ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" березня 2019 р. м. Київ

Справа № 911/651/19

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Партнер А» про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Партнер А» та просить:

- визнати недійсними накази Головного управління Держземагенства у Київській області від 01.08.2013 №КИ/:03:001/00003857 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ОСОБА_1 площею 35,4352га на території Ріжківської сільської ради Таращанського району Київської області та від 01.08.2013 №КИ/:03:001/00003858 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ОСОБА_1 площею 10,5967га на території Ріжківської сільської ради Таращанського району Київської області;

- визнати недійсними накази Головного управління Держземагенства у Київській області від 10.06.2014 №10-1650/15-14-сг про затвердження документації із землеустрою та передачу ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства земельної ділянки площею 35,4352га з кадастровим номером НОМЕР_2 на території Ріжківської сільської ради Таращанського району Київської області та від 10.06.2014 №10-1649/15-14-сг про затвердження документації із землеустрою та передачу ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства земельної ділянки площею 10,5967га з кадастровим номером НОМЕР_1 на території Ріжківської сільської ради Таращанського району Київської області;

- визнати недійсними договір оренди б/н від 02.12.2014 щодо земельної ділянки площею 35,4352га з кадастровим номером НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держземагенства у Київській області, та від 13.02.2015, зареєстрований реєстраційною службою Таращанського районного управління юстиції Київської області, рішення номер 19324652;

- визнати недійсним договір оренди б/н від 16.09.2014 щодо земельної ділянки площею 10,5967га з кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держземагенства у Київській області, зареєстрований 18.02.2015 реєстраційною службою Таращанського районного управління юстиції Київської області, рішення номер 19422771.

В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на те, що ОСОБА_1, який є керівником ФГ «Партнер А», отримав земельні ділянки для ведення фермерського господарства на території Таращанського району Київської області за спрощеною процедурою, без обов'язкового проведення земельних торгів, вже маючи створене фермерське господарство, що є порушенням земельного законодавства та спрямоване на штучне збільшення земельного банку ФГ «Партнер А».

Відповідна заява подана без дотримання вимог чинного на момент її подачі законодавства та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги; похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У поданій позовній заяві об'єднано 6 вимог немайнового характеру, які не пов'язані підставами виникнення та не підтверджуються тотожними доказами.

Так, фактично пов'язані між собою підставою виникнення та доказами є наступні вимоги:

- про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області від 01.08.2013 №КИ/:03:001/00003857 та від 10.06.2014 №10-1650/15-14-сг та договору оренди від 02.12.2014, оскільки стосуються порушень при наданні та передачі в оренду земельної ділянки НОМЕР_2;

- про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області від 01.08.2013 №КИ/:03:001/00003858 та від 10.06.2014 №10-1649/15-14-сг та договору оренди від 16.09.2014, оскільки стосуються порушень при наданні та передачі в оренду земельної ділянки НОМЕР_1

При цьому, відповідні групи вимог між собою підставою виникнення та поданими доказами не пов'язані.

Так, розглядаючи групу вимог, які стосуються земельної ділянки НОМЕР_2. суд має дослідити відповідні акти щодо неї та спірний договір, а також інші докази, які подані у підтвердження вимог у відповідній частині. Для розгляду таких вимог не має необхідності досліджувати докази, що стосуються порушень при наданні у користування на умовах оренди та у подальшому передачі в оренду земельної ділянки НОМЕР_1 Аналогічне стосується і розгляду другої групи вимог, заявлених у одній позовній заяві.

Підстави виникнення кожної групи вимог є також різними - це порушення, допущені при наданні в оренду ОСОБА_1 та подальшій передачі ним в оренду певної земельної ділянки.

Таким чином, заявлені вимоги не пов'язані між собою підставою виникнення та всіма поданими доказами, тобто докази, надані у підтвердження вимог за однією групою вимог, не є тотожними доказам, наданим у підтвердження вимог за іншою; дослідження доказів, що стосуються одних вимог, не має значення для з'ясування обґрунтованості вимог, заявленими за іншою групою.

Згідно ч. 2 ст. 173 ГПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об'єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Отже, ч.2 ст.173 ГПК України визначає право суду об'єднати вимоги у випадках певного збігу осіб у таких справах, однак, з урахуванням положень ч.1 ст.173 ГПК України, відповідно до якої підставою об'єднання є - пов'язаність між собою вимог підставою виникнення або поданими доказами, а також заявлення основних та похідних вимог.

Між тим, у даному випадку відсутні відповідні умови для об'єднання; група одних вимог не відноситься до групи інших вимог як основні та похідні.

Сумісний розгляд відповідних вимог суттєво утруднить вирішення спору, оскільки для розгляду таких вимог суду необхідно встановити для кожної групи вимог окремо різних юридичних фактів, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Таким чином, подана заява підлягає поверненню.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.5 ст. 174, ст.ст. 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

повернути позовну заяву та додані до неї документи Заступнику керівника Кагарлицької місцевої прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова