ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2591/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

учасників справи:

позивача (за первісним позовом) - Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Velgevos Enterprises Limited; далі - Компанія) - Досковської В.Г. - адвокат (посвідчення від 20.01.2016 № 002765),

відповідача-1 (за первісним позовом) - товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "КМТ" (далі - ТОВ "Компанія "КМТ") - Гаврилюка П.В. - адвокат (свідоцтво від 19.12.2003 № 216),

відповідача-2 (за первісним позовом) - товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднана торгівельна мережа" (далі - ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа") - не з'яв.,

розглянув касаційну скаргу Компанії

на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018

(головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Аленін О.Ю. і Поліщук Л.В.)

за позовом Компанії

до: ТОВ "Компанія "КМТ";

ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа"

про стягнення 2 773 120,85 долара США, та

за зустрічним позовом ТОВ "Компанія КМТ"

до: Компанії;

ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа"

про визнання правочинів недійсними та про тлумачення умов договору.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Компанія звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "Компанія КМТ" та ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа" (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення солідарно з відповідачів: суми позики за договором позики від 28.04.2011 №6 у розмірі 1 764 987 долара США; відсотків за користування позикою в сумі 988 412,59 долара США; пені за несвоєчасну сплату відсотків по договору позики в розмірі 19 721,26 долара США.

2. 31.08.2017 ТОВ "Компанія КМТ" звернулося до господарського суду Одеської області з клопотанням про припинення провадження у справі, в якому зазначило, що провадження у справі у частині позовних вимог Позивача до ТОВ "Компанія КМТ" про стягнення суми позики за договором позики підлягає припиненню згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, у редакції, чинній на момент звернення з даним клопотанням), оскільки цей спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, тому що сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

3. 22.09.2017 ТОВ "Компанія КМТ" звернулося до господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до Компанії та ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа" про: визнання недійсним правочину - додаткової угоди до договору позики від 28.04.2011 № 6, що укладена 30.07.2012 Компанією із спільним українсько-російським підприємством у формі приватного акціонерного товариства "КМТ";

визнання недійсним правочину - договору поруки від 25.10.2011, укладеного Компанією з ТОВ "Об`єднана торгівельна мережа";

надання тлумачення (розтлумачити) окремих пунктів договору позики від 28.04.2011 № 6, укладеного Компанією та спільним українсько-російським підприємством у формі приватного акціонерного товариства "КМТ" (правонаступником якого є ТОВ "Компанія "КМТ") таким чином:

"Згідно змісту статті 5 (Законодавство, що застосовується) договору позики № 6 від 28.04.2011 року сторони договору, Позивач та Відповідач, прийшли до згоди, що цей договір регулюється і складено відповідно до чинного законодавства Кіпру, в тому числі THE INTERNATIONAL COMMERCIAL ARBITRATION LAW,1987; №101 of 1987 Закон ПРО МІЖНАРОДНИЙ ТОРГОВИЙ АРБІТРАЖ, 1987 № 101/87);

згідно змісту статті 11 (Вирішення спорів) договору позики № 6 від 28.04.2011року сторони договору, Позивач та Відповідач, уклали угоду про те, що "у випадку, якщо протягом 30 календарних днів з моменту письмового повідомлення однієї із сторін протилежної про виникнення такого непорозуміння, спору або претензії, включаючи будь-яке питання щодо існування, дійсності або припинення цього договору, сторони не дійшли згоди, спір має бути передано на розгляд третейського суду, рішення якого буде остаточним для сторін; третейський суд знаходиться у Лімассолі, Кіпр, і діє у відповідності до THE INTERNATIONAL COMMERCIAL ARBITRATION LAW,1987; № 101 of 1987 Закон ПРО МІЖНАРОДНИЙ ТОРГОВИЙ АРБІТРАЖ, 1987 № 101/87)".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Рішенням господарського суду Одеської області від 27.11.2017 (суддя Щавинська Ю.М.): первісний позов задоволено частково; стягнуто солідарно з ТОВ "Компанія КМТ" та ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа" на користь Компанії: суму позики за договором позики від 28.04.2011 № 6 у розмірі 1 764 987 долара США, що в еквіваленті на день подання позову складає 45 478 503 грн.; відсотки за користування позикою у сумі 987 528,91 долара США, що в еквіваленті на день подання позову складає 25 445 703,80 грн.; пеню в сумі 514,94 долара США, що в еквіваленті на день подання позову складає 13 268,48 грн.; стягнуто з ТОВ "Компанія КМТ" на користь Компанії 102 601,28 грн. судового збору; стягнуто з ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа" на користь Компанії 102 601,28 грн. судового збору; в решті первісного позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване таким: арбітражне застереження, яке зазначено в договорі позики від 28.04.2011 №6, є таким, що не може бути виконано, у зв'язку з чим справа повинна бути розглянута в господарському суді України; наявні підстави для часткового задоволення первісного позову та відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

6. Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018: апеляційну скаргу ТОВ "Компанія КМТ" задоволено частково; рішення господарського суду Одеської області від 27.11.2017 скасовано; позов Компанії та зустрічний позов ТОВ "Компанія КМТ" залишено без розгляду; стягнуто з Компанії на користь ТОВ "Компанія КМТ" 269 280 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що договір позики від 28.04.2011 № 6 не визнаний недійсним і не розірваний, отже, вказаний договір є чинним, а арбітражна угода може бути виконана.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі та додаткових поясненнях до неї Компанія, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018, а рішення господарського суду Одеської області від 27.11.2017 залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Як вбачається зі змісту умов договору позики від 28.04.2011 № 6, сторонами не було вказано конкретної арбітражної установи, що має вирішувати спір, та невірно визначено закон, відповідно до якого має здійснюватися арбітражний розгляд такого спору.

10. Право щодо передання спору на розгляд третейського суду (арбітражу) не можна розглядати як відмову сторін спору від права звернення до господарського суду за захистом порушених прав чи охоронюваних законом інтересів.

11. Арбітражне застереження, яке міститься у пункті 11 договору позики від 28.04.2011 № 6, не практиці не може бути виконано. Відсутність визначеної в законі процедури визначення конкретної арбітражної установи не повинна мати своїм наслідком позбавлення Компанії свого права на судовий захист порушених прав та інтересів, гарантованих статтею 55 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

12. Судом апеляційної інстанції були порушені приписи статей 86, 236, 269 ГПК України.

13. Судом апеляційної інстанції було проігноровано норми статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", статтю 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", які визначають можливість судів України вирішувати даний спір, норми пункту 3 статті 2 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958) та частину першу статті 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", які також надають право суду України вирішувати спір, що є предметом арбітражної угоди, поданий на його вирішення, у випадку коли арбітражна угода не може бути виконана.

Доводи інших учасників справи

14. За приписами частини першої статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції. У даному разі ухвалою Верховного Суду від 31.01.2019 учасникам справи було встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 22.02.2019. Проте ТОВ "Компанія КМТ" відзив на касаційну скаргу подано лише 25.02.2019, тобто поза межами зазначеного строку. Водночас положеннями ГПК України встановлено, що:

- у суді касаційної інстанції касаційна скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції (стаття 301);

- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина дев'ята статті 165).

Оскільки ТОВ "Компанія КМТ" не подано відзив на касаційну скаргу у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважних причин пропуску цього строку, Верховний Суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Від ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа" відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. 28.04.2011 спільним українсько-російським підприємством приватним акціонерним товариством "КМТ", правонаступником якого є ТОВ "Компанія "КМТ" (позичальник), та Компанією (Кіпр, м. Лімасол; позикодавець) укладено договір позики № 6 (далі - Договір позики), за умовами якого:

- позикодавець бажає надати, а позичальник бажає отримати позику;

- сума позики складатиме 3 000 000 доларів США, і вона буде надаватися позичальникові траншами (частками); датою отримання позики вважається дата валютування;

- днем погашення позики вважається день повернення всієї суми позики та несплачених відсотків. Можливе повернення частинами. У будь-якому випадку строк повного погашення позики - не пізніше 31.07.2012;

- договір регулюється і складено відповідно до чинного законодавства Кіпра (частина 5);

- усі непорозуміння, спори та претензії, що виникають між сторонами стосовно цього договору або у зв'язку з його виконанням, або у зв'язку з різним тлумаченням, сторонами повинні вирішуватися шляхом переговорів між сторонами. У випадку, якщо протягом 30 календарних днів з моменту письмового повідомлення однієї із сторін протилежною про виникнення такого непорозуміння, спору або претензії, включаючи будь-яке питання щодо існування, дійсності або припинення цього Договору, сторони не дійшли згоди, спір має бути передано на розгляд третейського суду, рішення якого буде остаточним для сторін; третейський суд знаходиться у Лімассолі, Кіпр, і діє у відповідності до Міжнародного Комерційного Третейського закону від 1937 (Закон №101/87) у останній редакції. Мова засідання третейського суду - англійська. Будь-яке рішення третейського суду має бути у письмовій формі і має бути обґрунтованим. У межах закону, що застосовується, третейський суд має право виносити рішення як про примусове виконання зобов'язань сторін за цим Договором, так і про зняття зобов'язань виконання цього Договору. Усі рішення є обов'язковими для виконання сторонами і можуть бути оскаржені у судах відповідної юрисдикції (частина 11).

Договір позики набирає чинності з моменту його реєстрації у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України. На виконання вказаної умови договору, Договір позики було зареєстровано Управлінням Національного банку України у Вінницькій області, що підтверджується реєстраційним свідоцтвом № 288.

16. Як забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Компанія "КМТ" за Договором позики між Компанією (кредитор) та ТОВ "Об'єднана торгівельна мережа" (поручитель) укладено договір поруки від 25.10.2011, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ТОВ "Компанія "КМТ" (позичальник) взятих на себе зобов'язань за Договором позики, а саме: за вимогою кредитора, при умові, що зобов'язання позичальника за договором позики не виконані, протягом трьох банківських днів повернути кредиторові перераховані позичальнику згідно з Договором позики та не повернені останнім грошові кошти з урахуванням відсотків за користування позикою та штрафних санкцій, встановлених договором позики (зобов'язання).

17. Компанію створено та зареєстровано відповідно до законодавства Республіки Кіпр з місцезнаходженням у Республіці Кіпр, що не заперечується сторонами.

18. Згідно з преамбулою Договору позики цей договір укладено у Лімассолі, тобто на території Республіки Кіпр.

19. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та зазначаючи, що твердження господарського суду першої інстанції у даній справі про те, що застереження, яке зазначено в Договорі позики, є таким, що не може бути виконано, є лише припущенням суду, зазначив, що Компанією не надано доказів, які вказували б на неможливість виконання арбітражного застереження, яке зазначено в Договорі позики, а саме: доказів звернення Компанії до будь-яких органів правосуддя Республіки Кіпр; будь-яких процесуальних документів про відмову у порушенні провадження від судових органів з вирішення спорів між господарюючими суб'єктами, в тому числі третейським судом; доказів того, що судової установи, зазначеної в частині 11 (Вирішення спорів) Договору позики, не існує.

20. У матеріалах справи відсутні докази, що Договір позики визнаний недійсним або розірваний, отже, вказаний договір є чинним, а арбітражна угода може бути виконана.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. ГПК України:

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

стаття 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

частина п'ята статті 236:

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи;

частина четверта статті 310:

- справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

22. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи без розгляду первісний та зустрічний позови, виходив з того, що спір між Компанією та ТОВ "Компанія "КМТ" виник на підставі договору, укладеного на території Республіки Кіпр, де й знаходиться позивач, а відтак сторони умовами частин 5, 11 Договору позики визначили підсудність відповідно до вимог пункту 11 частини першої статті 226 ГПК України, що також передбачено умовами Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06.09.2004.

23. Однак такий висновок суду апеляційної інстанції є передчасним, оскільки судом не враховано, що суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди. Суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов'язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

24. Отже, суд апеляційної інстанції, зазначаючи, що твердження господарського суду першої інстанції про те, що застереження, яке наведене в Договорі позики, є таким, що не може бути виконано, є лише припущенням суду, та залишаючи позови в даній справі без розгляду, - повинен був належним чином встановити дійсність, чинність та виконуваність арбітражного застереження, яке зазначено в Договорі позики.

25. Судом апеляційної інстанції належним чином не надано оцінки доводам Компанії, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що у Договорі позики не вказано конкретної арбітражної установи, що має вирішувати спір, та невірно визначено закон, відповідно до якого має здійснюватися арбітражний розгляд такого спору. В українській версії цього договору зазначено, що спір має бути передано на розгляд третейського суду, який знаходиться у Лімасолі, Кіпр, а в англійській зазначено "shаll be refferred to and finally resolved by arbitration to conducted in Limassol, Cyprus". Вирішення питання про виконуваність чи невиконуваність арбітражного застереження у зв'язку з наявністю помилок у найменуванні арбітражної установи є дискрецією суду, який ухвалює рішення з урахуванням усіх обставин справи.

26. Проте судом апеляційної інстанції не надано оцінки наявним у справі доказам, таким як витяг з офіційного сайту юридичних осіб Республіки Кіпр про те, що у м. Лімасолі є п'ять діючих юридичних осіб, і жодна з них не містить у своїй назві слово "arbitration" (т. 2, а.с. 92-97), та листу Міністерства юстиції України від 24.04.2017 з додатком (т. 2, а.с. 148-162).

27. З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції належним чином не з'ясував усі обставини та не оцінив наявні у справі докази, не надав належної оцінки відповідним аргументам Компанії, припустившись у зв'язку з цим порушення вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

28. Водночас суд касаційної інстанції згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до Південно-Західного апеляційного господарського суду.

Питання щодо розподілу судових витрат зі справи має бути вирішено за результатами відповідного нового розгляду справи.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Velgevos Enterprises Limited) задовольнити частково.

2. Постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 зі справи № 916/2591/16 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Південно-Західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Суховий