ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
11.03.2019 Справа № 17/86
Позивач: Державне підприємство "Торецьквугілля" (Державне підприємство Дзержинськвугілля), м. Торецьк
до відповідача: Державного підприємства "Мирноградвугілля" (Державного підприємства Красноармійськвугілля), м. Мирноград
про оскарження дій державного виконавця
Суддя Матюхін В.І.
Секретар судового засідання Гайдар М.А.
01.03.2019 на адресу господарського суду надійшла скарга №1-14/555 від 25.02.2019р. на дії начальника Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, в якій позивач просить:
1. Визнати незаконною постанову начальника відділу від 30.01.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №13532851.
2. Зобов'язати виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження №13532851.
3. Зобов'язати начальника відділу виконати вимоги статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13.04.2017р. №2021-VIII в частині зупинення виконавчого провадження №13532851.
В обґрунтування скарги Державне підприємство "Торецьквугілля" посилається на невірне тлумачення виконавцем Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 року №2021 -VIII і застосування ним п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та незаконне повернення стягувачу наказу господарського суду №17/86 від 22.05.2009.
Відповідно до ч.1 ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Приписами ст.340 Господарського процесуального кодексу України встановлено: Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1). Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ч.2).
Згідно ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-01/126 від 01.03.2019 відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Донецької області у звязку із відрахуванням зі штату судді Татенка В.М. у справі №1/86 визначено наступний склад суду: суддя Матюхін В.І. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2019).
Ухвалою суду від 04.03.2019р.:
- призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні на 11.03.2019р.;
- начальнику Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 запропоновано надати відзив на скаргу.
Явка у судове засіданні представників заявника та державного виконавця визнавалась судом обовязковою.
До дня судового засідання начальник Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 відзив на скаргу не надала, явку свого представника у судове засідання виконавча служба не забезпечила.
Сторони також явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.
Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:
Рішенням господарського суду Донецької області від 22.04.2009р. позовні вимоги задоволено, стягнуто з Державного підприємства Красноармійськвугілля (85328 м. Димитрів Донецької області, вул. Ватутіна, 1, р/р0953 у ПІБ України м. Димитрів, МФО 334806, ) на користь Державного підприємства Дзержинськвугілля (85200 м. Дзержинськ Донецької області, вул. 50 років Жовтня, 19, р/р0203 в Донецькій філії УКБ Камбіо, МФО 394523, ) суму заборгованості у розмірі 206'453,62 грн.; 2064,54 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита; 118,00 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення 22.05.2009р. видано відповідний наказ.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Мирноградському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження №13532851 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 22.05.2009р. № 17/86 про стягнення з Державного підприємства Красноармійськвугілля (код ЄДРЮОФОПГФ 32087941) на користь Державного підприємства Дзержинськвугілля (код ЄДРЮОФОПГФ 33839013) 206'453,62 грн. заборгованості, 2064,54 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Боржник, Державне підприємство «Красноармійськвугілля», яке змінило найменування і зараз іменується Державним підприємством "Мирноградвугілля", є державним вугледобувним підприємством, на яке розповсюджується дія Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13 квітня 2017 року № 2021-VIII, який набув чинності 24.05.2017р.

30.01.2019р. начальником Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу господарського суду №17/86 від 22.05.2009.

Зі змісту постанови, підставою повернення виконавчого документа є «встановлена законом заборона щодо звернення на майно та кошти боржника». При цьому виконавець керувався п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», але не зазначив нормативний акт (закон), яким встановлена заборона щодо звернення на майно та кошти боржника - Державного підприємства "Мирноградвугілля" (Державного підприємства Красноармійськвугілля).

Не погодившись із вказаним рішенням державного виконавця, стягувач звернувся до господарського суду Донецької області зі скаргою на вищевказані дії ДВС.

Згідно із ст.3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ч.3 ст.327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

При цьому, згідно п. 19.1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. основними стадіями виконавчого провадження є:

1) відкриття виконавчого провадження;

2) підготовка до примусового виконання;

3) вжиття заходів примусового виконання рішення;

4) закінчення виконавчого провадження.

Відкриття виконавчого провадження це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.

Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Згідно п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 №2021-VIII в редакції Закону України № 2658-VIII від 18.12.2018 встановлено, що «тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», тобто з моменту набуття чинності цього Закону підлягали зупиненню усі виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, до яких відноситься і Державне підприємство «Красноармійськвугілля», яке змінило найменування на Державне підприємство "Мирноградвугілля".

Приписами ст.1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" в редакції станом на 30.01.2019р. встановлено «мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна».

Відповідно до ст.2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" «для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» виконавців зобовязано зупинити виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, а ст. 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено не заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржників, а лише встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Отже, у державного виконавця були відсутні правові підстави для застосування норми п.9 ч.1 ст.37 Закону «Про виконавче провадження» та, відповідно, - для повернення стягувачу наказу суду і, як наслідок, виконавча служба мала не повертати виконавчий документ стягувачу з посиланням на пункт 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а зупинити виконавче провадження та заходи примусового виконання рішень щодо Державного підприємства «Мирноградвугілля».

Також суд зазначає, що відповідно до ст.19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Господарський суд вважає що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Приписами ст.343 Господарського процесуального кодексу України встановлено:

- ч.1: «За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу»;

- ч.2: «У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника)».

На підставі викладеного, ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 №2021-VIII, ст.ст.1, 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII), ст.ст.19, 124 Конституції України і керуючись ст.ст.234, 235, 256, 342-344, п.25 ч.1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного підприємства «Торецьквугілля» на дії начальника Мирноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити.

Визнати постанову начальника Мирноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 30.01.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №13532851 неправомірною.

Зобов'язати начальника Мирноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 винести постанову про відновлення виконавчого провадження №13532851.

Зобов'язати начальника Мирноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 виконати вимоги статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13.04.2017р. №2021-VIII в частині зупинення виконавчого провадження №13532851.

Відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (у разі неявки всіх учасників справи - з моменту її підписання).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення (складення повного тексту ухвали).

Повний текст судового рішення складено 18.03.2019р.

Суддя В.І. Матюхін