СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа № 922/2847/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ виробничо-комерційна фірма “Старк” (вх. № 240 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі № 922/2847/18 (прийняте у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Калантай М.В., повне рішення складено 22.12.2018)

за позовом Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця”, м.Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна Фірма “Старк”, с.Старовірівка, Харківська область,

про стягнення 124401,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Старк" 124401,00 грн штрафу за невірно вказану відповідачем адресу одержувача вантажу при оформленні залізничної накладної №44497519.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.12.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Старк" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 72105,00 грн штрафу, 1093,16 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати повністю рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі № 922/2847/18 та винести нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги позивача в розмірі 14421,00 грн.

Скарга обґрунтована тим, що в Статуті залізниць не наведено поняття «неправильна адреса одержувача», тому, на думку скаржника, перейменування назви міста не може розцінюватися як неправильна адреса. У зв’язку з прийняттям Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 №317-VIII та у відповідності до постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 №1377-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» по Дніпропетровській області місто Дніпродзержинськ перейменовано на місто Кам’янське. Тобто, обставина перейменування міста є загальновідомим фактом, яка до того ж підтверджує, що його місцезнаходження залишилося незмінним, а отже спростовує сам факт порушення.

На думку апелянта, перейменування населеного пункту неможливо ототожнювати та порівнювати з фактом неправильно зазначеної адреси, оскільки, фактично м.Кам’янськ і є м.Дніпродзержинськ.

Відповідач звертає увагу на те, що в ст.122 Статуту залізниць чітко вказано перелік порушень, допущених відправником, як то неправильно зазначені у накладній: маса, кількість місць вантажу, назва вантажу, код та адреса одержувача. Тобто, на думку апелянта, в разі застосування штрафних санкцій, відправником повинні були буті порушені дві складові: і код, і адреса одержувача одночасно, а не окремо, оскільки в описовій частині ст.122 Статуту вони йдуть разом через сполучник «та», а отже, з’єднують дві умови, і код, і адресу одержувача.

ТОВ «ВКФ «Старк» зазначає про часткове визнання позову АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця” на суму однократної провізної плати за всю відстань перевезення в розмірі 14421,00 грн лише в частині помилкового зазначення в графі 4 накладної №44497519 м.Дніпродзержинськ замість м.Кам’янськ. При цьому, за виключні обставини для задоволення клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій просить вважати саме факт перейменування міста у зв’язку з декомунізацією та відсутність жодних збитків та витрат понесених позивачем.

Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ виробничо-комерційна фірма “Старк” на рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі № 922/2847/18 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 13.04.2018 зі станції Старовірівка Південної залізниці позивачем було здійснено групове відправлення вагонів згідно залізничної накладної №44497519 на станцію Правда Придніпровської залізниці.

У графі 4 даної залізничної накладної відповідачем зазначено наступне найменування та адресу одержувача вантажу: Публічне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш", Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Українська, буд.4.

Відповідно до графи 31 залізничної накладної №44497519 загальна сума провізної плати склала 14421,00 грн (4807,00 грн за вагон №67858563, 4807,00 грн за вагон №67144915, та 12494,00 грн за вагон №67845164).

16.04.2018 при прибутті групової відправки №44497519 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, яка зазначена відправником у накладній, не відповідає адресі ПАТ "Дніпровагонмаш".

Станцією Правда Придніпровської залізниці було складено акт загальної форми (Форма ГУ-23) №1120 від 16.04.2018, в якому зафіксовано факт невірного зазначення відповідачем в накладній №44497519 від 13.04.2018 адреси одержувача, а також зазначено про затримку вагонів до з'ясування вірної адреси.

16.04.2018 станцією призначення Правда Придніпровської залізниці на станцію відправлення Старовірівка Південної залізниці було відправлено телеграму №НР38 про невірно зазначену адресу одержувача в накладній.

На підставі телеграми-відповіді №НР206 від 16.04.2018 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній №44497519 зроблено виправлення адреси одержувача замість: Дніпропетровська обл., м.Дніпродзержинськ, вул.Українська, буд.4, зазначено вірну адресу: Дніпропетровська область, м.Кам’янське, вул.Українська, буд.4.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, в межах встановлених ч.1 ст.269 ГПК України, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644 (надалі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом за накладною. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Умовами п.2.1. Правил передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Так, графа 4 накладної «Одержувач» заповнюється у порядку, передбаченому для графи "Відправник".

Відомості щодо відправника: найменування (прізвище, ім'я та по батькові), код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти.

В графі 31 накладної зазначається провізна плата.

