ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Справа № 914/1574/18

місто Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача (скаржника) ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс», б/н та б/д

на рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2018 року (підписане 27.12.2018 року), суддя Мазовіта А.Б.

у справі № 914/1574/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс», смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області

про стягнення 381 318,24 грн.

в с т а н о в и в :

21 серпня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс» про стягнення 381 318,24 грн у звязку із неналежним виконанням зобовязань за договором про постачання електричної енергії №38495 від 30.08.2007.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем ОСОБА_4 роздрібного ринку електричної енергії, які призвели до зміни показів приладу обліку. На підставі складеного акту про порушення №029686 від 19.06.2018 проведено нарахування вартості недоврахованої електроенергії згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (надалі - Методика). (а.с. 6-68, том І).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2018 року у справі №914/1574/18 позов задоволено: присуджено до стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс» на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 381 318,24 грн. вартості недоврахованої електричної енергії, 5 719,77 судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем складено акт №029686 від 19.06.2018 про порушення відповідачем цілісності пломб з відбитками тавр про повірку приладу обліку, пошкодження голографічних наклейок, дії споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку: відключення (пониження) напруги у вимірювальних колах приладу обліку, пониження напруги в колах обліку нижче рівня, передбаченого НТД. Акт підписаний трьома представниками позивача та представником відповідача із зауваженнями. Суд не взяв до уваги доводи відповідача щодо зауважень в акті про виявлені порушення, оскільки прилад обліку споживачем не було доставлено на експертизу, у звязку із викраденням приладу із транспортного засобу представника відповідача. На підставі акту 029686 від 19.06.2018 комісією по розгляду актів про порушення за участю представника відповідача (протокол №029686-ЛОЕ від 04.07.2018) проведено нарахування вартості недоврахованої електроенергії на загальну суму 381 318,24 грн. Суд перевірив розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії на відповідність дотриманням вимог, визначених Методикою та дійшов висновку, що доводи відповідача не спростовують правильності визначення вартості недоврахованої електричної енергії.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2018 року у справі №914/1574/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити частково, стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс» 7320,98 грн. вартості недоврахованої електричної енергії. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ст.ст. 21, 50-52, 142 Кодексу законів про працю України, ст. 7 Закону України «Про колективні договори», положення п.2.5 Методики, Колективного договору від 25.01.2016, ОСОБА_4 внутрішнього трудового розпорядку від 25.01.2016, п.п. 2, 4 договору №38495 від 30.08.2007, відтак оскаржене рішення незаконне та необґрунтоване. Зокрема, апелянт зазначає, що при проведенні розрахунку вартості недоврахованої електроенергії у порушення п.2.5 Методики невірно визначено величину розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії та величину місячного обсягу споживання електричної енергії. Також, не враховано, що локальними правовими актами товариства, складеними у відповідності до норм актів законодавства, що регулюють трудові відносини, в товаристві встановлений однозмінний пятиденний робочий тиждень, то тривалість роботи обладнання протягом доби не може перевищувати 8 годин, протягом тижня 5 днів, протягом місяця кількості робочих днів. Апелянт стверджує, що позивач не заперечує факту однозмінної роботи товариства.

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило доводи та вимоги апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначило, що при здійсненні розрахунку вартості недоврахованої електроенергії взято до уваги тривалість роботи обладнання, а не роботи підприємства в цілому. Разом з тим, категорично не погоджується із доводами відповідача про те, що позивач не заперечував факту однозмінної роботи товариства. Зазначає, що у 2016 році сторонами укладено додаток №9 до договору №38495 від 30.08.2007, яким визначена тривалість роботи - 24/7; змін до додатку не вносилось. Крім цього, звертає увагу на те, що при розгляді справи у суді першої інстанції апелянт не подавав колективного договору та правил внутрішнього трудового розпорядку, тому й їх положення не були предметом дослідження та оцінки судом першої інстанції.

