ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2019 р. Справа№ 910/8714/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Коротун О.М.

Пономаренка Є.Ю.

без виклику та повідомлення учасників справи

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу), пов'язаних з розглядом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «КІНТО»

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2018

у справі №910/8714/18 ( суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія -7»

до 1) Компанії BARLENCO LTD (Барленко ЛТД)

2) Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

3) Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд державного майна України

про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 у справі №910/8714/18 у задоволенні позовних вимог до Компанії BARLENСO LTD, ПрАТ «МК «Азовсталь» та ПАТ «ПУМБ» відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 03.12.2018 у справі №910/8714/18 стягнуто з позивача на користь ПрАТ «МК «Азовсталь» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8760,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПрАТ «КІНТО», що діє від імені та в інтересах ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-7» на підставі договору про управління активами №10 в редакції від 11 квітня 2017 року, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 апеляційну скаргу ПрАТ «КІНТО» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 у справі №910/8714/18 залишено без задоволення, а рішення від 23.11.2018 та додаткове рішення від 03.12.2018 залишено без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на ПрАТ «КІНТО».

24.01.2019 під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ПрАТ «МК «Азовсталь» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про розподіл судових витрат, а саме, витрат понесених на професійну правничу допомогу. При цьому, заявник вказав, що докази понесених ним витрат будуть надані суду протягом п'яти днів після прийняття рішення судом апеляційної інстанції, згідно приписів ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

22.02.2019 після винесення Північним апеляційним господарським судом постанови від 19.02.2019 ПрАТ «МК «Азовсталь» подало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та надало суду оригінал платіжного доручення № від 22.02.2019 про сплату ним 10 169,25 грн, копію розрахунку розміру винагороди від 18.02.2019 за додатковою угодою №1 від 27.07.2018 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, копію акту №2 приймання-передачі наданих послуг від 18.02.2019 та копію рахунку на оплату №35 від 13.02.2019 року.

Договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 та додаткова угода №1 від 27.7.2018 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 наявні в матеріалах справи.

Розглянувши заяву ПрАТ «МК «Азовсталь» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/8714/18 з доданими до неї документами, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ПрАТ «МК «Азовсталь» з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вказує ПрАТ «МК «Азовсталь», у зв'язку з розглядом справи №910/8714/18 у суді апеляційної інстанції, ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 169,25 грн.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, як вказано вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 апеляційну скаргу ПрАТ «КІНТО» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 у справі №910/8714/18 залишено без задоволення, а рішення від 23.11.2018 та додаткове рішення від 03.12.2018 залишено без змін та судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на ПрАТ «КІНТО», що діє від імені та в інтересах ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-7» на підставі договору про управління активами №10 в редакції від 11 квітня 2017 року, то витрати на професійну правничу допомогу поклаються на позивача.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, на переконання колегії суддів, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Північний апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені ПрАТ «МК «Азовсталь» на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані: оригінал платіжного доручення № від 22.02.2019 про сплату ним 10 169,25 грн, копія розрахунку розміру винагороди від 18.02.2019 за додатковою угодою №1 від 27.07.2018 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, копія акту №2 приймання-передачі наданих послуг від 18.02.2019, копія рахунку на оплату №35 від 13.02.2019 року, договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 та додаткова угода №1 від 27.7.2018 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу) у справі №910/8714/18 задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія-7» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 25-Б; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ), 10 169,25 (десять тисяч сто шістдесят дев'ять) грн 25 коп витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи №910/8714/18.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід'ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді О.М. Коротун

Є.Ю. Пономаренко