ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року м. Дніпро Справа № 904/3681/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І. М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р.

( суддя Новікова Р.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 19.11.2018р. ) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон",

Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

про визнання неправомірними дій Відповідача з пред'явлення Позивачу рахунку № 75760 від 31.08.2018 р. за скид понаднормативних забруднень з урахуванням коефіцієнту кратності і нормативу плати за очищення (перевищення допустимих концентрацій) згідно договору № 13179 від 23.03.2018 р. на суму 251 441 грн. 57 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" Дніпровський район звернулось до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради м. Дніпро з позовом про визнання неправомірними дій Відповідача з пред'явлення Позивачу розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями на суму 251 441 грн. 57 коп.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на безпідставність нарахування суми 251 441 грн.57 коп. через відсутність деталізації місця відбору проб в акті відбору стічних вод, проведення лабораторних досліджень проби за номером 6, а не за номером 9 (зазначеної в акті відбору проб стічних вод), відсутність визначеного сторонами контрольного колодязя, помилковість нарахування плати за три календарні місяця, будівництво системи автоматичного очищення стоків на КНС розподільчого центру РЦ 7 та укладення з ТОВ "ГідроАвтоматизація - Монтаж" договору від 22.02.2018 р. на проведення технічного обслуговування автоматичної системи очищення фекальних стоків на РЦ 7.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" подало апеляційну скаргу про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р. у справі № 904/3681/18 та прийняття нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції при розгляді справи по суті не в повному обсязі та невірно досліджені усі наявні докази та встановлені обставини у справі, тобто вказане рішення суду першої інстанції Відповідач вважає таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідно таке рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Договір надавався виключно в редакції Відповідача і в Акті визначення точки розподілу надання послуг та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж не зафіксовано місця підключення мереж водопостачання та водовідведення Позивача до мереж Відповідача, а також, в додатку № 1 до Договору не визначений (відсутній) контрольний колодязь, в якому Відповідач повинен проводити відбір проб стічних вод.

Позивач вказує на те, що на ТОВ «Логістик Юніон» працює система очистки фекальних стоків, що підтверджується договором підряду № 603-СЄ від 07.08.2017 р.на будівництво Системи автоматичної очистки стоків на КНС розподільчого центру РП 7 ,який Позивач уклав з ТОВ «ГідроАвтоматизапя-Монтаж» та Акт робочої комісії по прийманню системи фільтрації на РЦ-7 за адресою Дніпропетровська область Дніпровський район, Комплекс будівель та споруд, 8 складеним 23.02.2018 р.

Скаржник наполягає, що між сторонами було укладено Договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 13179 від 23.03.2018 р., тобто нові правовідносини сторін почалися саме з 23.03.2018 р. Доказом відсутності скиду понаднормативних забруднень, а отже і факту повторності, є саме акт відбору стічних вод від 02.04.2018 р., та відсутність від КП «Дніпроводоканал» жодних листів-попереджень з протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод у випадку їх перевищення.

У відзиві на апеляційну скаргу, Відповідач не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Зокрема, КП "Дніпроводоканал" посилається на те, що твердження Позивача про неналежне місце відбору проб не відповідає дійсності.

Щодо повторного встановлення перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, то Відповідач зазначає, що розрахунок за квітень, травень, червень 2018 р. є обґрунтованим, оскільки попереднє порушення було встановлено за результатами вимірювань проб відібраних 03.01.2018 р. і саме з контрольного колодязя. Отже факт повторності випливає з відбору проб від 03.01.2018 р. а не з 02.04.2018 р. В свою чергу укладення нового договору не відміняє, та не скасовує факт повторного порушення, оскільки у відповідності до п. 1.2. Правил № 129 дія правил поширюється на КП «Дніпроводоканал», та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста ( крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження ). Зазначеними Правилами встановлені допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах підприємств. При цьому контроль за виконанням підприємствами місцевих Правил приймання і вимог договору, в силу п. 2.1.2. Правил № 129, покладено на КП «Дніпроводоканал»

Щодо зазначення проби № 6 замість № 9 в протоколі відбору проб, то КП «Дніпроводоканал» посилається на те, що в протоколі вимірювань сталась описка, і вірним номером дійсно є 9 а не 6. Проте Відповідач звертає увагу, що лабораторні досліди відібраної проби здійснювались під вірним номером 9, що підтверджується журналом реєстрації проб та журналами в яких відображено результати проведених вимірювань. Отже результати вимірювань, що зазначені в протоколі є відповідними до проб відібраних у Позивача. Крім того Позивачем результати аналізу стічних вод жодним чином не спростовано.

Скаржник на відзив на апеляційну скаргу надав додаткові пояснення в яких зазначає, що додатки № № 1, 3, 8 які були укладені до договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 13179 від 01.08.2014 р. не мають жодного відношення до діючого договору,

Скаржник звертає увагу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 р. № 904/8931/16 в якій були досліджені правовідносини Скаржника та Відповідача саме з договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 13179 від 01.08.2014 р. і додатку № 1 до цього договору. У вищевказаній постанові суду було зазначено, що контрольний колодязь, в якому Відповідач повинен проводити відбір проб стічних вод в додатку до Договору не визначений. За схемою договору у Позивача відсутній контрольний колодязь в якому мають відбиратись проби на об'єкті.

ТОВ «Логістик Юніон» наполягає, що в «Каналізаційному колекторі» по вул. 8-го березня в районі магазина «АТБ», не можна отримувати так звану репрезентативну пробу досліджуваних стічних вод, оскільки на фото каналізаційного колектора по вул. 8-го березня в районі магазина «АТБ» вбачається, що в один колектор входять труби кількох абонентів.

Скаржник заявляв клопотання про зупинення провадження у справі в зв'язку з проведенням на замовлення Позивача Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової технічної експертизи.

Так, Позивач особисто звернувся до Інституту судових експертиз з метою отримання відповідного висновку експерту з наступних питань: Чи відповідає об'єкт будівництва (система фекальної каналізації та система локальної очисної системи) проектно-технічної документації на їх будівництво вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Каналізаційно-насосна станції ТОВ «Логістик Юніон» ( її локальні очисні споруди ) чи є репрезентативним місцем відбору проб на предмет перевищення допустимих концентрацій іабруднюючих речовин, що скидаються в каналізаційну систему? Колодязь КП «Дніироводоканал» (місце врізки каналізаційної труби ТОВ «Логістик Юніон» в міську мережу) чи є репрезентативним місцем відбору проб на предмет перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що скидаються в каналізаційну систему? Чи є будівельно-технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, встановити місце для проведення відбору проб фекальних стоків в існуючій каналізаційній системі підприємства? Якщо так, то яке саме місце?

Відповідач проти задоволення заяви Позивача про зупинення провадження у справі заперечував.

ТОВ «Логістик Юніон» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з клопотання про долучення висновків будівельно-технічної експертизи № 6857-18 від 12.02.2019 р.

В обгрунтування свого клопотання, Скаржник посилається на те, що після отримання оскаржуваного рішення з безпідставними висновками про наявність «контрольного колодязю», був вимушений здобувати нові докази, які були відсутні у Позивача під час розгляду справи у суді першої інстанції, шляхом замовлення будівельної-технічної експертизи в Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз. ТОВ «Логістик Юніон» вважає, що висновки будівельно-технічної експертизи № 6857-18 від 12.02.2019 р., є важливим (істотним) доказом, який був отриманий Відповідачем післі винесення 08.11.2018 р. Господарським судом Дніпропетровської області рішення по справі № 904/3681/18, і прийняття її до справи в процесі апеляційного розгляду забезпечить додержання основоположного судового принципу: реалізація права на справедливий судовий розгляд врозумінніст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон". Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 24.01.2019 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2019 р. по справі оголошено перерву до 14.02.2019 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 13.02.2019 р., у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/3681/17, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.02.2019 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018р. у справі № 904/3681/18 до свого провадження.

