ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 Справа №914/2176/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Дубенюк Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак, м.Вишневе Київської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Галіція-Трейд, м.Городок Львівської області

про стягнення заборгованості.

Ціна позову 89626,46грн.

За участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Заяв про відвід не поступало, та в судових засіданнях присутніми представниками сторін не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак до Товариства з обмеженою відповідальністю Галіція-Трейд про стягнення заборгованості в сумі 89626,46грн., з якої 70000,00грн. основний борг, 11855,09грн. пеня, 6775,19грн. інфляційні втрати та 996,18грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 14.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 22.01.2019р.

18.01.2019р. від позивача через канцелярію суду за вх.№2454/19 поступило клопотання про долучення до матеріалів справи документів згідно додатків. До клопотання долучено пояснення по справі та заяву за вх.№112/19 від 18.01.2019р., в якій позивач просить зменшити позовні вимоги у звязку з оплатою відповідачем основного боргу та просить стягнути з відповідача на користь позивача 6601,13грн. інфляційних втрат, 1278,17грн. 3% річних, 15238,98грн. пені, 1762,00грн судового збору, 17500,00грн. витрат на послуги адвоката, а також до вказаного клопотання додано заяву від 15.01.2019р., в якій позивач зазначає про виконання позивачем усіх вимог суду, надання позивачем усіх доказів та пояснень по справі, визнання відповідачем своїми діями позовних вимог, з огляду на що, позивач просить провести розгляд справи за відсутності повноважного представника позивача.

Судом прийнята заява про зменшення позовних вимог, відтак справа розглядається із врахуванням даної заяви.

Ухвалою суду від 22.01.2019р. продовжено строк розгляду підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 19.02.2019р.

28.01.2019р. від позивача через канцелярію суду за вх.№3540/19 поступило клопотання про долучення до матеріалів справи документів згідно додатків. До клопотання долучено відповідь на відзив, в якому позивач позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача на користь позивача 6601,13грн. інфляційних втрат, 1278,17грн. 3% річних, 15238,98грн. пені, 1762,00грн судового збору та 27500,00грн. витрат на послуги адвоката.

11.02.2019р. від відповідача через канцелярію суду поступило заперечення за вх.№5963/19, в яких відповідач просить зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50% та вартість витрат на правничу допомогу до 3000,00грн.

Ухвалою суду від 19.02.2019р. відкладено підготовче засідання на 05.03.2019 р.

25.02.2019р. від позивача через канцелярію суду за вх.№568/19 подана заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач позовні вимоги з врахуванням обставин викладених у відповіді на відзив підтримав та просить стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції станом на 11.01.2019р., а саме 6601,13грн. інфляційних втрат, 1278,17грн. 3% річних, 15238,98грн. пені, 1762,00грн судового збору та 32500,00грн. витрат на послуги адвоката. Заява про збільшення позовних вимог прийнята та справа розглядається із врахуванням вимог викладених у даній заяві.

Ухвалою суду від 05.03.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 13.03.2019 р.

В судове засідання 13.03.2019р. позивач явки повноважного представника не забезпечив. Позивачу ухвалу суду від 05.03.2019р. надіслано рекомендованими листами із повідомленнями про вручення за №064 та за №072, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції №290 від 07.03.2019р. Крім того, вказана ухвала внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Жодних клопотань, заяв від позивача про причини неявки на адресу суду не поступало. Представником позивача подано пояснення по справі за вх.№1303/19 від 11.01.2019р. та за вх. 2454/19 від 18.01.2019р.

