ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/699/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон

на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.12.2018 р.

по справі № 923/699/18

за позовом Комунального підприємства Херсонської обласної ради Херсонські авіалінії м. Херсон

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон

про стягнення 4073,71 грн.

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_2

місце ухвалення рішення: 04.12.2018 р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області, зал судових засідань № 2

повний текст складено та підписано: 05.12.2018 р.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.12.2018 р. по справі № 923/699/18.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В серпні 2018 р. Комунальне підприємство Херсонської обласної ради Херсонські авіалінії м. Херсон звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області від 09.06.2015 р. в сумі 4 73,41 грн., яка складається з:

- 2 769,71 грн. основний борг;

- 879, 84 грн. пеня;

- 335,29 грн. інфляційні втрати;

- 88,57 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе за договором від 09.06.2015 р. зобовязань в частині сплати орендної плати.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.12.2018 р. позов Комунального підприємства Херсонської обласної ради Херсонські авіалінії м. Херсон задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон оскаржило його до Південно - західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх доводів, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги докази, що свідчать про відсутність заборгованості перед позивачем, оскільки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон сплачувалась орендна плата на розрахункові рахунки визначені договором оренди від 09.06.2015 р. та додаткової угоди до нього від 01.08.2016 р.

Комунальне підприємство Херсонської обласної ради Херсонські авіалінії м. Херсон в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2015 р. між Комунальним підприємством Херсонської обласної ради Херсонські авіалінії м. Херсон (орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон (орендар) укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі висновку та рекомендацій Херсонської обласної ради від 26.05.2015 р. № 1244 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно частина приміщення (далі - майно), яке знаходиться на балансі Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії», загальною площею 10,0 кв. м., розміщене за адресою: м. Херсон, Аеропорт ЦА 73040 згідно з актом приймання - передачі майна.

Згідно з п. 2.1. початок перебігу терміну дії договору та настання обовязку сплати орендарем орендної плати починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

За приписами п. 3.1. договору розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення цього договору Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням обласної ради і складає 150 грн. без ПДВ за перший місяць оренди (або на дату переукладання договору).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції.

Відповідно до п. 3.3. договору встановлену орендну плату за користування обєктом оренди в поточному місяці Орендар зобовязується перерахувати не пізніше 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Херсонської обласної ради: р/р 0002, ГУДКУ у Херсонській області, МФО 852010, , код доходу 22080400, перерахування надходжень від оренди комунального майна.

За приписами п. 3.5. договору за несвоєчасну сплату орендної плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Згідно з п. 6.2. договору обовязком орендаря є сплата орендної плати в повному обсязі та своєчасно.

09.06.2015 р. Комунальне підприємство Херсонської обласної ради Херсонські авіалінії м. Херсон за актом приймання передачі передало, а ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю DFT-Південь м. Херсон прийняло у користування орендоване майно.

01.08.2016 р. між Комунальним підприємством Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» м. Херсон та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «DFТ-Південь» м. Херсон укладено додаткову угоду до договору оренди нерухомої майна, що належить до спільної власності територіальних громад області від 09.06.2015 р.

Умовами додаткової угоди п. 3.3 визначено вважати недійсним, прийнято п. 3.8 до договору оренди та викладено його в наступній редакції: «встановлену орендну плату за користування обєктом оренди в поточному місяці орендар зобовязується перерахувати не пізніше 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» м. Херсон: р/р 8374, код ЄДРПОУ 35, ХФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 352479, свідоцтво платника ПДВ №200084463».

За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «DFТ-Південь» м. Херсон своїх зобовязань у останнього виникла заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 2 769,71 грн., з:

- вересня 2016 р. по листопад 2016 р.,

- лютого 2017 р. по липень 2017 р.,

- вересня 2017 р. по грудень 2017 р.,

- квітня 2018 р. по травень 2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «DFТ-Південь» м. Херсон додано до матеріалі справи в якості доказів сплати орендної плати платіжні доручення:

- від 23.08.2016 р. № 506 на суму 500 грн.;

- від 15.09.2016 р. №520 на суму 1000 грн.;

- від 15.09.2016 р. №521 на суму 500 грн.;

- від 18.11.2016 р. №19 на суму 500 грн.

Дослідивши зазначені платіжні доручення, суд апеляційної інстанції зазначає, що останні не мають відношення до договору оренди нерухомого майна площею 10 кв. м. від 09.06.2015 р., оскільки вони містять посилання на підтвердження сплати орендної плати за оренду майна за іншими договорами оренди та за інші обєкти оренди.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «DFТ-Південь» м. Херсон щодо належної сплати орендних платежів саме за даним договором і по даному обєкту оренди не приймаються до уваги, як такі, що суперечать наявним у справі доказам.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «DFТ-Південь» м. Херсон заборгованості за договором оренди від 09.06.2015 р. в сумі 2 769,71 грн.

Згідно з п. 3.5. договору за несвоєчасну сплату орендної плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Частиною 2 статті 625 цього Кодексу встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з боржника пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Доводи, викладені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «DFТ-Південь» м. Херсон в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Отже, підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду Херсонської області від 04.12.2018 р. по справі № 923/699/18, у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272-282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 04.12.2018 р. по справі № 923/699/18 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «DFТ-Південь» м. Херсон без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.03.2019 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

ОСОБА_3