В судовому засіданні 14.02.2019р. по справі оголошено перерву до 14.03.2019р.

Відповідно ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції саме в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні 14.03.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в червні 2018 р. фахівцями Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради в присутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" здійснено обстеження стану мереж каналізації ( вул. Комплекс будівель та споруд, 8 ) та відбір разових стічних проб підприємства з метою контролю їх складу та якості з каналізаційного колодязя, розташованого по вулиці 8 Березня.

За результатами цих дій складено відповідні акти від 25.06.2018 р. ( підписані без зауважень представниками сторін ) в яких зазначено, що скидання стічних вод відбувається в колектор по вул. 8 Березня, існує один випуск у міську фекальну каналізацію, наявні зливова каналізація та очисна споруда ( жировловлювач 1 шт. ), номер проби - № 9, проби відібрано для вимірювання показників - pH ( 9.1 ); завислих речовин ( 9.2 ); сухого залишку, сульфатів, азоту амонійного, нітратів, нітритів, фосфатів, заліза алюмінію ( 9.3 ); хлоридів, АПАР ( 9.4 ); ХСК, БСК5 ( 9.5 ); нафтопродуктів ( 9.6 ).

В акті відбору проб від 25.06.2018 р. також зроблено відмітку про відбір паралельної проби.

Представник Позивача не зазначив в акті відбору проб від 25.06.2018 р. будь-яких зауважень стосовно процедури здійснення відбору проб з каналізаційного колодязя, розташованого по вулиці 8 Березня.

Вказаний колодязь позначений в акті відбору проб від 25.06.2018 р. як контрольний. Разом з тим, Позивачем не визначено конкретного каналізаційного колодязя в якості контрольного.

Також місцевим господарським судом встановлено, що 23.03.2018 р. між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" ( Водоканал ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" ( Абонент ) укладений Договір № 13179, згідно умов якого Водоканал зобов'язується надавати послуги Абоненту з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а Абонент зобов'язується сплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та чинним законодавством.

В пункті 10.1 вказаного договору сторони передбачили наявність додатків до договору: № 1 - акт визначення точки розподілу надання послуг та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж; № 2 - перелік об'єктів; № 3 - перелік приладів та засобів обліку; № 4 - допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах; № 5 - звіт про результати вимірювань; № 6 - звіт про об'єми наданих послуг відповідно до показників та засобів обліку (для водолічильників); № 7 - звіт про об'єми наданих послуг відповідно до показників лічильників та засобів обліку (для електронних засобів обліку); № 8 - розрахунок об'ємів послуг.

Додатки №1, №3, №8 оформлюються стосовно кожного об'єкта надання послуг окремо, після номеру додатку через дріб зазначається порядковий номер об'єктів згідно переліку ( додаток № 2 ).

Сторони узгодили зміст додатків № 2, № 4 - № 7, шляхом їх підписання та засвідчення печатками.

Додатки № 1 ( акт визначення точки розподілу надання послуг та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж ), № 3 ( перелік приладів та засобів обліку ), № 8 ( розрахунок об'ємів послуг ) до договору № 13179 від 23.03.2018 р. залишились незаповненими.

П. 9.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками і в частині надання послуг діє до 31.05.2020 р., в частині оплати - до повного виконання.

З моменту набуття чинності договору будь-які діючи до цього моменту договори, угоди, укладені сторонами з правовідносин, що регулюються договором, втрачають чинність, крім зобов'язань Абонента з оплати та додатків № 1, № 3, № 8 до договору, що мають юридичну силу для сторін та є невід'ємною частиною договору № 13179 від 23.03.2018 р.

Як встановлено місцевим господарським судом, Відповідач наполягає на тому, що у вказаному пункті мова йде про додатки до договору № 13179 від 01.08.2014 р., який діяв раніше. Позивач з цим не погоджується, оскільки в п. 9.1 договору відсутнє посилання саме на договір № 13179 від 01.08.2014 р.

Разом з тим, як слушно зауважив суд першої інстанції Позивач не надав інших додатків, що визначали б точки розподілу надання послуг і розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж, перелік приладів та засобів обліку, розрахунок об'ємів послуг, якими підприємство керувалось під час дії договору від 23.03.2018 р.

Згідно з п. 9.2. договору ( в редакції додаткової угоди від 23.03.2018 р. ) усі правовідносини, що виникають з договору та не врегульовані ним, регламентуються відповідними нормами законодавства України, зокрема Правилами № 190, Правилами № 129, тощо, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

П. 3.15 договору передбачено, що Абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі.

Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" №129 від 19.02.2015р. та наводяться в додатку №4 до договору.

Згідно з п. 3.16 договору нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до п. 3.18 договору для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі.

П. 3.19 договору встановлено, що плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об'єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимої концентрації. У випадку повторного встановлення факту перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення допустимих концентрацій, та двох попередніх).

П. 4.10 договору (в редакції додаткової угоди від 23.03.2018р.) зазначено, що величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно вимог чинного законодавства та Правил № 129. Така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення рахунку.

П. 5.1 договору визначено, що між Водоканалом та Абонентом встановлюється межа відповідальності за стан і експлуатацію водопровідних мереж згідно Правил № 190, відповідно до акту визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж ( додаток №1 до договору ) та Генерального плану об'єкту в масштабі 1:500 з нанесенням на ньому водопровідною та каналізаційною мережами та випусками до каналізації водоканалу.

Відповідно до підпунктів 6.1.1, 6.1.2 п. 6.1 договору Водоканал має право: проводити технічні та профілактичні огляди водопровідних і каналізаційних мереж абонента, знімати контрольні показники приладів і засобів обліку на них та виявляти нераціональне використання води питної. Акти з приписом щодо усунення порушень абонентом вимог чинного законодавства у сфері водопостачання, водовідведення та умов договору при їх виявленні з визначенням строку на їх усунення. Невиконання припису водоканалу, що стосується порушень правил обліку послуг, є підставою для нарахувань згідно п. 3.3. Правил № 190.

Акт складається представником Водоканалу і підписується його представником та представником Абонента. Якщо абонент ( його представник ) відмовляється підписати такий акт, то він підписується представником Водоканалу одноосібно, про що в акті робиться відповідний запис про таку відмову з зазначенням прізвища, посади представника абонента, який відмовився від підпису. У такому випадку акти обстежень, підписані представником водоканалу в односторонньому порядку, вважаються дійсними та є підставою для нарахувань об'ємів спожитих послуг.

В свою чергу, згідно з підпунктами 7.2.2 ( в редакції додаткової угоди від 23.03.2018 р.) та 7.2.5 п. 7.2 договору Абонент зобов'язаний: виконувати належним чином вимоги Правил № 190, рішення виконкому Дніпропетровської міської ради "Про затвердження Правил приймання та скиду ( водовідведення ) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" № 129 від 19.02.2015 р. інших нормативно-правових актів України, що регулюють правовідносини щодо надання послуг; забезпечити безперешкодний доступ до мереж, арматури, засобів обліку, розподільних систем та іншого обладнання водопостачання та водовідведення абонента представників водоканалу, за наявності в них відповідного посвідчення, для контролю за технічним станом, за рівнем споживання води питної, а також для виконання відключення і обмеження водопостачання та водовідведення; не перешкоджати здійсненню контролю інженерного обладнання в приміщеннях абонента.

З 02.02.2018 р. набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 316 від 01.12.2017 р. ( Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 р. за № 56/31508 ) (далі - Правила).

Вказані Правила поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі).

Відповідно до п. 7 розділу І Правил кожен споживач скидає стічні води до системи централізованого водовідведення через окремий випуск з обов'язковим облаштуванням контрольного колодязя, розташованого у місці, погодженому з виробником.

