РІШЕННЯ

11 березня 2019 року Справа № 913/629/18

м. Харків Провадження №17/913/629/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого виконувати функції держави у спірних правовідносинах: Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області позивач,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Фактор 2014, м. Лисичанськ Луганської області

про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 237713,74 грн.

Судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: ОСОБА_2, прокурор відділу прокуратури Харківської області, службове посвідчення №028256 від 15.08.2014;

від позивача: ОСОБА_3, представник на підставі довіреності №7169/0116 від 14.12.2018; ОСОБА_4, представник на підставі довіреності №7168/01-16 від 14.12.2018;

від відповідача: представник не прибув.

Обставини справи: Заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою від 11.12.2018 №200вих.хв-18 в інтересах держави в особі органу уповноваженому виконувати функції держави у спірних правовідносинах: Лисичанської міської ради Луганської області (далі - позивач) до ОСОБА_1 підприємства Фактор 2014 (далі відповідач) з вимогою стягнути на користь Лисичанської міської ради Луганської області грошові кошти у сумі 237713,74 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що відповідач в супереч вимогам чинного земельного законодавства, здійснює використання земельної ділянки, яка розташована на території Лисичанської міської ради Луганської області, без оформлення належним чином права користування та його державної реєстрації, не сплачуючи орендну плату, у звязку з чим, на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України прокурором заявлено до стягнення з відповідача безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою.

Прокурор стверджує, що позивачем не вживалися заходи щодо відшкодування збитків, що є підставою для звернення прокурора із позовом в інтересах позивача.

Ухвалою суду від 13.12.2018 підтверджено підстави представництва Заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу уповноваженому виконувати функції держави у спірних правовідносинах: Лисичанської міської ради Луганської області за позовною заявою від 11.12.2018 №200вих.хв-18., відкрито провадження у справі № 913/629/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва Заступником керівника Лисичанської місцевої прокурори Луганської області в інтересах держави в особі органу уповноваженому виконувати функції держави у спірних правовідносинах: Лисичанської міської ради Луганській області, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.1311 Конституції України, на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з ч.4 ст.53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

З огляду на викладене, зверненню прокурора з позовом до суду має передувати підтвердження судом підстав представництва інтересів держави в суді.

У позовній заяві заступником керівника Лисичанської місцевої прокурори Луганської області зазначено, що є порушення інтересів держави без законних підстав відповідачем збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, що призводить до неповного надходження плати за землю, яка перебуває в комунальній власності, що в свою чергу має наслідки невиконання прибуткової частини місцевого бюджету.

Прокурор зазначає, що органом державної влади та місцевого самоврядування в особі Лисичанської міської ради Луганської області, уповноваженим здійснювати функції держави у відповідних правовідносинах стало порушення інтересів держави у сфері охорони та використання земель, бездіяльність Лисичанської міської ради в частині вжиття заходів щодо повернення безпідставно набутого майна у розмірі 237713,74 грн, що відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Так, судом встановлено, що протягом 2016-2018 років та на час розгляду справи, позивач не здійснював жодних дій, спрямованих на відновлення порушених інтересів держави, зокрема, звернення до суду з аналогічним позовом самостійно.

Посилання позивача на неодноразове повідомлення відповідача про необхідність оформлення права оренди землі, яке підтверджується листами від 08.12.2015 № 1204/01-02, від 27.11.2017 № 1576/01-02, від 18.07.2018 № 1028/01-02 (а.с.42-44), судом оцінюється критично, оскільки доказів надсилання чи вручення вказаних листів позивачем не надано.

Крім того, факт їх отримання заперечує і відповідач.

З огляду на тривалу бездіяльність позивача щодо захисту інтересів держави в сфері охорони та використання земель, суд дійшов висновку, що прокурором обґрунтовано вказано на необхідність звернення до суду з даним позовом у звязку з такою бездіяльністю.

Вимога щодо попереднього повідомлення Лисичанської міської ради Луганської області про намір звернутися до господарського суду в його інтересах з заявленим позовом прокурором виконана, що підтверджується листом №180вих.хв-18 від 10.12.2018, який направлено на юридичну адресу Лисичанської міської ради Луганської області з описом вкладення до цінного листа.

З урахуванням викладеного, суд підтвердив підстави представництва Заступником керівника Лисичанської місцевої прокурори Луганської області інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, у спірних правовідносинах: Лисичанської міської ради Луганської області за позовною заявою від 11.12.2018 №200вих.хв-18 у цій справі.

10.01.2019 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 08.01.2019, в якому він визнав позовні вимоги в частині стягнення 17002 грн 60 коп., в іншій частині просив відмовити. Зазначив, що він за наявності існуючого, не розірваного, не скасованого, не припиненого попереднього договору оренди землі із МПП Бай Лун, в період з 2014 по 2016 роки був повністю позбавлений можливості здійснити перереєстрацію прав оренди на земельну ділянку, на якій розташовані обєкти нерухомості. Також відповідач був позбавлений можливості оформити договір оренди землі, за наслідками не інформування його позивачем про припинення раніше укладеного договору оренди №84. Посилання позивача на листи вих. №1204/01-02 від 08.12.2015, №1576/01-02 від 27.11.2017, №1028/01-02 від 18.07.2018 є невідповідними доказами щодо належного повідомлення відповідача, оскільки жодного із перелічених листів відповідачем отримано не було. Також зазначив, що в існуючому спорі бездоговірним користуванням є користування земельною ділянкою площею, на якій розташовані будівля та господарські споруди відповідача, а це згідно відомостей технічного паспорту, складає загальну площу земельної ділянки під будинками та господарськими спорудами в розмірі 158 м.кв. Таким чином, розмір несплаченої орендної плати складає 17002 грн 60 коп.

16.01.2018 до відділу документального забезпечення суду від Лисичанської місцевої прокуратури надійшла відповідь на відзив №244вих.19 від 14.01.2019, в якій заявник зазначив, що рішенням Лисичанської міської ради від 22.12.2016 №20/297 припинено право оренди земельної ділянки МПП Бай Лун у звязку з переходом права власності на нерухоме майно, яке розташоване на орендованій земельній ділянці, до ПП Фактор 2014, земельна ділянка площею 0,2209 га, надана для розміщення та експлуатації автозаправного пункту за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ, Луганська область, кадастровий номер :55:005:0003. Договір оренди землі №84 від 26.06.2008 визнано таким, що втратив чинність. Вилучену земельну ділянку віднесено до земель запасу. Отже відповідач мав змогу з 22.12.2016 звернутись до Лисичанської міської ради за оформленням права користування земельної ділянки. Крім того, Лисичанська міська рада неодноразово повідомляла відповідача про необхідність оформлення права оренди землі, що підтверджується листами вих. №1204/01-02 від 08.12.2015, №1576/01-02 від 27.11.2017, №1028/01-02 від 18.07.2018. Посилання відповідача на відсутність вини та умислу з приводу укладання договору оренди землі не мають значення для вирішення цієї справи, оскільки вказані зобовязання є кондикційними. А для кондикційних зобовязань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (постанова ВП ВС справа №629/4628/16ц від 23.05.2018). Земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні відповідача має адресу: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ, Луганська область, кадастровий номер :55:005:0003, та відповідну площу 0,2209 га, що також підтверджується копією технічного паспорту. Крім того, рішенням Лисичанської міської ради від 29.11.2018 ПП Фактор 2014 надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,2209 га для експлуатації автозаправного пункту за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ, Луганська область, кадастровий номер :55:005:0003.

01.02.2019 до відділу документального забезпечення суду представником позивача надіслано за клопотанням №Т-10/19 від 30.01.2019 витяг з рішення Лисичанської міської ради від 29.11.2018 №54/821 Про надання земельних ділянок в оренду та припинення права оренди земельної ділянки, яким ПП Фактор 2014 надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,2209 га для експлуатації автозаправного пункту за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Сєрова, буд.32, кадастровий номер :55:005:0003.

04.02.2019 до відділу документального забезпечення суду від Лисичанської місцевої прокуратури також надійшов витяг з рішення Лисичанської міської ради від 29.11.2018 №54/821 Про надання земельних ділянок в оренду та припинення права оренди земельної ділянки.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.01.2019 за супровідним листом надав: супровідну картку до справи від 30.10.2018 реєстраційний номер 304542, копію заяви ПП Фактор 2014, витяг з рішення Лисичанської міської ради від 29.11.2018 №54/821 Про надання земельних ділянок в оренду та припинення права оренди земельної ділянки, технічний паспорт по справі №3387.