01.03.2019р. від відповідача через канцелярію суду поступило заперечення за вх.№9005/19 на заяву про збільшення позовних вимог, в яких відповідач просить зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50% та відмовити у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В судове засідання 13.03.2019р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив. Відповідачу ухвалу суду від 05.03.2019р. надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення за №080, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції №290 від 07.03.2019р. Крім того, вказана ухвала внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Жодних клопотань, заяв від відповідача про причини неявки на адресу суду не поступало. Представником відповідача подано відзив на позов за вх.№1273/19 від 11.01.2019р.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, визнання явки повноважних представників сторін не обовязковою, та те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач у порушення умов договору поставки №17/PTS/2018 від 09.07.2018р. оплати згідно видаткової накладної №Т-00000210 від 12.07.2018р. на суму 139120,98грн. (з ПДВ) в повному обсязі не здійснив, тому в позовній заяві позивач просить суд враховуючи проведені оплати стягнути з відповідача 70000,00грн. заборгованості. В заяві за вх.№112/19 від 18.01.2019р. позивач просить зменшити позовні вимоги у звязку з оплатою відповідачем основного боргу та за прострочення оплати боргу просить стягнути з відповідача на користь позивача 6601,13грн. інфляційних втрат, 1278,17грн. 3% річних та згідно п. 4.5. договору пеню в розмірі 15238,98грн. ОСОБА_1 позивач просить стягнути з відповідача 32500,00грн. витрат на правову допомогу. В частині витрат позивача на правову допомогу подано пояснення від 15.01.2019р., які додано до клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх.№2454/19 від 18.01.2019р.), в яких позивач зазначає, що 17500,00грн. є обґрунтованою сумою, відповідає витраченому адвокатом часу та підлягає сплаті адвокату в якості судових витрат.

У відповіді на відзив за вх.№3540/19 від 28.01.2019р. позивач зазначає, що сторони спірного договору визначили невідємною частиною договору - видаткову накладну (п.1.2.) та не передбачили Договором іншого, ніж разом із товаром способу надання супровідних документів. Позивачем надано копію видаткової накладної ВИ Т-00000210, яка на думку позивача, підтверджує факт поставки, є первинним документом, містить посилання на рахунок-фактуру №Т-00000111 від 06.07.2018р. та оформлена відповідачем в момент фактичної передачі товару без зауважень. Позивач зазначає, що відповідач не заперечує факт поставки, тобто, позивач у відповідності до умов Договору передав відповідачу товар, визначений договором купівлі-продажу та документи які підлягають переданню разом із товаром у строки, погоджені сторонами. При цьому, як стверджує позивач, відповідач здійснив оплати 18.10.2018р. у розмірі 39120,98грн. та 25.10.2018р. у розмірі 30000,00грн. та платіжним дорученням №94 від 11.01.2019р. також здійснює «оплату за товари згідно рахунку Т-00000111 від 06.07.2018р.».

ОСОБА_1 позивач у відповіді на відзив зазначає, що розмір заявлених судових витрат на правову допомогу визначений в договорі про надання правової допомоги від 02.09.2018р., за результатом фактичного надання послуг, відображений у звіті та складає 32500грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Позивач зазначає, що сума у звіті включає 10000,00грн. витрат адвоката на відрядження, яке планувалось 22.01.2019р. до м.Львів, та відбудеться 19.02.2019р., тому вказана сума, на думку позивача, є такою, що підлягає стягненню з відповідача. Позивач стверджує, що до вказаної суми не включено підготовки відповіді на відзив. Позивач зазначає, що сторони погодили вартість години роботи адвоката для здійснення відповідних розрахунків за даним Договором у розмірі 2500,00грн./год. витраченого часу за професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку документів, збір доказів тощо. ОСОБА_1, позивач зазначає, що сторони погодили розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для участі в судових засіданнях, враховуючи віддаленість від м.Києва, яка становить: м.Львів - 10 000,00грн., які включають витрати на дорогу, проживання, харчування, витрати часу та ін.витрати, доцільні та необхідні для надання правничої допомоги. При встановленні розмірів оплати, як зазначає позивач, сторонами враховано кваліфікацію адвоката (диплом магістра «з відзнакою» і його досвід роботи за спеціальністю - з 2012 року), наявну судову практику адвоката, при цьому, витрати часу адвоката на конкретні роботи - відображені у Звіті. Щодо витрат на відрядження до м.Львів у розмірі 10 000грн. позивач пояснює, що супровід даної справи здійснюється особисто адвокатом ОСОБА_2, про що вказано в договорі. В звязку з перенесеною адвокатом у 2017р. операцією з одночасного ендоваскулярного виключення двох аневризм шляхом подвійного стентування сонної артерії, подорожі іншим, ніж автомобільним, транспортом, спричиняють дискомфорт в звязку з неможливістю впливати на загальний температурний режим у потязі/автобусі та інших факторів, які мають вплив на стан здоровя. Позивач зазначає, що адвокату на праві приватної власності належить автомобіль Маzdа СХ-7, який використовується адвокатом для прибуття в судові засідання, відстань від м.Києва до м.Львова становить 550км. Вказаний автомобіль споживає 13л. бензину А-95 на 100км., вартістю 30,00грн/л., витрати пального на 1100км. складають 143л., що в грошовій формі становить 4290грн.; вартість номеру у бюджетному готелі «Оранж» у м.Львів (найближчий до суду) становить в середньому 750грн. за номер, витрати на готель обумовлені фізичною неможливістю без перевтоми подолати за добу 1100км., при цьому повноцінно прийняти участь у судовому розгляді справи; середня вартість обіду у м.Львів (бюджетний ресторан/кафе) становить близько 250грн., за 1,5 доби, які потрібні для забезпечення участі у судовому засіданні, необхідно мінімум 2 прийоми їжі, витрати становлять 500грн. Таким чином, як зазначає позивач, співмірні витрати на проїзд, проживання та харчування складають 5540грн., решта - 4560грн., є оплатою витраченого часу адвоката на участь у судовому засіданні по даній справі та компенсацією за витрачений час на поїздку до місця проведення засідання. З огляду на вищенаведене позивач просить стягнути з відповідача 32500,00грн. витрат на правову допомогу.