В п. 3 розділу І Правил визначено, що контрольний колодязь - колодязь на каналізаційному випуску споживача безпосередньо перед приєднанням до каналізаційного колектора виробника або в іншому місці за погодженням із виробником з вільним доступом виробника до такого колодязя.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 р. затверджено Правила приймання та скиду ( водовідведення ) стічних вод підприємств у системи каналізації м. Дніпропетровська ( далі - Правила № 129 ).

Відповідно до п. 7.2. Правил № 129 відбір проб здійснюється з контрольних колодязів (КК), які споруджуються та обслуговуються підприємством. Підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та документів.

Таким чином, як слушно зазначив суд першої інстанції обов'язок з облаштування і створення контрольних колодязів лежить на Позивачеві. Відсутність контрольного колодязя не позбавляє Відповідача права з контролю за якістю стічних вод та не звільняє від обов'язку здійснювати контроль за виконанням підприємствами місцевих Правил приймання і вимог договору.

Місцевим господарсьаим судом також встановлено, що спір щодо перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Позивача, місця відбору проб за відсутності визначеного місця розташування контрольного колодязя вже розглядався господарським судом у справі №904/8931/16.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2016 р. у справі № 904/8931/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 р., було відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Логістик Юніон" про визнання неправомірними дій Відповідача з пред'явлення рахунку на оплату за скид понаднормативних забруднень на суму 228 352 грн.18 коп.

Як вбачається зі змісту згаданих судових актів у справі № 904/8931/16, підприємство наполягало на неправомірності відбору проб в квітні 2016 р. з каналізаційної насосної станції.

Під час розгляду № 904/8931/16 судами було зазначено, що взяття відповідних проб у контрольному колодязі чи з насосної станції само по собі не впливає на показники перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин при скиді стічних вод за умови дотримання порядку відбору і поводження з пробами.

В акті визначення точки розподілу надання послуг та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (додаток №1 до договору на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.08.2014р.) вказано, що межа каналізаційних мереж визначається щодо вводу №1 - напірна каналізація до колектору Ш200 в районі магазину "АТБ" по вул. 8 Березня.

Протягом 2017-2018 р. р. фахівцями Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради за участю представників абонента неодноразово здійснювався відбір проб стічних вод з визначенням місця відбору "контрольний колодязь", а не "каналізаційна насосна станція" (акти відбору проб від 30.06.2017р., від 03.01.2018р., від 02.04.2018р.)

Вказані акти підписані представниками сторін без зауважень та заперечень щодо місяця відбору проб та містять однакові відомості об'єкту контролю та місця відбору проб (комплекс будівель та споруд, 8; контрольний колодязь).

Під контрольним колодязем розуміється каналізаційний колодязь на каналізаційному випуску абонента безпосередньо перед приєднанням до каналізаційного колектора виробника, розташований в районі магазину "АТБ" по вул. 8 Березня.

Тобто, складність відбору проби стічних вод з контрольного колодязя по вул. 8 Березня (колодязь на каналізаційному випуску абонента безпосередньо перед приєднанням до каналізаційного колектора виробника) не означає заборону та неправомірність такого відбору.

Згідно з підпунктом 2.1.6 пункту 2.1 Правил № 129 Водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-який час доби), не погоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов Договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства при відборі проб обов'язкова.

П. 3.2. Правил №129 визначено, що підприємство несе відповідальність за якість стічних вод, які скидає у міську каналізаційну мережу. Якщо підприємство має на балансі КНС та каналізаційні мережі і по ним транспортують стічні води до міських каналізаційних очисних споруд, то воно відповідає за якість не тільки своїх стоків, але і за якість стічних вод субабонентів та інших споживачів, які користуються їх мережами.

Відповідно до п. 7.11 Правил № 129 з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявленні в цих пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Листом № 6664/2414 від 03.07.2018 р. Водоканал повідомив Абонента про результати лабораторних досліджень показників складу та властивостей стічних вод підприємства та встановлення перевищення допустимих концентрацій стосовно хлоридів, азоту амонійного, нафтопродуктів, заліза, ортофосфатів, ХСК та БСК у відібраних 25.06.2018 р. пробах. До листа був долучений протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, складений лабораторією з контролю якості стічних вод підприємств Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради.

Згідно результатів досліджень виявлено перевищення допустимих концентрацій хлоридів - 234,15мг/дм3 (допустима концентрація 126,79мг/дм3), азоту амонійного - 89,72мг/дм3 (допустима концентрація 7,95мг/дм3), ХСК (хімічне споживання кисню) - 1040,40мгО/дм3 (допустима концентрація 500мгО/дм3). БСК5 (біохімічне споживання кисню за 5днів) - 481мгО2/дм3 (допустима концентрація 200мгО2/дм3), нафтопродукти - 3,95мг/дм3 (допустима концентрація 1,95мг/дм3), залізо загальне - 2мг/дм3 (допустима концентрація 0,96мг/дм3), ортофосфати - 8,56мг/дм3 (допустима концентрація 6,19мг/дм3).

У згаданому вище протоколі зазначено про дослідження протягом 25.06.2018 р. - 01.07.2018 р. відібраної 25.06.2018 р. проби стічних вод № 6. Натомість, в акті відбору проб від 25.06.2018 р. вказано про взяття проби № 9. Решта реквізитів проби ( дата відбору проб, назва об'єкту, адреса, місце відбору проб ) відповідає відомостям, зазначеним в акті від 25.06.2018 р.

До матеріалів справи Відповідачем надано витяги з журналу реєстрації проб та з робочих журналів лабораторного аналізу, в яких відображено реєстрацію лабораторією 25.06.2018 р. о 12 год.14 хв. саме проби № 9 - ТОВ "Логістик Юніон" та показники її дослідження.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, про доведеність факту описки в номері проби при складанні протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод.

Згідно з п. 7.14 Правил № 129 за призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи.

Основний аналіз виконує лабораторія водоканалу. Паралельний аналіз виконує підприємство у будь - якій лабораторії, атестованої у даній галузі (або у своїй лабораторії при її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства.

Обсяг разової проби, який необхідно відібрати, закріплений в Таблиці - 1 до Правил № 129 та співпадає з обсягом, зазначеним в акті відбору проб від 25.06.2018 р.

Право ініціювати проведення паралельного та арбітражного аналізу разової проби Правилами №129 надано Абоненту.

П. 9 розділу VI Правил передбачено, що у разі незгоди Споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищень допустимих концентрацій забруднюючих речовин, Споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником та споживачем.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач не скористався своїм правом та не ініціював проведення паралельного та арбітражного аналізу разової проби.

Відповідно до п. 7.19 Правил № 129 за відсутності результатів паралельного аналізу, незгоді підприємства з порядком виконання арбітражного аналізу чи з застосуванням його результатів, усі розрахунки виконуються за результатами основного аналізу (виконаного лабораторією Комунального підприємства "Дніпроводоканал").

В основу оскаржуваного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Відповідача з пред'явлення Позивачу рахунку № 75760 від 31.08.2018 р. за скид понаднормативних забруднень з урахуванням коефіцієнту кратності і нормативу плати за очищення (перевищення допустимих концентрацій) згідно договору № 13179 від 23.03.2018 р. на суму 251 441 грн. 57 коп., покладено висновки місцевого господарського суду про те, що за результатами відбору проб стічних вод абонента 03.01.2018 р. було встановлено перевищення допустимих концентрацій ортофосфатів. Результати лабораторних досліджень відібраних проб 03.01.2018р. із підприємством не оспорювались.

Крім того, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції послався на те, що нарахування плати в розмірі 251 441 грн. 57 коп. за період квітень - червень 2018р. є обґрунтованим, оскільки в даному випадку, протягом року було двічі було зафіксоване порушення абонентом в частині скиду стічних вод до комунальної каналізації з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Разом з тим, суд зазначив, що норми Правил № 129 пов'язують нарахування підвищеної плати саме з повторністю порушення без прив'язки до договору.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

П. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов'язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Відповідно до п. 7.1. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 (Правила № 37 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)), підприємства зобов'язані здійснювати контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації; перелік забруднень, на наявність яких провадиться аналіз, та періодичність контролю встановлюються водоканалом.

