УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

18.03.2019Справа № 910/17461/18

За позовомЛьвівської міської ради
доЛьвівської обласної ради
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаЛьвівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго»
відповідачаОбласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»
проскасування реєстрації права власності
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Осінчук В.Б.
від відповідача:Гаталяк С.В.
від третьої особи 1:не з'явився
від третьої особи 2:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Львівська міська рада звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Львівської обласної ради про скасування реєстрації права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що реєстрація права власності відповідача на котельню, 2 по 16; І Ф-2, 361,6 кв.м по вул. Данила Апостола, 16 в м. Львові проведена неправомірно, оскільки здійснена на підставі не чинного рішення Львівської обласної ради, а відтак має бути скасована.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 підготовче засідання відкладено у зв'язку з неявкою представників учасників справи.

25.02.2019 судом вирішено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 18.03.2019.

14.03.2019 від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та вказував, що реєстрація права власності за ним на спірне нерухоме майно проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. Також відповідачем подано заяву про застосування у даній справі наслідків пропуску строку позовної давності.

Представники сторін в судове засідання з'явилися, надали пояснення по справі.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, вимоги ухвал суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується відмітками на звороті ухвал суду.

Частиною 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 вказаної статті передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, оскільки треті особи були повідомлені про час та місце розгляду справи, та не повідомили суд поважні причини їх неявки, суд приходить до висновку про можливість проведення підготовчого засідання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін в підготовчому засіданні, суд встановив наступне.

Положеннями статей 2, 4 та 19 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закономустановлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною першою статті 15 вказаного Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав); 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини четвертої статті 18 цього Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно із частиною другою статті 24 вказаного Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

З аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що перед прийняттям рішення про державну реєстрацію прав державний реєстратор повинен вчинити ряд дій, зокрема: перевірити повноваження особи, яка звернулась із заявою про реєстрацію певного речового права; встановити повноту наданих документів та їх відповідність вимогам законодавства; визначити відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права; з'ясувати питання про наявність чи відсутність зареєстрованого обтяження нерухомого майна тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що спір у даній справі стосується правомірності реєстрації за відповідачем права власності на майно на підставі правовстановлюючого документу, виданого згідно нечинного рішення Львівської обласної ради.

При цьому, позивач, мотивуючи заявлені позовні вимоги, посилається виключно на допущення порушень чинного законодавства, що регулюють здійснення державної реєстрації прав, тобто дотримання процедури розгляду та перевірки державним реєстратором наданих документів.

Таким чином суд приходить до висновку, що за своїм суб'єктним складом, предметом та характером спірних правовідносин справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не господарського судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 вказаної статті якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи, що спір не підлягає розгляду господарським судом, позивач має право звернутися з відповідним позовом до адміністративного суду, визначеного за правилами підсудності згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/17461/18 за позовом Львівської міської ради до Львівської обласної ради, треті особи - Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» та Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про скасування реєстрації права власності закрити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 19.03.2019.

Суддя В.П. Босий