ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/1330/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Фермерського господарства "Юлія" - Сторчак П.О., ордер серія МК №115023, від 10.03.19;

від Товариства з обмеженою відповідальністю „Фанчі-Інвест" - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства „Юлія"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року

по справі №915/1330/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фанчі-Інвест"

до Фермерського господарства „Юлія"

про стягнення майна,-

(суддя першої інстанції: Семенчук Н.О., дата та місце прийняття ухвали: 12.12.2018, Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 22)

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 у справі №915/1330/18 (суддя - Семенчук Н.О.) частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фанчі-Інвест" (далі - ТОВ «Фанчі-Інвест») від 11.12.2018 про забезпечення позову, заборонено Фермерському господарству "Юлія" (далі - ФГ «Юлія») відчужувати права на земельні ділянки у складі полів № 20, 17, 1, 13, 8, 12, 5, 6 загальною площею 472,3417 га за кадастровими номерами:

:28:000:0082; :28:000:0035; :27:000:0069; :28:000:0036; :28:000:0051; :30:000:0050; :30:000:0051; :30:000:0052; :30:000:0053; :30:000:0054; :30:000:0055; :30:000:0061; :30:000:0018; :30:000:0019; :30:000:0065; :30:000:0002; :30:000:0003; :30:000:0066; :30:000:0008; :30:000:0016; :24:000:0004; :24:000:0005; :24:000:0006; :24:000:0013; :24:000:0012; :24:000:0028; :24:000:0057; :12:000:0097; :12:000:0098; :25:000:0055; :27:000:0067; :27:000:0066; :27:000:0065; :27:000:0064; :27:000:0061; :27:000:0060; :27:000:0053; :25:000:0009; :25:000:0081; :25:000:0080; :25:000:0013; :25:000:0086; :25:000:0020; :25:000:0021; :25:000:0024; :25:000:0025; :25:000:0026; :25:000:0028; :25:000:0030; :25:000:0031; :25:000:0083; :27:000:0035; :27:000:0036; :27:000:0039; :27:000:0040; :27:000:0041; :27:000:0042; :27:000:0043; :27:000:0044; :27:000:0045; :27:000:0046; :27:000:0047; :27:000:0048; :27:000:0049; :27:000:0050; :27:000:0029; :27:000:0026; :27:000:0024; :27:000:0022; :27:000:0006; :27:000:0007; :27:000:0008; :27:000:0011; :27:000:0012; :27:000:0013; :27:000:0014.

шляхом дострокового припинення права користування земельними ділянками (зменшення площі посівів); заборонено державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії (зміна, припинення) речового права (право оренди), яке зареєстровано за суб'єктом Фермерське господарство "Юлія" (зареєстроване за адресою: с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, фактичне місцезнаходження: вул. Молодіжна, 4, с.Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 55216, ) щодо земельних ділянок:

:28:000:0082; :28:000:0035; :27:000:0069; :28:000:0036; :28:000:0051; :30:000:0050; :30:000:0051; :30:000:0052; :30:000:0053; :30:000:0054; :30:000:0055; :30:000:0061; :30:000:0018; :30:000:0019; :30:000:0065; :30:000:0002; :30:000:0003; :30:000:0066; :30:000:0008; :30:000:0016; :24:000:0004; :24:000:0005; :24:000:0006; :24:000:0013; :24:000:0012; :24:000:0028; :24:000:0057; :12:000:0097; :12:000:0098; :25:000:0055; :27:000:0067; :27:000:0066; :27:000:0065; :27:000:0064; :27:000:0061; :27:000:0060; :27:000:0053; :25:000:0009; :25:000:0081; :25:000:0080; :25:000:0013; :25:000:0086; :25:000:0020; :25:000:0021; :25:000:0024; :25:000:0025; :25:000:0026; :25:000:0028; :25:000:0030; :25:000:0031; :25:000:0083; :27:000:0035; :27:000:0036; :27:000:0039; :27:000:0040; :27:000:0041; :27:000:0042; :27:000:0043; :27:000:0044; :27:000:0045; :27:000:0046; :27:000:0047; :27:000:0048; :27:000:0049; :27:000:0050; :27:000:0029; :27:000:0026; :27:000:0024; :27:000:0022; :27:000:0006; :27:000:0007; :27:000:0008; :27:000:0011; :27:000:0012; :27:000:0013; :27:000:0014.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018, ФГ «Юлія» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «Фанчі-Інвест» від 11.12.2018 про забезпечення позову - відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню, у зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначив, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Апелянт звертає увагу на те, що в даному випадку заходи забезпечення позову застосовані стосовно земельних ділянок, які належать на праві приватної власності третім особам - пайщикам ФГ «Юлія», тим самим порушуючи право громадян на володіння, користування та розпорядження їхніми земельними ділянками, які гарантовано Конституцією України.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що при вирішення питання про задоволення заяви про забезпечення позову судом не враховано, що існують інші заходи та можливо іншим шляхом забезпечити позов, так ФГ «ЮЛІЯ» має рухоме та нерухоме майно та між ФГ «Юлія» та ТОВ «Фанчі-Інвест» укладено посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області договір застави, який зареєстровано в реєстрі №1205, який укладено саме з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування №22-11/2016 від 22.11.2016 від 22.11.2016, який є предметом спору по суті справи.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №915/1330/18 за апеляційною скаргою ФГ „Юлія" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року по справі №915/1330/18, розгляд справи призначено на 11.03.2019.