У відзиві на позов за вх.№1273/19 від 11.01.2019р. відповідач зазначає, що позивачем не долучено до позовної заяви жодних доказів отримання відповідачем оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків-фактур, тому на думку відповідача, строк оплати вартості товару, поставленого позивачем відповідачу, ще не настав і звернення позивача до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості є передчасним. В запереченнях за вх.№5963/19 від 11.02.2019р. відповідач зазначає, що 11.01.2019р. ТОВ «Галіція-Трейд» було повністю сплачено суму заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням №94 від 11.01.2019р., копію якого долучено до матеріалів справи. Щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені відповідач стверджує, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували збитки, спричинені порушенням відповідачем строків оплати вартості товару, тому просить зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу відповідач зазначає, що предметом даної справи є стягнення заборгованості за товар, який було поставлено на підставі однієї видаткової накладної (разова поставка), тому адвокат не оглядав великої кількості документів, необхідної для підготовки позовної заяви. Крім того, як зазначає відповідач, дана справа не відноситься до категорії складних, тому надані адвокатом послуги не пов'язані із застосуванням значного обсягу законодавства та пошуком і аналізом судової практики, та в позовній заяві немає жодних посилань на судову практику. Відповідач зазначає, що аналізуючи звіт до Договору про надання правової допомоги від 08.01.2019р. не погоджується із заявленими наступними витратами, зокрема: заява про забезпечення позову - 2 500,00 грн., яка згідно ухвали господарського суду Львівської області від 26.11.2018р. повернута заявнику без розгляду,тому дані витрати слід віднести на рахунок позивача; розрахунки - 1 год. - 2 500, грн., наданий позивачем розрахунок здійснений, як зазначає відповідач, не власноручно, а спеціальною програмою «юридичний калькулятор для розрахунку майнових вимог та санкцій», тому відповідно по часу та вартості не може відповідати заявленій вимозі; заява про усунення недоліків - 0.5 год. - 1250,00 грн., дані витрати слід віднести на рахунок позивача, оскільки як стверджує відповідач, по вині позивача позовну заяву подано без додержання вимог та позивач зобовязаний подати належно оформлену позовну заяву з додатками, за яку відповідно у звіті і передбачена оплата - 2 500,00 грн.; заява на виконання ухвали суду від 14.12.2018р. (надання доказів) - 1 год. - 2 500,00 грн., відповідач зазначає, що згідно ст. 164 ГПК України - позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), тому надання доказів позивачем це його обовязок. ОСОБА_1, відповідач зазначає, що позивачем не було надано жодних документів, які б підтвердили здійснення оплати адвокату за надані послуги згідно наданого звіту. Відтак, з огляду на викладене, відповідач вважає, що заявлена до відшкодування позивачем вартість правничої (адвокатської) допомоги не є співрозмірною.

