ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.03.2019                      Справа № 905/121/19

Заступник прокурора Донецької області (87500, м.Маріуполь, вул. Університетська 6) в інтересах держави в особі

Східного офісу Державної аудиторської служби України (позивач, 49600, м.Дніпро, вул. Володимира Антоновича, б.22, корпус 2)

до відповідача 1: Покровської районної державної адміністрації Донецької області (85300, Донецька область, м.Покровськ, пл. Шибанкова, б.11)

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецький інститут води” (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, б.10)

предмет позову: визнання недійсним рішення і договору

Суддя Матюхін В.І.

Заступник прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України звернувся до господарського суду з позовом до Покровської районної державної адміністрації Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецький інститут води” про:

-          визнання недійсним рішення уповноваженої особи, відповідальної за організацію та проведення процедур закупівель Покровської районної державної адміністрації Донецької області, оформлене протоколом №45 від 05.10.2018 щодо визнання ТОВ “Донецький інститут води” переможцем торгів з закупівлі робіт з будівництва водогону до сіл та селищ Срібненської та Новоєлизаветівської сільських рад Покровського (Красноармійського) району від Селидівського водогону Д=600мм №2 (ідентифікатор закупівлі UA-2018-07-23-000245-c);

-          визнання недійсними укладеного між Покровською районною державною адміністрацією Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Донецький інститут води” договору підряду №53 від 25.10.2018 про виконання робіт по об’єкту “Будівництво водогону до сіл та селищ Срібненської та Новоєлизаветівської сільських рад Покровського (Красноармійського) району від Селидівського водогону Д=600мм №2 на суму 67 699 877,00грн., додаткову угоду №1 до зазначеного договору від 25.10.2018, додаткову угоду №2 до зазначеного договору від 07.11.2018, укладені за результатами проведення закупівлі UA-2018-07-23-000245-c.

26.02.2019 від ТОВ «Донецький інститут води» надійшло клопотання про зобов’язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заявленого клопотання інститут води посилається на наявність у позові ознак завідомо безпідставного і зазначає, що всупереч п.4 Положення про державну аудиторську службу України, якою передбачено, що Держаудитслужба звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, як прокурором, так і позивачем не надано доказів того, що:

- Держаудитслужбою був здійснений фінансовий контроль порушень законодавства з питань збереження і використання активів;

- була вимога Держаудитслужби щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень;

- вказана вимога була направлена відповідачам.

На думку відповідача-2 у прокурора і позивача відсутні підстави і повноваження для звернення до суду з позовом, який був поданий.

Згідно ч.4 ст.125 Господарського процесуального кодексу України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов’язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв’язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Заявник при поданні вказаного клопотання посилається на недотримання Держаудитслужбою вимог п.4 Положення про державну аудиторську службу України, а саме, нездійснення відповідних дій, які мають передувати звернення служби з позовом до суду.

Проте, з такою позицією заявника суд не може погодитись, з огляду на наступне.

Як встановлено ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, приписи ст.23 вищенаведеного закону надають право прокурору на звернення з позовом до суду, у тому числі, і в разі бездіяльності відповідного органу державної влади. У своїй заяві інститут води констатуючи невиконання позивачем вимог п.4 Положення про державну аудиторську службу України фактично підтверджує правомірність звернення прокуратури до суду з відповідним позовом і дотримання нею приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на наведене господарський суд вважає, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький інститут води» про зобов’язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.125, ч.2 ст.232, ст.ст.233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький інститут води» про зобов’язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу, відмовити.

Повний текст судового рішення складено 19.03.2019р.

Ухвала набрала законної сили з дати її постановлення (підписання) та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя В.І. Матюхін

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 – прокурору;

1 - позивачу;

2 - відповідачам.