Ухвалою суду від 11.02.2019, з урахуванням ухвали суду від 21.02.2019, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 13.03.2019 (включно) та розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 25.02.2019.

25.02.2019 до початку судового засідання до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшли письмові пояснення від 08.02.2019, в яких він позовні вимоги прокурора не визнав, у звязку з тим, що своєчасно він не мав можливості оформити договір оренди земельної ділянки під будівлями та спорудами, власником якої став на підставі договору купівлі продажу корпоративних прав в 2016 році, оскільки на день придбання корпоративних прав, земельна ділянка перебувала в оренді у іншого субєкта господарської діяльності ПП Бай Лун. Також відповідач не мав жодних відомостей про розірвання/припинення договору оренди землі між Лисичанською міською радою та ПП Бай Лун. Відповідач зазначив, що він дізнався про розірвання договору лише наприкінці 2018 року і здійснив дії, направлені на укладання договору оренди землі.

Відповідач також зазначив, що вимога про стягнення несплаченої орендної плати за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди, внаслідок чого позивач не отримав дохід у зазначеному в позові розмірі, є збитками/упущеною вигодою, тому, відповідач вважає, що до спірних правовідносин положення статей 1212-1214 ЦК України не можуть застосовуватись. За змістом ст. 22 ЦК України, упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правої відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушенная земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним Кодексом України.

Відповідач зазначив, що він не мав можливості укласти договір оренди, у звязку з несвоєчасним повідомленням його позивачем про розірвання попереднього договору оренди з ПП Бай Лун.

Також відповідач зазначає, що позивачем невірно визначив вихідні дані нормативної грошової оцінки землі, на якій перебувають об'єкти нерухомості, що належать відповідачу, а саме: коефіцієнт Кф актуальним є на рівні 2,5; грошова нормативна оцінка землі є рівною показнику в 2831217,01 грн, що відповідно є нижчою ніж застосовано позивачем на день подачі позову.

До матеріалів справи відповідач надав:

- копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 21 від 18.02.2019;

- копію договору про відчуження шляхом купівлі продажу корпоративних прав на ПП «Фактор 2014» від 20.08.2016 зареєстрований в реєстрі за № 1277.

Ухвалою суду від 25.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2019.

05.03.2019 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла відповідь на додаткові пояснення від 04.03.2019 № Т-19/19, в яких він, зокрема, повідомив, що Лисичанська міська рада Луганської області неодноразово повідомляла про необхідність оформлення права оренди землі, що підтверджується листами від 08.12.2015 № 1204/01-02, від 27.11.2017 № 1576/01-02, від 18.07.2018 № 1028/01-02, які наявні в матеріалах справи.

Щодо незгоди відповідача з нормативною грошовою оцінкою, яку застосовано для розрахунку позовних вимог, позивач зазначив, що однією із складових, яка використовується при визначені нормативної грошової оцінки земельної ділянки є Кф коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.

Як зазначає позивач, згідно Порядку нормативної грошової оцінки земель, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489, у разі якщо у відомостях державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується з 01.01.2017 із значенням 2,0 з 17.07.2018 із значення 3,0.

Позивач повідомив, що при розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою було взято період з 23.12.2016 по 01.11.2018. У вказаний період у відомостях Державного земельного кадастру був відсутній код класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Сєрова, 32.

Як повідомляє позивач, що на його запит, наданий до Управління Держгеокадастру у м. Лисичанську Луганської області, були отримані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі, яка складає:

- за 2016 рік 2290531,55 грн (Кф 2,5);

- за 2017 рік 1941961,28 грн (Кф 2,0);

- з 01.01.2018 до 17.07.2,28 грн (Кф 2,0);

- з 17.07.2,91 грн (Кф 3,0), які наявні в матеріалах справи.

В судове засідання 11.03.2019 прибули представники прокуратури та позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши представників сторін, що прибули в судове засідання, господарський суд встановив таке.

Рішенням Лисичанської міської ради від 24.04.2008 №593 затверджено проект землеустрою відведення земельної ділянки Малому приватному підприємству «Бай Лун» та надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,2209 га для розміщення та експлуатації автозаправного пункту за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області (а.с.36).

На підставі вказаного рішення, між Лисичанською міською радою, як Орендодавцем власником, та МПП «Бай Лун», як Орендарем, було укладено Договір оренди землі від 26.05.2008 (далі - Договір), зареєстрований Лисичанським міським реєстраційним офісом Луганської регіональної філії ДП у Державному реєстрі земель Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України 26.06.2008 за № 84 (а.с.31-35).

Відповідно до п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,2209 га, у тому числі:

- під капітальну одноповерхову забудову - 0,0174 га;

- під споруди 0,0033 га;

- під проїзди, проходи та площадки 0,0899 га;

- під зелені насадження 0,1103 га.

Згідно з п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період експлуатації складає 1065469,29 грн.

У п. 8 Договору сторони погодили, що договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації, Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2014 № 24114221, виданого державним реєстратором ОСОБА_5, Приватне підприємство «Фактор 2014» (далі - відповідач) є власником нерухомого майна автозаправного пункту, розташованого за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2018 № 148820360 (а.с.26,27).

Рішенням Лисичанської міської ради від 22.12.2016 № 20/297 припинено право оренди земельної ділянки МПП «Бай Лун», у звязку з переходом права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, до ПП «Фактор 2014» (відповідача у справі), земельна ділянка площею 0,2209 га, яка надана для розміщення та експлуатації автозаправного пункту за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, кадастровий номер :55:005:0003. Договір оренди землі від 26.06.2008 № 84 визнано таким, що втратив чинність. Вилучену земельну ділянку віднесено до земель запасу (а.с.37).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.10.2018 № НВ-018 інформація про право користування земельною ділянкою відсутня та право власності зареєстровано за Лисичанською міською радою (а.с.39).

Відповідно до інформації Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області від 02.11.2018 №7659/9/12-32-12-03-01 ПП «Фактор 2014» не зареєстровано як платник плати за землю (земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та/або комунальної власності). Інформація щодо сплати за землю (земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та/або комунальної власності) за земельну ділянку площею 0,2203 га, розташованої за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, іншими субєктами господарювання в ГУ ДФС у Луганській області відсутня (а.с.47).

Згідно з інформації Лисичанської міської ради від 26.10.2018 № 1514/01-02 станом на 26.10.2018 ПП «Фактор 2014» не зверталось до неї з клопотанням щодо надання земельної ділянки за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, в оренду (а.с.28,29).

Водночас, Лисичанська міська рада Луганської області, вказувала, що вона неодноразово повідомляла відповідача про необхідність оформлення права оренди землі, що підтверджується листами від 08.12.2015 № 1204/01-02, від 27.11.2017 № 1576/01-02, від 18.07.2018 № 1028/01-02 (а.с.42-44), однак доказів надсилання чи вручення вказаних листів позивачем не надано.

Крім того, факт їх отримання заперечує і відповідач.

В подальшому, на підставі заяви відповідача, рішенням Лисичанської міської ради від 29.11.2018 № 54/281 вирішено надати ПП «Фактор 2014» в оренду строком на 5 (пять) років земельну ділянку площею 0,2209 га для експлуатації автозаправного пункту за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, кадастровий номер :55:005:0003 (а.с.45,46).

Позовні вимоги мотивовано тим, що ПП «Фактор 2014», набувши право власності на обєкт нерухомості розташований на земельній ділянці комунальної форми власності площею 0,2209 га за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, не оформило право користування на цю земельну ділянку, однак фактично нею користується. Таким чином, прокурор вважає, що відповідач належним чином не оформив та не зареєстрував речове право на земельну ділянку 0,2209 га, не вносив плату за користування нею за період з 23.12.2016 по 01.11.2018, внаслідок чого зберіг у себе безпідставно набуте майно-грошові кошти у розмірі орендної плати.

За розрахунком позивача розмір безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,2209 га, розташованої за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, без належних правових підстав становить 237713,74 грн за період з 23.12.2016 по 01.11.2018 (а.с.48).

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об'єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені, без належних на те правових підстав.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на обєкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За змістом ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи положення вказаних статей, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обовязок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

З наявного в матеріалах справи Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2014 № 24114221, виданого державним реєстратором ОСОБА_5, Приватне підприємство «Фактор 2014» (далі - відповідач) є власником нерухомого майна автозаправного пункту, розташованого за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2018 № 148820360 (а.с.26,27).

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування відповідачем спірною земельною ділянкою у заявлений в позові період, зокрема, укладення договору оренди з міською радою та державної реєстрації такого права.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Главою 83 Цивільного кодексу України врегульовані відносини, що виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та не врегульовані спеціальними інститутами права.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

До моменту оформлення власником обєкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей обєкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Таким чином, з огляду на те, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що відповідач, будучи власником об'єкта нерухомого майна, користувався земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розміщено, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою, не сплачував орендну плату. Відтак, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею в якості орендної плати, тому зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до розрахунку прокурора відповідач за користування спірною земельною ділянкою мав сплатити за період:

- з 23.12.2016 по 01.01.2016 - 2816,23 грн;

- з 01.01.2017 по 17.07.2018 - 149504,42 грн;

- з 17.07.2018 по 01.11.2018 - 85393,09 грн.

Обчислення безпідставно збереженої орендної плати здійснено за алгоритмом, вказаним у Розрахунку позивача (а.с.48).

Згідно з пунктом 2 Примітки до Додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489, (пункт 5 розділу ІІ) «Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)» у разі якщо у відомостях державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується з 01.01.2017 із значенням 2,0 з 17.07.2018 із значення 3,0.

Як повідомив позивач, при розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою було взято період з 23.12.2016 по 01.11.2018, тобто з наступного дня після припинення оренди земельної ділянки попередньому власнику нерухомого майна. У вказаний період у відомостях Державного земельного кадастру був відсутній код класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Сєрова, 32.

Розрахунок безпідставно одержаних грошових коштів у вигляді несплаченої орендної плати було здійснено заявником алгоритмічно та арифметично правильно, отже, загальна сума, яку відповідач мав сплатити за користування спірною земельною ділянкою за період з 23.12.2016 по 30.10.2018 становить 237713,74 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо невірного визначення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки з 17.07.2018, оскільки надана відповідачем копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 21 від 18.02.2019, не містить посилання на період дії визначеної в ній нормативної грошової оцінки землі. Є тільки дата формування витягу 18.02.2019, що не може свідчити про період дії вказаної оцінки та не свідчить про неправильне застосування заявником нормативної грошової оцінки землі за період з 17.07.2018 по 30.10.2018 у сумі 2912941,91 грн (Кф 3,0).

Згідно з наявними витягами Управління Держгеокадастру у м. Лисичанську Луганської області з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки (а.с.49-52):

- грошова оцінка землі за 2016 рік складає 2290531,55 грн (Кф 2,5);

- грошова оцінка землі за 2017 рік складає 1941961,28 грн (Кф 2,0);

- грошова оцінка землі з 01.01.2018 до 17.07.2018 складає 1941961,28 грн (Кф 2,0);

- грошова оцінка землі з 17.07.2018 складає 2912941,91 грн (Кф 3,0).

З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи відповідача в цій частині не обґрунтованими.

Також, з огляду на вищевикладений аналіз спірних правовідносин, є безпідставними доводи відповідача, що предметом спору повинно бути стягнення збитків, а не безпідставно отриманого майна.

Доводи відповідача, що він користується тільки незначною площею земельної ділянки, яка знаходиться безпосередньо під спорудами, спростовуються його ж діями, спрямованими на оформлення права оренди земельної ділянки площею 0,2209 га для експлуатації автозаправного пункту за адресою: вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, кадастровий номер :55:005:0003, яка рішенням позивача була виділена відповідачеві.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач використовує спірну земельну ділянку без належної правової підстави, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 3565,71 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Фактор 2014, вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, 93100, ідентифікаційний код 38504854, на користь Лисичанської міської ради Луганської області, вул. ім. М.Грушевського, 7, м. Лисичанськ Луганської області, 93100, ідентифікаційний код 26522196, на р/р №0051, одержувач УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, банк: ГУ ДКСУ в Луганській області, , МФО 804013, код платежу 24060300 «інші надходження» до місцевого бюджету м. Лисичанська, грошові кошти у сумі 237713,74 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Фактор 2014, вул. Сєрова, 32, м. Лисичанськ Луганської області, 93100, ідентифікаційний код 38504854, на користь Прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921, на р/р 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації доходів бюджету 2800, судовий збір в сумі 3565,71 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні 11.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повне рішення складено: 20.03.2019.

Суддя О.С. Фонова