Згідно з п. 5.5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

Відповідно до вимог статті 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред’явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ч.1 п.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Як вже зазначалось, 13.04.2018 зі станції Старовірівка Південної залізниці позивачем було здійснено групове відправлення вагонів згідно залізничної накладної №44497519 на станцію Правда Придніпровської залізниці. В графі 4 даної залізничної накладної відповідачем зазначено наступне найменування та адресу одержувача вантажу: Публічне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш", Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Українська, буд.4. 16.04.2018 при прибутті групової відправки №44497519 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, яка зазначена відправником у накладній, не відповідає адресі ПАТ "Дніпровагонмаш", в зв’язку з чим станцією Правда Придніпровської залізниці було складено акт загальної форми (Форма ГУ-23) №1120 від 16.04.2018, в якому зафіксовано факт невірного зазначення відповідачем в накладній №44497519 від 13.04.2018 адреси одержувача, а також зазначено про затримку вагонів до з'ясування вірної адреси. Відповідачем телеграмою від 16.04.2018 було зазначено вірну адресу одержувача, а саме: Дніпропетровська область, м.Кам’янське, вул.Українська, буд. 4, про що було здійснено відповідне виправлення згідно з п.1.3. Правил.

Тобто, матеріалами справи підтверджено факт неправильного зазначення відповідачем адреси одержувача вантажу у накладній №44497519, що підтверджується відповідним актом №1120 від 16.04.2018 та не заперечується і відповідачем.

Місцевим господарським судом перевірено розрахунок позивача та з урахуванням положень ст.118 Статуту залізниць України та інформації зазначеній в графі 31 накладної №44497519 від 13.04.2018, визнано обґрунтованою суму 72105,00 грн, що не оскаржується апелянтом, та з урахуванням положень ч.1 ст.269 ГПК України не переглядається судом апеляційної інстанції.

Відповідач, у доповненні до відзиву від 19.11.2019 просив суд враховуючи малозначність допущеного відповідачем порушення, зменшити штрафні санкції до розміру однократної провізної плати за всю відстань перевезення, тобто до 14421,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні судом питання про зменшення пені слід враховувати не самий лише розмір збитків, які були спричинені правопорушенням, але й "інші обставин, які мають істотне значення".

Зокрема, статтею 233 ГПК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, суду в обов'язковому порядку слід враховувати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У зв’язку з прийняттям Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 №317-VIII та у відповідності до постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 №1377-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» по Дніпропетровській області місто Дніпродзержинськ перейменовано на місто Кам’янське. Тобто, обставина перейменування міста є загальновідомим фактом.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 5 ст. 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно- правовими актами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що штраф, встановлений ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, є мірою цивільно-правової відповідальності, передбаченої за порушення зобов'язань за договором перевезення вантажів (цивільно-правові відносини).

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги у розмірі 72105,00 грн та відмовляючи у зменшенні штрафу до розміру вартості однієї провізної плати, зазначив, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано необхідності зменшення розміру штрафу в 5 разів, тобто до розміру однієї провізної вартості та визнано необґрунтованими доводи відповідача про застосування позивачем "максимально можливого" розміру штрафних санкцій. Як зазначено судом, статтею 118 Статуту залізниць України штраф встановлено лише в єдиному можливому розмірі, а саме: в розмірі п'ятикратної провізної плати, збільшення або зменшення розміру штрафу залізницею залежно від ступеню допущеного відправником вантажу порушення при заповненні накладної законодавцем не передбачено.

Однак, колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Можливість зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Дана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №905/1180/17 та від 25.06.2018 у справі №905/764/17.

У ст.122 Статуту залізниць України чітко вказано перелік порушень, допущених відправником, а саме: неправильно зазначені у накладній: маса, кількість місць вантажу, назва вантажу, код та адреса одержувача.

При цьому, відповідачем зазначено неправильно в накладній лише назву міста вантажоодержувача, яку було перейменовано згідно Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», код одержувача був зазначений вірно.

Враховуючи співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій з отриманими негативними наслідками від порушення зобов'язання, а саме, відсутність цих негативних наслідків від неправильного зазначення адреси отримувача в накладній, неспіврозмірність нарахованого штрафу заподіяним правопорушенням в частині оформлення перевізних документів щодо неправильного зазначення адреси отримувача, а також те, що позивачем не зазначено наявність збитків іншим учасникам господарських відносин в зв’язку з допущеною відповідачем помилкою у назві міста, судом першої інстанції необґрунтовано не було прийнято до уваги дані обставини з посиланням на відсутність можливості зменшення розміру штрафу, встановленого ст.118, 122 Статуту залізниць України.

На підставі викладеного, колегія судів вважає за можливе зменшити суму штрафу до розміру однократної провізної плати за всю відстань перевезення, тобто до 14421, 00 грн, в зв’язку з чим в решті позову слід відмовити.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв’язку з чим рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі № 922/2847/18 слід змінити, зазначивши розмір штрафних санкцій заявлених до стягнення - 14421,00 грн.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача, колегія суддів вважає, що судовий збір сплачений до суду, підлягає покладенню на відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 269, 270, п.2 статті 275, п.4 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ виробничо-комерційна фірма “Старк” задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі № 922/2847/18 змінити та викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Старк" (63631, Харківська область, Шевченківський район, с.Старовірівка, вул.Кар'єрна, буд.1Б, код 30926071) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, код ВП 40081237) 14421,00 грн штрафу, 1866,01 грн судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині позову відмовити.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.03.2019.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова