до 31.12.2015 року.

Проте, заборгованість відповідача виникла на підставі накладних за 2018 рік.

Таким чином, заявником не викладено з посиланням на докази обставин щодо пролонгації договору по 2018 рік.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

При цьому, відповідно до положень частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 148, 150-152, 234-235 ГПК України, господарський суд-

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер Сторс" 59 901 грн. 75 коп.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 19.03.2019 року.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук