ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"04" березня 2019 р. м. Ужгород Справа № 5008/579/2012

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

при секретарі судового засідання - Тягнибок К.О.

розглянувши заяву про відвід судді Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО", м. Ужгород при розгляді заяви про поворот виконання судового рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012 шляхом скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні ВП № 53186502 та видачі наказу, зобов'язавши при цьому державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження Виконавчого комітету Ужгородської міської ради скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, а також за заявою про забезпечення повороту виконання судового рішення б/н від 28.08.2018 року, з участю представників: від заявника (відповідача, боржника) - ОСОБА_2, генеральний директор, ОСОБА_3, виконавчий директор, від ТОВ "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" - не з'явився, від ОСОБА_1 - не з'явився, від ТОВ "Фактор стандарт" - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 03.10.2012 року у справі № 5008/579/2012 (суддя Швед С.Б.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія з управління активами "Ізі Лайф" було задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Експедиційно - транспортна компанія "Сіко" (88000, м. Ужгород, вул. Коритнянська, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія з управління активами "Ізі Лайф" (88015, м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, буд. 92/1, ) суму 7 739 093, 85 грн. (сім мільйонів сімсот тридцять дев'ять тисяч дев'яносто три гривні 85 коп.) заборгованості за кредитним договором від 12.02.2008 року № 1/4-08, а також суму 64 380 грн. (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят гривень 00 коп.) у відшкодування судового збору.

На виконання вказаного рішення було видано наказ від 03.10.2013 року у справі № 5008/579/2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Експедиційно - транспортна компанія "Сіко" вищевказаної суми.

В подальшому, господарським судом винесено ухвалу від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 5008/579/2012 та замінено особу стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія з управління активами „Ізі Лайф" у виконавчому провадженні № 50314743 з примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 03.10.2013 року у справі № 5008/579/2012 на його правонаступника - ОСОБА_1, Ужгородський район, с. Минай.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 року у справі № 5008/759/2012 ухвалу господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012 скасовано, прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 03.08.2016 року (вх. № 02.5.1.-14/10099/16 від 03.08.2016 року) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 5008/579/2012.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "Сіко" витрати зі сплати судового збору за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку в сумі 1 600 грн.

28.08.2018 року на адресу господарського суду Закарпатської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО", м. Ужгород б/н від 28.08.2018 року про поворот виконання судового рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012 шляхом скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні ВП № 53186502 та видачі наказу про зобов'язання державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження Виконавчого комітету Ужгородської міської ради скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО" про поворот виконання рішення обґрунтована покликанням на скасування ухвали господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012, на підставі якої ОСОБА_1 набула статусу сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі № 5008/579/2012 та права на звернення стягнення на предмет іпотеки (майно відповідача, заявника у даному випадку).

У зв'язку із скасуванням такої ухвали, заявник наголошує, що всі дії, реалізовані у виконавчому провадженні ВП № 53186502, відкритому за заявою ОСОБА_1 в якості стягувача, є незаконними, з огляду на що набуття нею права власності на майно відповідача в результаті вказаних дій підлягає скасуванню.

Одночасно із поданням заяви про поворот виконання рішення у справі № 5008/579/2012 заявник подав суду заяву про забезпечення повороту виконання судового рішення у порядку ч. 6 ст. 333 ГПК України. Зокрема, просить суд постановити ухвалу, якою накласти арешт та заборону відчуження на земельну ділянку, реєстраційний номер 248, кадастровий номер :03:017:0131, площею 0,5 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Базарна, 1а, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1; комплекс, об'єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер 248, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, номер об'єкту в РПВН: 17362622, що складається з пункту миття автомобілів, а, площею 374,8 кв.м., адміністративного будинку, ББ', площею 243,8 кв.м., навісу, В, площею 339 кв.м., огорожі, № 1-5, споруди (майданчик), І, споруди (збірник водостоків), ІІ, споруди (збірник водостоків), ІІІ.

Заява обґрунтована покликанням на приписи ст. ст. 136, 137 ГПК України, а також твердження про те, що відчуження ОСОБА_1 зазначено (спірного) майна унеможливить поворот виконання ухвали шляхом повернення майна у власність відповідача.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО", м. Ужгород б/н від 28.08.2018 року про поворот виконання судового рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012 повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 року ухвалу господарського суду від 06.09.2018 року у справі № 5008/579/2012 скасовано, справу передано до суду для розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "СІКО" про поворот виконання судового рішення та про забезпечення повороту виконання судового рішення.

