РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2019 р. Справа № 910/125/19
За позовом Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " Колоннейд Україна "

До Товариства з додатковою відповідальністю " Страхова компанія " Альфа Гарант "

Про стягнення 14579,57 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику сторін

Від позивача

Від відповідача

Обставини справи

Позивач - приватне акціонерне товариство " Страхова компанія " Колоннейд Україна " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з додатковою відповідальністю " Страхова компанія " Альфа Гарант " 14579,57 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2019 р. відкрите провадження у справі №910/125/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

25.01.2019 р. через канцелярію суду представником відповідача поданий відзив на позовну заяву.

У вказаному відзиві останній проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити, посилаючись на відсутність правових підстав для сплати страхового відшкодування у заявленному розмірі. Відповідач вважає, що повністю виконав свої зобов'язання, виплативши приватному акціонерному товариству " Страхова компанія " Колоннейд Україна " страхове відшкодування в розмірі 31808,97 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що становить 13579,57 грн. та з урахуванням франшизи ( 1000,00 грн. ), яка передбачена полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0677382.

Представник позивача у відповіді на вказаний відзив посилається на ст. 993 Цивільного кодексу України та вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати застрахованного приватним акціонерним товариством " Страхова компанія " Колоннейд Україна " автомобіля.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2016 р. на вул. Пирогова, 66 в м. Вінниця трапилась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля " Hyundai Santa Fe " ( д.н. НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля " Fiat Marеa " ( д.н. НОМЕР_4 ), під керуванням водія ОСОБА_2.

Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю " Hyundai Santa Fe " ( д.н. НОМЕР_2 ), який був застрахований у позивача, згідно договору добровільного автотранспортного страхування від 05.07.2016 р. № CAS0032922

Дорожньо - транспортна пригода відбулася з вини водія автомобіля " Fiat Marеa " ( д.н. НОМЕР_4 ) - ОСОБА_2, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2016 р. № 127/23542/16-п.

Згідно рахунку від 24.11.2016 р. НОМЕР_3 вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля " Hyundai Santa Fe " ( д.н. НОМЕР_2 ) становить 46388,54 грн.

На виконання умов договору добровільного автотранспортного страхування від 05.07.2016 р. № CAS0032922, на підставі заяви страхувальника, рахунку від 24.11.2016 р. НОМЕР_3, страхового акту від 05.12.2016 р. № Приватне акціонерне товариство " Страхова компанія " Колоннейд Україна " виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 46388,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 06.12.2016 р. № 000047006

Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля " Fiat Marеa " ( д.н. НОМЕР_4 ) за шкоду, завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю вказаного автомобіля, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0677382 застрахована у відповідача - товариства з додатковою відповідальністю " Страхова компанія " Альфа Гарант "

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 46388,54 грн., натомість, виконав свої зобов'язання лише частково перерахувавши суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 31808,97 грн.

Залишок несплаченої суми страхового відшкодування становить 14579,57 грн.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України " Про страхування " та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, суд вважає, позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню лише частково, а саме в розмірі 13579,57 грн., тобто за мінусом франшизи в розмірі 1000,00 грн., яка передбачена полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0677382 і яка не була врахована позивачем при заявлені позовних вимог.

Твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що останній виплатив страхове відшкодування в порядку регресу в повному обсязі з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу судом до уваги не приймається, оскільки згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Фактичні витрати застрахованого позивачем автомобіля здійснені на суму 46388,54 грн. на підставі рахунку № ЕС000010261 від 24.11.2016 р. та платіжного доручення № 000047006 від 06.12.2016 р., якими визначено вартість ремонтних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу та розмір суми, яка сплачена відповідним суб'єктом для здійснення ремонту. Таким чином, страхове відшкодування було виплачене в межах розміру збитків, завданих саме неправомірними діями водія, цивільно - правова відповідальність якого на момент настання вказаного страхового випадку була застрахована у відповідача.

Виходячи з вимог ч.ч.2.3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Суд вважає, що положення про застосування коефіцієнту фізичного зносу регулюють відносини, які виникають між страховиком та його страхувальником за договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але не відносяться до правовідносин між страховиками стосовно права зворотної вимоги.

Крім того, консультація аварійного комісара ОСОБА_3 не є доказом, що підтверджує розмір фізичного зносу автомобіля застрахованого позивачем, оскільки аварійний комісар не є суб'єктом оціночної діяльності, а консультація не є звітом в розумінні Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність "

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю " Страхова компанія " Альфа Гарант " ( 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, код 32382598 ) на користь Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " Колоннейд Україна " ( 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 25395057 ) 13579 ( тринадцять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять ) грн. 57 коп. страхового відшкодування, 1641 ( одну тисячу шістсот сорок одну ) грн. 15 коп. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

СуддяВ.І.Пінчук