22.02.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Фанчі-Інвест» надійшов відзив на апеляційну скаргу ФГ «Юлія» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 по справі №915/1330/18, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Позивач вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам справи, а оскаржувана ухвала прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень та вірно застосовано як норми процесуального права, так і норми матеріального права.

Крім того, 07.03.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Фанчі-Інвест» надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги ФГ „Юлія" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року по справі №915/1330/18, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання через його зайнятість в іншому судовому процесі.

В судове засідання 11.03.2019 з'явився представник ФГ «Юлія» який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні та на скасуванні ухвали місцевого господарського суду. Представник ТОВ «Фанчі-Інвест» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє у задоволенні клопотання ТОВ «Фанчі-Інвест» про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника позивача за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

28.11.2018 ТОВ "Фанчі-Інвест" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ФГ "Юлія" насіння соняшнику врожаю 2018 року у кількості 980,255 тон вартістю 9 856 464,02 грн.

В якості підстави позовних вимог ТОВ «Фанчі-Інвест» зазначає наступне.

22.11.2016 між ТОВ "Фанчі-Інвест" та ФГ "Юлія" було укладено Договір купівлі - продажу на умовах комерційного кредитування №22-11/2016, відповідно до умов якого продавець зобов'язаний передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, передбачених даним договором. На виконання договірних зобов'язань позивачем на рахунок відповідача, у період з 23.11.2016 по 23.08.2017 було перераховано кошти в сумі 5980000,00 грн. в підтвердження чого посилається на акт звірки взаємних розрахунків та платіжні доручення.

У зв'язку з тим, що відповідачем у строк до 01.10.2017 не було виконано свого обов'язку щодо передачі позивачу соняшнику кондитерського "Лакомка"/соняшнику врожаю 2017 року, сторонами 18.06.2018 було укладено Договір застави майбутнього врожаю, посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області. Зі змісту Договору застави випливає, що сторонами було погоджено, що на виконання Договору купівлі - продажу на умовах комерційного кредитування №22-11/2016 відповідачем буде поставлено соняшник врожаю наступного року - 2018, та фактично було продовжено строк виконання ФГ "Юлія" свого обов'язку щодо поставки товару до 01.10.2018. З урахуванням п.п.3.5, 3.6, 3.7.Договору відповідач, зобов'язаний був передати позивачу у строк до 01.10.2018 соняшник врожаю 2018 року у загальній кількості 1 094,176 тон на суму 6 409 274,20 грн. На виконання умов Договору відповідачем 03.10.2018 було передано позивачу 113,924 тони насіння, в підтвердження чого посилається на прибуткову накладну №49.

З огляду на зазначене, на думку позивача, на момент звернення до суду з позовною заявою відповідачем не виконано зобов'язання щодо передачі позивачу насіння соняшнику врожаю 2018 року у загальній кількості 980,255 тон ринковою вартістю 9 856 464,02 грн. на виконання умов Договору купівлі - продажу на умовах комерційного кредитування №22-11/2016 від 22.11.2016.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

11.12.2018 від ТОВ "Фанчі-Інвест" до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшла заява від 11.12.2018 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- заборонити Фермерському господарству "Юлія" (зареєстроване за адресою: с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, фактичне місцезнаходження: вул. Молодіжна, 4, с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 55216, ), яке є правонаступником Селянського фермерського господарства "Юлія" (с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, ) відчужувати права на земельні ділянки у складі полів № 20, 17, 1, 13, 8, 12, 5, 6 загальною площею 499, 8 га шляхом заборони здійснювати будь-які дії, спрямовані на дострокове припинення права користування земельними за відповідними кадастровими номерами;

-заборонити державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно здійснення будь-яких реєстраційних дій (виникнення, зміни, припинення) інших речових прав (право оренди, емфітевзис) щодо земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами; інше речове право (оренда), яке зареєстроване за суб'єктом: Фермерське господарство "Юлія" (зареєстроване за адресою: с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, фактичне місцезнаходження: вул. Молодіжна, 4, с.Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 55216, ), яке є правонаступником Селянського фермерського господарства "Юлія" (с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, ).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ТОВ «Фанчі-Інвест» зазначив наступне.

У період з 25.10.2018 по 21.11.2018 відповідачем було достроково розірвано договори оренди земельних ділянок із 15 власниками земельних ділянок, які одразу перереєстрували договори оренди з іншою юридичною особою, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 26.11.2018 року та Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24.11.2018 року.

Позивач зазначає, що право оренди ділянок є майновим правом, а відтак є майном за рахунок якого може бути задоволено вимоги позивача. Все інше майно відповідача за рахунок, якого можливо було б задовольнити позовні вимоги (у випадку відсутності у відповідача соняшника) знаходиться у заставі.

На думку ТОВ «Фанчі-Інвест» дії відповідача щодо дострокового розірвання договорів оренди земельних ділянок свідчать про те, що відповідач з метою невиконання своїх договірних зобов'язань та уникнення відповідальності, розпочав планомірно відчужувати майнові права та передавати їх на інше підприємство, з метою знецінення корпоративних прав чим фактично доводить господарство до стану неплатоспроможності. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову фактично унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову. Позивач вважає, що єдиним дієвим способом забезпечення позову є заборона здійснення будь-яких реєстраційних дій (виникнення, зміни, припинення) інших речових прав (право оренди, емфітевзис) щодо земельних ділянок, інше речове право (оренда), які зареєстровані за відповідачем.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 у справі №915/1330/18 заяву ТОВ "Фанчі-Інвест" від 11.12.2018 про забезпечення позову задоволено частково, заборонено Фермерському господарству "Юлія" (далі - ФГ «Юлія») відчужувати права на земельні ділянки у складі полів № 20, 17, 1, 13, 8, 12, 5, 6 загальною площею 472,3417 га за відповідними кадастровими номерами, шляхом дострокового припинення права користування земельними ділянками (зменшення площі посівів); заборонено державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії (зміна, припинення) речового права (право оренди), яке зареєстровано за суб'єктом Фермерське господарство "Юлія" (зареєстроване за адресою: с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, фактичне місцезнаходження: вул. Молодіжна, 4, с.Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 55216, ) щодо земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами.

Суд першої інстанції зазначив, що застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог, з огляду на що місцевий господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ відповідальністю "Фанчі-Інвест" про забезпечення позову у справі №915/1330/18.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ФГ «Юлія» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року по справі №915/1330/18 - скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Ст. 136 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Пунктом 10 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник і майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття «ефективний засіб», за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії»), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В ході вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом позову по даній справі є стягнення насіння соняшнику врожаю 2018 року у кількості 980,255 тон вартістю 9856464,02 грн.

Як зазначає позивач, обов'язок відповідача щодо повернення насіння соняшнику врожаю 2018 року виник на підставі Договору купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування № 22-11/2016 від 22.11.2016 та Договору купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування № 23-11/2017 від 23.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами 18.06.2018 укладено Договір застави майбутнього врожаю, відповідно до п. 1.1 якого в силу цього договору заставодавець (ФГ "Юлія") з метою забезпечення в повному обсязі виконання своїх зобов'язань перед заставодержателем (ТОВ "Фанчі-Інвест") за:

- Договором купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування № 22-11/2016 від 22.11.2016 року;

- Договором купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування № 23-11/2017 від 23.11.2017;

- Договором поворотної фінансової допомоги № 05/12-17 від 05.12.2017 року в сумі 9 193049, 00 грн. та сплати відповідних до Кредитних договорів відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів, інших платежів, передбачених Кредитними договорами, передає в заставу заставодержателю, а заставодержатель приймає таке майно:

1.1.1. майбутній врожай соняшнику, який буде вирощено та зібрано заставодавцем у 2018 році у кількості 994,6 тон на площі земельної ділянки - 499,8 га, з врожайністю 19,9 ц/га за ціною 10 000, 00 грн./т, загальною вартістю 9 946 020, 00 грн., з наступних полів: поле № 1, площею 90 га; поле № 5, площею 16 га; поле № 6, площею 74,6 га; поле № 8, площею 117 га; поле № 12, площею 71 га; поле № 13, площею 78 га; поле № 16, площею 28, 2 га; поле № 20, площею 25 га.