Відповідач в запереченнях за вх.№5963/19 від 11.02.2019р. та за вх.№9005/19 від 01.03.2019р. зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження спричинення збитків спричинених порушенням відповідачем строків оплати вартості товару з огляду на що, просить зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%, також відповідач проти вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу заперечив, зазначає що такі витрати не підтверджені доказами, тому просить відмовити у їх задоволенні у звязку з відсутністю документального підтвердження витрат на правову допомогу.

Обставини, встановлені судом.

09.07.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Галіція-Трейд (покупець) укладено договір №17/PTS/2018 поставки, згідно із п. п. 1.1., 1.2. якого, в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник зобовязується передати у власність покупцю товар, а покупець зобовязується прийняти товар, зазначений у видаткових накладних (надалі - товар) і оплатити його вартість. Найменування, одиниця вимірювання, ціна та кількість товару, що постачається, зазначається у видаткових накладних та/або специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.4. договору №17/PTS/2018 від 09.07.2018р. поставка товару здійснюється постачальником на підставі замовлення, наданого покупцем, у якому зазначається асортимент, кількість та дата поставки товару. Прийняття та узгодження замовлення здійснюється через електронний, факсимільний чи телефонний звязок. Транспортні витрати, пов'язані з доставкою товару від постачальника до покупця оплачуються за домовленістю сторін покупцем або постачальником. Право власності, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту приймання товару і підписання видаткових накладних.

Згідно із п.п. 2.1., 2.2. договору №17/PTS/2018 від 09.07.2018р. ціна за одиницю та загальна вартість товару, що постачається, зазначаються у рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невідємною частиною даного договору. Загальна вартість цього договору складається з сум усіх поставок товару, що були здійснені по даному договору та зазначені у рахунках на оплату і видаткових накладних, за якими покупець отримав товар від постачальника.

За умовами п.п. 2.3., 2.5. договору №17/PTS/2018 від 09.07.2018р. покупець здійснює оплату за поставлений товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки товару. Покупець має право затримати оплату за поставлений товар щодо якого постачальником не надано оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків-фактур до моменту їх отримання. При цьому будь-яка відповідальність до покупця за порушення строків оплати не застосовується. Датою оплати вважається день зарахування перерахованих коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п.7.1. договору №17/PTS/2018 від 09.07.2018р. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

На виконання умов договору №17/PTS/2018 від 09.07.2018р., позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 139120грн. 98коп. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №Т-00000210 від 12.07.2018р. на суму 139120,98грн. (з ПДВ), вказана видаткова накладна підписана та скріплена печатками сторін.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем здійснено часткову оплату суми боргу в розмірі 69120,98грн., що підтверджується платіжними дорученнями №2496 від 18.10.2018р. на суму 39120,98грн., №2582 від 25.10.2018р. на суму 30000,00грн., та станом на 12.11.2018р. сума заборгованості, становила 70000,00грн. В заяві за вх.№568/19 від 25.02.2019р. позивач зазначає, що під час розгляду справи основний борг в сумі 70000,00грн. оплачено, тому позивач зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача за прострочення оплати боргу 6601,13грн. інфляційних втрат, 1278,17грн. 3% річних та 15238,98грн. пені.

Як вбачається з матеріалів справи у процесі розгляду даного спору з дати подачі позову відповідачем було здійснено оплату за поставлений товар на суму 70000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №94 від 11.01.2019р. на суму 70000,00грн., при цьому відповідачем допущено порушення строків проведення розрахунків за товар, встановлених договором.

Твердження відповідача у відзиві, щодо неотримання належних рахунків на оплату та видаткових накладних спростовується такими обставинами. Як вбачається із матеріалів справи відповідно до умов укладеного між сторонами спору договору поставки №17/РТS/2018 від 09.07.2018р. позивач зобовязався передати у власність відповідачу товар, а відповідач зобовязався прийняти товар, зазначений у видаткових накладних і оплатити його вартість (п.1.1.). Згідно із п.1.2. договору №17/РТS/2018 від 09.07.2018р. найменування, одиниця вимірювання, ціна та кількість товару, що постачається, зазначається у видаткових накладних та/або специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору. Таким чином, сторони договору визначили невідємною частиною спірного договору - видаткову накладну та не передбачили договором іншого, ніж разом із товаром способу надання супровідних документів. Відповідачем не вказано та не надано доказів отримання документів не разом з товаром, а у інший час. Позивачем надано копію видаткової накладної №Т-00000210 від 12.07.2018р., яка підтверджує факт поставки, є первинним документом, містить посилання на договір №Т-00000111 від 12.07.18р та на рахунок-фактуру №Т-00000111 від 06.07.2018р., яка підписана і скріплена печатками обох сторін без будь-яких застережень та зауважень. Окрім цього, дані твердження відповідача спростовуються зазначенням зокрема в платіжних дорученнях №2496 від 18.10.2018р. на суму 39120,98грн., №2582 від 25.10.2018р. на суму 30000,00грн., №94 від 11.01.2019р. на суму 70000,00грн. призначення платежу: оплата за товари зг. рах №Т-00000111 від 06.07.2018р., а також визнанням відповідачем заборгованості шляхом вчинення дій з її оплати.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.5. договору №17/PTS/2018 від 09.07.2018р., за порушення термінів оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день прострочення. Так, згідно із п. 4.5. договору №17/PTS/2018 від 09.07.2018р., позивач за період з 12.08.2018р. по 11.01.2019р. нарахував відповідачу пеню у розмірі 15238грн. 98коп. Розрахунки долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України, позивач нарахував 3% річних за період з 12.08.2018р. по 11.01.2019р. в розмірі 1278грн. 17коп. та інфляційні втрати за період з серпня 2018р. по грудень 2018р. в розмірі 6601грн. 13коп. Розрахунки проведених нарахувань долучено до матеріалів справи.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки, представлені позивачем, судом встановлено, що позивач припустився помилки в нарахуванні пені, 3% річних, врахувавши при обрахунку дату фактичної оплати відповідачем заборгованості. Відтак, в перерахунку, із врахуванням вказаних обставин, в межах визначеного позивачем періоду розмір пені становить 15169,94грн., 3% річних 1272,42грн. В решті позовних вимог щодо стягнення пені, 3% річних належить відмовити у звязку із безпідставністю заявлення.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань пені, інфляційних втрат, 3% річних та доказів в спростування наведених обставин суду не надано.

Відповідач у відзиві на позов за вх.№1273/19 від 11.01.2019р., запереченнях за вх.№5963/19 від 11.02.2019р. та за вх.№9005/19 від 01.03.2019р. просить зменшити розмір заявлених до сплати штрафних санкцій на 50%, обґрунтовуючи тим, що позивачем не долучено до позову доказів отримання відповідачем оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних і рахунків-фактур у звязку з чим на думку відповідача строк оплати не настав, та тим, що позивачем не подано доказів, які підтверджують збитки спричиненні порушенням відповідачем строків оплати вартості товару.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України).

Частиною 1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Частиною другою статті 13 ГПК України на кожну зі сторін покладено обов'язок доведення обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на обставини справи, суд не вбачає зазначені обставини в заяві про зменшення розміру штрафних санкцій, винятковими та враховуючи спростування тверджень щодо неотримання оригіналів первинних документів бухгалтерського обліку, та те, що відповідачем в обґрунтування своїх вимог та заперечень не надано суду належних доказів щодо свого майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов'язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, суд дійшов висновку що клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до сплати штрафних санкцій із зазначених підстав задоволенню не підлягає.

Позивач просить стягнути з відповідача 32500,00грн. витрат за послуги адвоката. В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу долучено копії договору про надання правової допомоги від 02.09.2018р., додаткової угоди від 02.11.2018р. до договору про надання правової допомоги від 02.09.2018р., звіти від 08.01.2019р., від 20.02.2019р. до договору про надання правової допомоги від 02.09.2018р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5316.

02.09.2018р. між адвокатським обєднанням «Група адвокатів України» в особі керуючого партнера ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак укладено договір про надання правової допомоги. Для надання правової допомоги, виконавець призначає Адвоката ОСОБА_2, яка займається адвокатською діяльністю на підставі Свідоцтва № 5316 від 28.09.2012р. За умовами п.1.5. договору про надання правової допомоги від 02.09.2018р. на підтвердження обсягів правової допомоги виконавцем надається детальний Звіт про виконані роботи, який підлягає погодженню замовником. На підставі погодженого Звіту сторонами формується ОСОБА_1 виконаних робіт. ОСОБА_1 є підставою для оплати виконаних та прийнятих робіт. Пунктом 5.1. договору про надання правової допомоги від 02.09.2018р. сторонами визначено, що замовник здійснює оплату за цим Договором за надану правову допомогу протягом 45 робочих днів з дати набрання чинності судовим рішенням по справі, за умови підписання сторонами ОСОБА_1/ОСОБА_1 наданих послуг, якщо інші умови оплати не визначені умовами додатків до цього договору.

02.11.2018р. між адвокатським обєднанням «Група адвокатів України» в особі керуючого партнера ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, та виклали зокема п.4.3 в такій редакції: Вартість повного юридичного супроводу судового стягнення заборгованості з ТОВ «Галіція-Трейд» 81500, Львівська обл., м. Городок, вул. Львівська, 247а, становить 50000,00грн.

Згідно із звітами від 08.01.18р. та від 20.02.2019р. до договору про надання правової допомоги від 02.09.2018р., укладеним між адвокатським обєднанням «Група адвокатів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак, адвокатом зокрема зазначено такі послуги: аналіз договору, первинних бухгалтерських документів, регістрів бухгалтерського обліку по взаємовідносинах із ТОВ «Галіція-Трейд» пошук та аналіз судової практики по відповідачу з аналогічних справ для визначення перспектив та стратегії надання правової допомоги; підготовка позовної заяви; підготовка заяви про забезпечення позову; підготовка розрахунків; підготовка заяви про усунення недоліків; підготовка заяви/клопотання на виконання вимог ухвал суду, зменшення/збільшення позовних вимог, надання доказів; підготовка заперечень на відзив; заява на виконання ухвали суду від 14.12.18р.; присутність у с/з 19.02.2019р. відрядження до м.Львів ; витрати на пальне (140л.); номер у готелі ; харчування, компенсація витраченого часу с/з; витрати на відрядження до м.Львів всього на загальну суму 32500,00грн.

За приписами статті 14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Стороною в договорі про надання правової допомоги є Адвокатське бюро. Адвокатське бюро зобов'язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем на підтвердження заявлених до відшкодування витрат за послуги адвоката, не представлено доказів понесення відповідних витрат. Не подано доказів фактичного понесення витрат на правову допомогу (їх оплати), а отже не подано належних та достатніх доказів на підтвердження розміру заявлених до відшкодування витрат . Не представлено доказів понесення витрат, зокрема зазначених у звіті, доказів в підтвердження витрат на доїзд, доказів необхідності доїзду саме автомобільним транспортом, не подано доказів понесення витрат на харчування, проживання, доказів відрядження, не долучено документів в підтвердження фактично виконаних робіт (акта виконаних робіт, який згідно умов договору є підставою для оплати).

Враховуючи вимоги ст 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №910/8682/18).

Таким чином, за відсутності доказів фактичного понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача, щодо заявлених до відшкодування витрат .

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги з врахуванням заяви за вх.№568/19 від 25.02.2019р. до відповідача про стягнення 1272грн. 42коп. 3% річних, 6601грн. 13коп. інфляційних втрат, 15169грн. 94коп. пені є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог належить відмовити у звязку необґрунтованістю та безпідставністю заявлення.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що спір виник з вини відповідача, тому відшкодуванню з відповідача підлягають судові витрати в розмірі судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Галіція-Трейд 81500, Львівська область, м.Городок, вул.Львівська, буд.274 А, ідентифікаційний код 38169055) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф Пак (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Зелена, буд.12, ідентифікаційний код 34600884) 1272грн. 42коп. 3% річних, 6601грн. 13коп. інфляційних втрат, 15169грн. 94коп. пені та 1762грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 19.03.2019р.

Суддя Іванчук С.В.