Справа розглядалась в суді апеляційної інстанції в судових засіданнях з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 30.08.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Львівобленерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (постачальник) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс» (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №38495 та додатки до нього. (а.с.26-35, том 1).

За цим договором постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу (відповідач) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У розділі 2 сторони погодили свої зобовязання, зокрема, споживач зобовязується, відповідно до п.2.3.2 договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки (години роботи) зазначено в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

У додатку №9 від 20.04.2016 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до договору про постачання електричної енергії №38495 від 30.08.2007 сторони узгодили точку обліку - цех, смт. Меденичі, вул. Дрогобицька, 11, прилад обліку №00069629, встановили 7/24 години роботи об'єкта в тиждень (робочих днів/год. в день). Додаток підписаний сторонами та завірений їхніми печатками. (а.с.54, том 1).

Розділом 4 узгоджена відповідальність сторін, зокрема, відповідно до п. 4.2.3. договору споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану - виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій позивача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до матеріалів справи №914/1574/18, 19.06.2018 ПрАТ «Львівобленерго» за результатами огляду приладу обліку в точці обліку за адресою смт. Меденичі, вул. Дрогобицька, 11 складено акт про порушення №029686 від 19.06.2018, яким встановлено порушення цілісності пломб з відбитками тавр про повірку приладу обліку, пошкодження голографічних наклейок, дії споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку: відключення (пониження) напруги у вимірювальних колах приладу обліку, пониження напруги в колах обліку нижче рівня, передбаченого НТД. Акт підписаний трьома представниками позивача та представником відповідача із зауваженнями. (а.с. 12-13, том 1).

Судом встановлено, що на підставі акту 029686 від 19.06.2018 у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, комісією по розгляду актів про порушення за участю представника відповідача у протоколі №029686-ЛОЕ від 04.07.2018 нараховано вартість недоврахованої електроенергії на загальну суму 381 318,24 грн. (а.с. 17, том 1).

05.07.2018 відповідачу були надіслані протокол засідання комісії по розгляду акту про порушення, рахунок на оплату 381 318,24 грн., в якому запропоновано відповідачу оплатити вартість недоврахованої електроенергії.

У зв'язку з несплатою відповідачем вартості недоврахованої електроенергії, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 381 318,24 грн.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).

Законом України «Про ринок електричної енергії» визначаються правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулюються відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

Частиною 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

14.03.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №312 затвердила ОСОБА_4 роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності 11.06.2018 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 8.2.4 ПРРЕЕ, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Згідно з п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих ОСОБА_4, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. 8.2.6. ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих ОСОБА_4 у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно з 8.2.7. ПРРЕЕ, спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Згідно п. 3 п. 2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: 1) порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (далі - порушення пломб), або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕ, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Відповідно до п. 2.5. Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВтгод) визначається за формулою:

Wдоб = Pдобв (2-4)

де: Р - потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів «а» або «б» цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);

tдоб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить:

при однозмінній роботі споживача - t = 8;

при двозмінній роботі споживача - t = 16;

при тризмінній роботі споживача - t = 24;

при інших режимах роботи визначається на підставі Договору;

Кв (Кв.і) - коефіцієнт використання струмоприймачів

За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв = 0,75.

Відповідно до розрахунку здійсненого позивачем застосовано показник потужності (кВт) згідно п. «в» (дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в договорі), а саме - 149,0 кВт, який визначений сторонами у додатку №9 від 20.04.2016 до договору про постачання електричної енергії №38495 від 30.08.2007. (а.с.18, том 1).

Судом встановлено, що підставою для застосування наведеного показника потужності стало обмеження в доступі до обстеження, ненадання відповідачем паспортних даних усіх струмоприймачів, на момент перевірки не було можливості увімкнути усі струмоприймачі на повну потужність. Вказані обставини наведені п. 5 акту про порушення №029686 від 19.06.2018, який підписаний представником відповідача. Спростувань (зауважень) щодо наведених обставини представником відповідача в акті не зазначено. Відтак, комісією нараховано недораховану електричну енергію, виходячи з дозволеної потужності згідно з умовами договору.