За умовами п.2.3.6. зазначеного Договору застави Заставодержатель має право звернення стягнення на Предмет застави: а) у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань за Кредитним договором, воно не буде виконане; б) при виникненні у Заставодержателя права вимагати дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Пунктом 3.1. Заставодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет застави та задовольнити за рахунок предмета застави вимоги за Кредитним договором в повному обсязі в разі невиконання або порушення виконання Заставодавцем умов Кредитного договору або будь-яких умов цього Договору. При частковому виконанні Заставодавцем забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі.

Заставодержатель має право самостійно обрати спосіб звернення стягнення на Предмет застави: позасудовий, судовий, шляхом вчинення виконавчого нотаріусом (п.3.2. Договору).

Сторонами не заперечується, що ними погоджено строк виконання обов'язку ФГ «Юлія» щодо поставки насіння соняшнику врожаю 2018 року до 01.10.2018.

З огляду на зазначене, враховуючи, що предметом позову в даному випадку є стягнення насіння соняшнику, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що позивачем необґрунтовано необхідності забезпечення позову шляхом обмежень відповідача у відчуженні прав на земельні ділянки, які не є ані предметом спору, ані предметом застави.

При цьому, відповідач зазначає, що в нього наявний соняшник врожаю 2018 року, який знаходиться в заставі відповідача. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 28.12.2017 сторонами укладено Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Нехимчуком К.Б., зареєстрованого в реєстрі за №1205, згідно з п.1 якого ФГ «Юлія» з метою забезпечення в повному обсязі виконання своїх зобов'язань перед ТОВ «Фанчі-Інвест» за:

- Договором купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування № 22-11/2016 від 22.11.2016 року;

- Договором купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування № 23-11/2017 від 23.11.2017;

- Договором поворотної фінансової допомоги № 05/12-17 від 05.12.2017

передає в заставу Заставодержателю, а Заставодержатель приймає рухоме майно, яке сторони оцінили у 1500000 грн.

Умовами зазначеного Договору застави у випадках, передбачених пп. 9.1.2.-9.1.6. п.9 Договору Заставодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет застави незалежно від настання строків виконання забезпечених Заставою зобов'язань.

За таких обставин, судовою колегією не приймаються до уваги доводи позивача щодо неможливості ним забезпечити будь-яким іншим шляхом виконання зобов'язань відповідача щодо повернення врожаю соняшнику 2018 року, аніж забороною відчуження права на земельні ділянки, з огляду на що висновок суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову шляхом, запропонованим позивачем, є помилковим.

Матеріали справи не містять доказів, а позивачем не доведено, що відчуження права оренди на земельні ділянки може унеможливити виконання рішення суду першої інстанції про стягнення насіння соняшнику 2018 року у разі задоволення позову та є ефективним способом захисту його прав та інтересів, оскільки умови договорів застави передбачають настання наслідків у вигляді права звернення на предмет застави у випадку порушення відповідачем його умов, що передбачають обов'язок Заставодавця зберігати площі посівів.

Судова колегія вважає, що за таких обставин заборона відчуження земельних ділянок не співвідноситься з предметом спору - стягнення врожаю соняшника 2018 року. Крім того, застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову у вигляді заборони третім особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, які знаходяться у власності третіх осіб (а у відповідача лише в оренді) порушують права цих третіх осіб на володіння та розпорядження вказаними земельними ділянками.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновок місцевого господарського суду про необхідність застосування заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є помилковим, а доводи апеляційної скарги в цій частині суд вважає обґрунтованими.

Разом з тим, судовою колегією не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги стосовно розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення позову за відсутності представника відповідача, скільки вказана заява розглядається протягом двох днів з дня надходження, а виклик сторін в даному випадку є правом, а не обов'язком суду з огляду на приписи ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено приписи ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, адже застосування визначених ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходів, можливо лише у разі, якщо невжиття заходів до забезпечення позову може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, що у даному випадку матеріалами справи не підтверджується. Крім цього, вжиті місцевим судом заходи забезпечення позову не сприяють ефективному захисту і відновленню порушених прав та інтересів заявника.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали є помилковими, не можуть бути достатніми підставами для вжиття передбачених ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фермерського господарства „Юлія" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року по справі №915/1330/18 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неправильним застосуванням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства „Юлія" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року по справі №915/1330/18 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2018 року по справі №915/1330/18 - скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест» про забезпечення позову по справі №915/1330/18.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області по справі №915/1330/18 повернути до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 287-288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.03.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: А.І. Ярош

Я.С. Савицький