На підставі ч. 10 ст. 333 ГПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО", м. Ужгород про поворот виконання судового рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012, а також за заяву про забезпечення повороту виконання судового рішення б/н від 28.08.2018 року ухвалою господарського суду від 20.02.2019 року призначено до розгляду в судовому засіданні 04.03.2019 року.

На дату призначеного судового засідання по розгляду вказаних заяв про поворот виконання судового рішення та забезпечення повороту виконання рішення від заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО" до канцелярії суду надійшла заява № 02-02/27 від 01.03.2019 року про відкликання заяви про забезпечення повороту виконання рішення від 28.08.2018 року, а також заява про наявність обставин, що зумовлюють необхідність зупинення провадження по розгляду заяви про поворот виконання рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012.

Разом з тим, у день судового засідання по розгляду заяв про поворот виконання судового рішення та забезпечення повороту виконання рішення від заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО" до канцелярії суду надійшла заява № 02-02/26 від 01.03.2019 року про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду заяв про поворот виконання судового рішення та забезпечення повороту виконання рішення. Заява обґрунтована покликанням на наявність обставин, які у заявника викликають сумніви в неупередженості судді Пригари Л.І. при розгляді заяв про поворот виконання судового рішення та забезпечення повороту виконання рішення.

Зокрема, заявник зазначає, що наслідком задоволення заяви відповідача про поворот виконання ухвали від 25 серпня 2016 року у справі № 50087/579/2012 мало бути повернення у власність відповідача майнового комплексу та земельної ділянки, відчужених у відповідача ОСОБА_1 як правонаступницею стягувача у виконавчому провадженні, з огляду на що виправлення помилки правозастосування полягало у відновленні права власності відповідача на майно. Заява про поворот виконання ухвали від 25.08.2016 року у справі № 50087/579/2012 та заява про забезпечення повороту виконання, подані відповідачем до суду 28.08.2018 року, були повернуті без розгляду ухвалою судді Пригари Л.І. від 06.09.2018 року. В резолютивній частині цієї ухвали з порушенням вимог ч. 1 ст. 255 ГПК суддею було зазначено про неможливість оскарження її в апеляційному суді.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 року вказану ухвалу було скасовано, а справу передано до місцевого суду для розгляду заяв TOB "ЕТК "СІКО" про поворот виконання та про забезпечення повороту виконання судового рішення.

Однак, як стверджує заявник, ОСОБА_1, яка набула майно відповідача в ході виконавчого провадження у протиправний спосіб, вже після скасування ухвали про вступ її як правонаступниці стягувача у виконавчому провадженні, скористалася відсутністю заборони на відчуження незаконно набутого нею майна і спочатку 24.09.2018 року уклала договір іпотеки спірного майна, а потім відчужила спірне майно новому набувачу ОСОБА_4

Відтак, на думку заявника, судом не тільки не було вчинено належних заходів для захисту порушеного права відповідача, а й було зроблено спробу позбавити відповідача права апеляційного оскарження.

Під час розгляду заяви про відвід судді Пригари Л.І. відповідач просить суд врахувати, що за загальним правилом завданням інституту забезпечення вимоги є гарантія захисту порушеного права шляхом створення належних умов для подальшого виконання чи повороту виконання судового рішення. Забезпечення виконання судового рішення чи повороту його виконання слугує також засобом дотримання принципу обов'язковості судових рішень та унеможливлює ухилення зобов'язаної сторони від виконання судового рішення, що набрало законної сили.

З вказаних підстав, відмову у забезпеченні повороту виконання відповідач розцінює як відмову у захисті права, який вже здійснено судом, тим більше що така відмова мала фактичним наслідком неможливість повороту виконання у визначений ГПК спосіб.

В результаті постановлення скасованої в подальшому ухвали та своєчасного невчинення дій з повороту виконання та забезпечення повороту виконання для реалізації правових наслідків виключення ОСОБА_1 з виконавчого провадження, відповідач був змушений вдатися до іншого способу захисту свого права та звернутися з віндикаційним позовом в порядку цивільного судочинства та понести додаткові витрати із сплати судового збору. В майбутньому ці витрати, як стверджує заявник, можуть збільшитися в процесі апеляційного та касаційного провадження.

Заявник наголошує, що ухвала господарського суду Закарпатської області від 20.02.2019 року, якою призначено до судового розгляду подані ним заяви про поворот виконання судового рішення та забезпечення повороту виконання рішення, отримана ним 23.02.2019 року, з огляду на що встановлений ст. 38 ГПК України десятиденний строк на подання заяви про відвід судді, ним дотримано.