П. 2.4. Правил № 37 встановлено, що підприємства зобов'язані дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; надавати працівникам водоканалу необхідну інформацію щодо своєї системи каналізації, допомогу при відборі проб стічних вод підприємства, визначенні режиму їх скиду, обстеженні системи каналізації підприємства та локальних очисних споруд.

З метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб; виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень; відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента (п. 7.8. Правил № 37).

Відповідно до п. 7.12. Правил № 129 відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується в актах (додатки 3, 5), які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства; такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення допустимої концентрації).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами відбору проб стічних вод Абонента 03.01.2018 р. було встановлено перевищення допустимих концентрацій ортофосфатів. Про результати досліджень Водоканал повідомив Абонента листом №1429/2414 від 15.02.2018р. та вказав про нарахування плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням.

Результати лабораторних досліджень відібраних проб 03.01.2018 р. підприємством не оспорювались.

В даному випадку, протягом року було двічі зафіксоване порушення Абонентом в частині скиду стічних вод до комунальної каналізації з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Суд першої інстанції обгрунтовано послався на те, що норми Правил № 129 пов'язують нарахування підвищеної плати саме з повторністю порушення без прив'язки до договору.

Отже, з урахуванням матеріалів справи, нарахування плати в розмірі 251 441грн.57коп. за період квітень - червень 2018р. є обґрунтованим.

Щодо доводів Скаржника викладених в апеляційній скарзі щодо результатів лабораторних досліджень відібраних проб стічних вод та облаштування підприємством автоматичної системи очищення фекальних стоків на каналізаційній напірній станції (далі - КНС) розподільчого центру РЦ 7 (за адресою - Дніпровський район, Комплекс будівель та споруд, 8), а також укладання з ТОВ "ГідроАвтоматизація - Монтаж" договору від 22.02.2018 р. на проведення технічного огляду та ремонтів автоматичної системи очищення фекальних стоків с РЦ-7, то як слушно зауважив суд першої інстанції результати дослідження відібраних проб 02.04.2018 р. та результати дослідження відібраних проб 09.08.2018 р. не спростовують результати дослідження проб, відібраних 25.06.2018 р. Адже відбір проб стічних вод відбувався в різні проміжки часу.

Не спростовує наведеного і наданий Скаржником висновок будівельно-технічної експертизи № 6857-18 від 12.02.2019 р.

Так, твердження Позивача про неналежне місце відбору проб спростовується тим, що між сторонами укладено договір № 13179 від 23.03.2018 р. про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, до якого укладено додаткову угоду б/н від 23.03.2018 p., згідно з якою будь-які діючі до цього моменти договори, угоди укладені сторонами втрачають чинність крім зобов'язань Абонента з оплати та Додатків № № 1, 3, 8, які мають юридичну силу та є невід'ємною частиною новоукладеного договору.

Отже з наведеного випливає, що додаток № 1 до договору який діяв до 23.03.2018 р. залишився незмінним.Тобто границя каналізаційних мереж напірна каналізація до колектора в районі магазина «АТБ» по вул. 8 березня (в тому числі контрольні колодязі (що зазначено в самому додатку № 1 до договору ).

Крім того, відповідно до листа Позивача ( вх. № КП «Дніпроводоканал» 11490 від 28.11.2016 p.), в якому було зазначено про зобов'язання пред'явити контрольний колодязь саме в тому місці де і проводився відбір проб стічних вод. Позивачем не зазначено що контрольний колодязь знаходиться в іншому місці.

Також, необхідно відзначити, що саме на Позивача відповідно до Правил № 129 покладається обов'язок спорудження та облаштування контрольного колодязя.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р. у справі № 904/3681/18 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18.03.2019 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова