ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019м. ДніпроСправа № 904/405/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "РЕМТЕК", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в загальній сумі 69 475,00 грн за договором поставки №ДВ 2728 від 26.01.2017

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 04.01.2019, посвідчення №1598 від 08.10.2018

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "РЕМТЕК" (надалі - відповідач) про стягнення 38 928,00 грн основного боргу; 18 655,96 грн пені; 5 791,20 грн процентів за користування чужими грошовими коштами; 6 099,84 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № ДВ 2728 від 26.01.2017, в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2019 відкладено розгляд справи на 14.03.2019.

12.03.2019 позивачем подано клопотання про збільшення позовних вимог, в якому він просив стягнути з відповідача 38 928,00 грн основного боргу, 20 127,80 грн пені, 6 196,48 грн 10% річних та 10 156,31 грн інфляційних втрат.

В судове засідання 12.03.2019 з'явився представник позивача, який просив прийняти клопотання про збільшення розміру позовних вимог до розгляду і задовольнити позовні вимоги в уточненій редакції.

Процесуальні права та обов'язки сторін передбачені статтею 46 Господарського процесуального кодексу України. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду про відкриття провадження від 07.02.2019 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.02.2019. Зазначене засідання було оголошено відкритим та розпочато розгляд справи по суті. Оскільки клопотання про збільшення позовних вимог подано з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, у суду відсутні підстави для прийняття його до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду судом у даній справі є позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 38 928,00 грн, пені в сумі 18 655,96 грн, 10% річних у сумі 5 791,20 грн, інфляційних втрат у сумі 6 099,84 грн.

Представник відповідача не з'явився в судове засідання, ТОВ "Науково-виробниче об'єднання "РЕМТЕК" не скористалося своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 14.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "РЕМТЕК" (далі- відповідач, покупець) укладений договір поставки №ДВ 2728 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязався передати у власність покупцеві товар в асортименті, кількості та за ціною, що вказані у рахунку-фактурі на підставі поданої заявки, а покупець зобовязався прийняти цей товар і сплатити цей товар на умовах даного договору.

Загальна вартість договору складає 194 339,99 (сто девяносто чотири тисячі триста тридцять девять гривень 99 копійок) у тому числі ПДВ 32 390,00 грн (п. 2.1. Договору).

За умовами п. 2.3. Договору оплата здійснюється покупцем в такому порядку: 50% від загальної вартості договору - передоплата, яка здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня підписання договору, 30% від загальної вартості договору оплата, яка здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня поставки товару та підписання видаткової накладної, та остаточний розрахунок 20% здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня поставки товару та підписання видаткової накладної.

Згідно з п. 8.1. Договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором. Закінчення терміну дії даного договору не звільняє сторони від виконання зобовязань, повязаних з оплатою і претензійними вимогами. У разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення, то цей договір вважається пролонгованим кожного разу на один календарний рік, на тих же умовах.

На виконання умов Договору 11.07.2017 позивачем був поставлений товар (пульт управління) за видатковою накладною №2316 загальною вартістю 194 339,99 грн з ПДВ.

Факт поставки товару підтверджується вищезазначеною видатковою накладною (арк.с.12), а також довіреністю № 44 від 11.07.2014 на отримання цінностей від ТОВ "Компанія Платінум" (арк.с. 13)

Згідно з п. 2.3. Договору строк оплати поставленого товару настав 10.08.2017.

Відповідач здійснив оплату за поставлений товар частково, в сумі 155 411,99 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунку (арк.с. 15-16) та карткою рахунку 361 за 2017 рік (арк.с. 17).

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем складає 38 928,00 грн (194 339,99 грн - 155 411,99 грн = 38 928,00 грн).

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення містить і ст.265 Господарського кодексу України.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків здійснення розрахунку за товар, поставлений за видатковою накладною №2316 від 11.07.2017, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 38 928,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З сукупного індексу інфляції за 2017 рік (105,2) та за 2018 рік (109,8), наведеного ТОВ "Компанія Платінум" у позовній заяві, суд встановив, що позивач просить стягнути інфляційні втрати в сумі 6 099,84 грн за загальний період прострочення з вересня 2017 року по грудень 2018 року.

За перерахунком суду загальна сума інфляційних втрат за заявлений період становить 6 033,84 грн (38 928,00 грн х 115,5 / 100% - 38 928,00 грн = 6 033,84 грн). Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, в сумі 6 033,84 грн.

За несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 18 655,96 грн за загальний період прострочення з 11.08.2017 по 04.02.2019.

Відповідно до п. 5.2. Договору за порушення термінів оплати покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

В силу п. 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В п. 5.2. Договору сторони передбачили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобовязання припиняється фактичним виконанням такого зобовязання, починаючи від дня, коли зобовязано мало бути виконано.

Господарським судом встановлено, що зобов'язання з оплати поставленого товару відповідачем виконано не в повному обсязі.

За перерахунком суду розмір пені за заявлений позивачем період складає 18 668,38 грн. Оскільки господарський суд, в силу положень частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, не може виходити за межі позовних вимог, вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі 18 655,96 грн.

Відповідно до п. 5.5. Договору за порушення термінів оплати покупець сплачує постачальникові 10% річних від суми боргу, за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України).

Позивач нарахував відповідачу проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 5 791,20 грн. (загальний період нарахування з 11.08.2017 по 04.02.2019).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами, суд дійшов висновку, що позивач допустив арифметичну помилку, оскільки сума процентів за користування чужими грошовими коштами за заявлений період становить 5 791,21 грн. Оскільки господарський суд, в силу положень частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, не може виходити за межі позовних вимог, вимоги позивача в частині стягнення процентів за користування грошовими коштами підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі 5 791,20 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "РЕМТЕК" (49000, м. Дніпро, вулиця Молодогвардійська, будинок 71, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" (49000, АДРЕСА_1, ) 38 928,00 грн (тридцять вісім тисяч девятсот двадцять вісім гривень 00 копійок) основного боргу, 18 655,96 грн (вісімнадцять тисяч шістсот пятдесят пять гривень 96 копійок) пені; 5 791,20 грн (пять тисяч сімсот девяносто одна гривня 20 копійок) процентів за користування чужими грошовими коштами; 6 033,84 грн (шість тисяч тридцять три гривні 84 копійки) інфляційних втрат; 1 919,18 грн (одна тисяча девятсот девятнадцять гривень 18 копійок) судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.з

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.03.2019.

Суддя ОСОБА_2