Розглянувши матеріали заяви про відвід судді Пригари Л.І., суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 35 ГПК України передбачено підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Європейський суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

В свою чергу, частиною 4 статті 35 ГПК України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рішенні Європейський суд з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року вказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Таким чином, зважаючи на положення вищенаведеного п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, перелік закріплених у вказаній статті підстав для відводу судді не є вичерпним.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наведені у заяві про відвід судді Пригари Л.І. обставини зводяться до незгоди заявника - TOB "ЕТК "СІКО" із процесуальними рішеннями судді при розгляді поданих TOB "ЕТК "СІКО" заяв про поворот виконання рішення та про забезпечення повороту виконання судового рішення, адже, на думку заявника, повернення судом таких заяв без розгляду на підставі ухвали від 06.09.2018 року, яка в подальшому скасована апеляційною інстанцією, мало наслідком невчинення своєчасних дій з повороту виконання рішення та забезпечення повороту виконання рішення для реалізації правових наслідків виключення ОСОБА_1 з виконавчого провадження, з огляду на що відповідач був змушений вдатися до іншого способу захисту свого права та звернутися з віндикаційним позовом в порядку цивільного судочинства та понести додаткові витрати.

Проте, аргументи заявника щодо не вчинення судом належних заходів для захисту порушеного права відповідача, які обґрунтовані покликанням на повернення без розгляду заяв останнього щодо повороту виконання рішення та забезпечення виконання рішення, а не здійсненням їх розгляду по суті із подальшим їх задоволенням, суд до уваги не приймає, оскільки оцінка аргументів учасників справи, їх достатність та обґрунтованість здійснюється за внутрішнім переконанням судді та не залежить від самого бажання заявника.

Не заслуговують на увагу аргументи відповідача щодо спроби позбавлення відповідача права на апеляційне оскарження ухвали від 06.09.2018 року, оскільки апеляційний перегляд такої ухвали здійснено Львівським апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою відповідача (заявника) TOB "ЕТК "СІКО".

Як зазначає відповідач - TOB "ЕТК "СІКО", відмову у забезпеченні повороту виконання відповідач розцінює як відмову у захисті права, який вже здійснено судом, тим більше що така відмова мала фактичним наслідком неможливість повороту виконання у визначений ГПК України спосіб.

Проте, суд зазначає, що ухвалою суду від 06.09.2018 року судом було повернуто без розгляду заяву про поворот виконання рішення та заяву про забезпечення повороту виконання рішення. Судом не вчинялося жодних процесуальних дій по розгляду заяви про забезпечення повороту виконання рішення по суті та винесення процесуального документу щодо відмови в задоволенні такої, які б надавали відповідачеві підстави стверджувати про відмову суду у захисті прав відповідача.

Наведені у заяві обставини (незгода заявника з процесуальними рішеннями судді) не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України, для відводу судді Пригари Л.І.

При цьому, незгода учасника справи з процесуальними діями та рішеннями судді може бути реалізована шляхом оскарження їх у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, наведені відповідачем (заявником) - TOB "ЕТК "СІКО" у заяві про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду поданих ним заяв про поворот виконання рішення та забезпечення повороту виконання рішення обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених у ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а також не підтверджують заінтересованість у результаті розгляду справи, упередженість та необ'єктивність судді Пригари Л.І. при розгляді вказаних заяв, а містять лише незгоду останнього із процесуальними діями, вчиненими суддею під час розгляду та оцінки поданих ним заяв про поворот виконання рішення та забезпечення повороту виконання рішення, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги, у зв'язку з чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

В порядку ч. 5 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку надходження заяви про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 42, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Відвід судді Пригари Лесі Іванівни від розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО", м. Ужгород про поворот виконання судового рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012 шляхом скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні ВП № 53186502 та видачі наказу, зобов'язавши при цьому державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження Виконавчого комітету Ужгородської міської ради скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, а також за заявою про забезпечення повороту виконання судового рішення б/н від 28.08.2018 року вважати необґрунтованим.

2. Провадження по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО", м. Ужгород про поворот виконання судового рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012 до вирішення питання про відвід - зупинити.

3. Звернутись до керівника апарату господарського суду Закарпатської області з метою визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду для розгляду заяви про відвід судді Пригари Лесі Іванівни від розгляду Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТК "СІКО", м. Ужгород про поворот виконання судового рішення (ухвали) господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі № 5008/579/2012 в порядку статті 32 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

5. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 12.03.2019 року.

Суддя Пригара Л.І.