ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2019 р. Справа № 914/460/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви: ф/господарство «Рисовський», с.Зубра Пустомитівського району Львівської області

до відповідача-1: Солонківської с/ради, с.Солонка Пустомитівського району Львівської області

до відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м.Львів

про визнання порушеним право позивача протиправною бездіяльністю відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду №5/79 від 13.10.94р. та зобов'язати поновити порушене право здійснити Державну реєстрацію відведеної земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду №5/79 від 13.10.94р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду поступив позов ф/господарства «Рисовський» до Солонківської с/ради та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання порушеним право позивача протиправною бездіяльністю відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду №5/79 від 13.10.94р. та зобов'язати поновити порушене право здійснити Державну реєстрацію відведеної земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду №5/79 від 13.10.94р.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями).

Згідно із ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частина 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що за подання позовних заяв майнового характеру до господарського суду ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовних заяв немайнового характеру до господарського суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019р." прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921,00 гривень.

У позовній заяві позивач просить суд звільнити від сплати судового збору на підставі п.п.1,2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» з огляду на те, що в позивача відсутня земля що оспорюється і відповідно фінансові кошти, та єдиним джерелом на оплату судового збору є мінімальний розмір пенсійного забезпечення, що на думку позивача не дає змоги провести оплату судового збору. На підтвердження даних обставин долучено довідку Управління пенсійного Фонду України у Львівській області №1005 від 07.03.2019р. за період січень 2018р.- грудень 2018р. про отримання пенсії за віком гр.ОСОБА_2.

Дослідивши додані до позовної заяви матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивачем у даній справі виступає юридична особа ф/господарство «Рисовський».

Суд відзначає, що обов'язковою умовою для звільнення від сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплати судового збору. При цьому, обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Однак, позивачем - ф/господарством «Рисовський» не подано суду належних доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору, а подана керівником вказаної юридичної особи довідка Управління пенсійного Фонду України у Львівській області №1005 від 07.03.2019р. за період січень 2018р.- грудень 2018р. про отримання пенсії за віком гр.ОСОБА_2, не доводить відсутності у юридичної особи ф/господарство «Рисовський» коштів та неможливість виділення вказаної юридичної особи коштів на оплату судового збору. Відтак, за даних обставин заява про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає. До матеріалів позовної заяви доказів сплати судового збору не долучено.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Позивачем не обґрунтовано кожної із заявлених в позові вимог та не вказано підстав заявленого позову порушеного права відповідачами 1 та 2, не зазначено в чому полягають порушення прав позивача Солонківською с/радою. Позивачем у позовній заяві у якості відповідача-2 визначено Солонківську с/раду, проте будь-яких вимог до останнього позивачем не пред'явлено. У позовній заяві не наведено нормативно-правового обґрунтування заявленого позову. Окрім того, у позовній заяві позивач не визначив індивідуальних ознак земельної ділянки щодо якої порушено права позивача.

Відповідно до п.9 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Позивачем всупереч п.9 ч.3 ст. 162 ГПК України не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до частин 1-5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається з матеріалів, поданих на розгляд суду, долучено документи у незасвідчених копіях, та неналежно засвідчених копіях зокрема довідка Управління пенсійного Фонду України у Львівській області №1005 від 07.03.2019р. та титульна сторінка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для фермерського господарства, оскільки відповідно до вимог оформлення документів не містять назви посади особи, яка засвідчує копію. Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, заявником у вступній частині поданої позовної заяви визначено позивачем ф/господарство «Рисовський», відповідачем-1 Солонківська с/рада. Також позивачем у вступній частині поданої позовної заяви вказано ідентифікаційний код позивача - ф/господарство «Рисовський»: НОМЕР_1. Згідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ: НОМЕР_1 припинена державна реєстрація фізичної особи суб"єкта господарювання, юридична особа із даним кодом не зареєстрована. Відтак, позивачем не дотримано вимог п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема щодо зазначення у позовній заяві повного найменування сторін та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Згідно із ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.162, ст.164, ст.174, ст.234, ст.235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ф/господарства «Рисовський» до Солонківської с/ради та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання порушеним право позивача протиправною бездіяльністю відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду №5/79 від 13.10.94р. та зобов'язати поновити порушене право здійснити Державну реєстрацію відведеної земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду №5/79 від 13.10.94р. залишити без руху.

Надати ф/господарству «Рисовський» 3-денний строк з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення таких недоліків:

Подати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Надати письмове обґрунтування кожної із заявлених в позові вимог до кожного із відповідачів та вказати підстави заявленого позову порушеного права відповідачами 1 та 2; зазначити в чому полягають порушення прав позивача Солонківською с/радою та які вимоги пред'явлено до Солонківської с/ради; надати нормативно-правове обґрунтування заявленого позову; визначити індивідуальні ознаки земельної ділянки, щодо якої саме земельної ділянки позивач звернувся із позовними вимогами.

Подати суду письмово попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Надати належні докази до матеріалів справи оформлені відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та в порядку встановленому чинним законодавством.

Подати суду письмову інформацію щодо повного найменування позивача та відповідача-1, а також зазначити ідентифікаційний код позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань .

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Іванчук С.В.