Позивачем під час проведення розрахунку застосовано показник tдоб 24 на підставі додатку №9, згідно якого встановлено 7/24 години роботи об'єкта в тиждень (робочих днів/год. в день). Вказана угода була укладена відповідачем на власний розсуд, вказаний режим визначений за його пропозицією.

Доводи скаржника про те, що встановлено однозмінний п'ятиденний графік робочого часу, тому у розрахунку необхідно відобразити tдоб менше 24, не заслуговують на увагу, оскільки стосуються робочого часу працівників скаржника, крім того, спростовуються п.2.3.2 договору про режим роботи електроустановки. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що графік роботи 7/24 стосується усіх струмоприймачів, які використовуються на об'єкті відповідача.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на однозмінну роботу товариства, оскільки Колективний договір від 25.01.2016, ОСОБА_4 внутрішнього трудового розпорядку товариства від 25.01.2016 не були предметом дослідження та оцінки судом першої інстанції.

Оскільки, в акті про порушення №029686 від 19.06.2018 відображено інформацію про недопуск представників постачальника для складення переліку струмоприймачів, позивачем у розрахунку відповідно до положень п. 2.5. Методики, застосовано коефіцієнт використання електрообладнання рівним 0,75. Зважаючи на зазначення в акті факту недопуску представників позивача, відсутності зауважень представника відповідача до відображення вказаного факту у акті, вірним є висновок суду про безпідставність застосування коефіцієнту 0,5.

Послання представника відповідача на те, що підписавши акт про використану електроенергію, позивач погодився з показниками, що свідчить про відсутність будь-яких претензій до споживача щодо цілісності електролічильника та правильності зняття ним показників використаної електроенергії, суд першої інстанції спростував умовами договору, згідно яких внесення та подання показників покладається на споживача. Також в матеріалах справи відсутні докази, що зняття та внесення показників відбувалося за участі представника позивача. Водночас, позивач не позбавлений права в будь-який час (зважаючи на режим роботи підприємства) здійснювати перевірку правильності внесення показників, здійснювати обстеження засобів вимірювання, тощо. Позивач скористався наданим правом, 19.06.2018 здійснив перевірку засобів вимірювання на об'єкті відповідача, виявив порушення ПРРЕЕ, що відображено в акті про порушення №029686 від 19.06.2018.

Твердження відповідача щодо характеру виявлених порушень з боку позивача при проведення огляду приладу обліку, про що зроблено зауваження в акті про порушення №029686 від 19.06.2018, не підтверджено доказами. Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, відповідач під час виявленого порушення та вилучення приладу обліку для проведення експертизи наполягав на самостійному доставленні приладу обліку на експертизу.

19.06.2018 споживачу було видано направлення на експертизу приладу обліку №4901982, яка мала відбутись 27.06.2018. Однак, прилад обліку споживачем не було доставлено, оскільки такий був викрадений із транспортного засобу представника відповідача.

З огляду на неможливість проведення експертизи приладу обліку, обставини викладені відповідачем про факт виявленого порушення ПРРЕЕ, характер виявлених порушень, які відображені у акті про порушення №029686 від 19.06.2018, не підтверджено у спосіб передбачений законом.

Як вже було зазначено, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем правил користування електричною енергією та не заперечується відповідачем. Інші доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними і не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

Суд першої інстанції, проаналізувавши чинне законодавство, дійшов вірних висновків про те, що порушення правил користування електричною енергією є підставою для задоволення позовних вимог.

Таким чином, позивачем здійснено розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії з дотриманням вимог, визначених Методикою, а доводи скаржника не спростовують правильності визначення вартості недоврахованої електричної енергії та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи наведені вище обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову про стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс» 381 318,24 грн. вартості недоврахованої електричної енергії.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2018 року у справі №914/1574/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Термопласт Плюс» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №914/1574/18 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 19 березня 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.