ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року м. Дніпро Справа № 904/5853/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя          Вечірко І.О. (доповідач)

судді                     Кузнецов В.О., Чус О.В.

розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну

скаргу           Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк"

на ухвалу          Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 року (повний текст підписано 24.01.2019 року)

у справі           № 904/5853/18 (суддя - Соловйова А.Є., м. Дніпро)

за позовом           Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до                    Товариства з обмеженою відповідальністю "ПриватОфис", м. Дніпро

про                    стягнення заборгованості в загальній сумі 16 703 845,50 грн. за кредитним договором № 08/109/К від 17.12.2008 року

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПриватОфис" про зупинення провадження у даній справі. Підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПриватОфис" про стягнення заборгованості в загальній сумі 16 703 845,50 грн. за кредитним договором № 08/109/К від 17.12.2008 року зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/5710/8 за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПриватОфис" про визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач посилається на те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що предметом розгляду у справі № 904/5710/18 є визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог. В свою чергу предметом розгляду у справі № 904/5853/18 є стягнення 102 437 001,81 грн. заборгованості, з яких 69 245 226,40 грн. заборгованості по тілу кредиту, 33 191 775,41 грн. заборгованості по процентах за користування кредитними коштами (кредитний договір № 08/109/К від 17.12.2008 року). Сама по собі взаємопов'язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області - залишити без змін. Посилається на те, що виходячи з предмету та підстав позову АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості у даній справі суд на підставі доказів має встановити обставини щодо наявності або відсутності заборгованості у ТОВ "ПриватОфис" перед АТ КБ "ПриватБанк" у певному розмірі. Одним із таких доказів є заява про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов'язання зарахуванням) ТОВ "ПриватОфис" від 14.11.2018 року № 14/11-18, яка є предметом розгляду у господарській справі № 904/5710/18. Судом першої інстанції постановлено законну та обґрунтовану ухвалу, оскільки в даному випадку наявна об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення іншої справи. При цьому зібрані у справі докази не дозволять господарському суду встановити та оцінити усі обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду є ухвала про зупинення провадження у справі (пункт 12 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України), яка входить до визначеного у частині 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик учасників справи колегією суддів не здійснювався.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

27.12.2018 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПриватОфис" про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 08/109/К від 17.12.2008 року в розмірі 16 703845,50 грн., з яких 12 585 693,69 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4 118 151,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 08/109/К від 17.12.2008 року щодо погашення кредиту та сплати процентів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.01.2019 року.

22.01.2019 року відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 904/5710/18 за позовом АТ "КБ "ПриватБанк" до ТОВ "ПриватОфис" про визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви ТОВ "ПриватОфис" № 14/11-18 від 14.11.2018 року про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вказане клопотання мотивовано тим, що виходячи з предмету та підстав позову АТ "КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості, у даній справі суд на підставі доказів має встановити обставини щодо наявності або відсутності заборгованості у ТОВ "ПриватОфис" перед АТ "КБ "ПриватБанк" у певному розмірі. Одним із таких доказів є заява про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов'язання зарахуванням) ТОВ "ПриватОфис" від 14.11.2018 року № 14/11-18, яка є предметом розгляду у господарській справі № 904/5710/18. У вказаній справі судом будуть встановлюватися обставини дійсності чи недійсності одностороннього правочину - заяви ТОВ "ПриватОфис" № 14/11-18 від 14.11.2018 року про зарахування зустрічних однорідних вимог, у тому числі за кредитним договором, про стягнення заборгованості за яким розглядається позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" у даній справі.

Задовольняючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що обставини, які встановлюються у справі № 904/5710/18 мають значення для вирішення справи № 904/5853/18, оскільки вони впливають на оцінку доказів, що надаються відповідачем на спростування заявлених позовних вимог, зокрема, заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов'язання зарахуванням) ТОВ "ПриватОфис" № 14/11-18 від 14.11.2018 року про зарахування зустрічних однорідних вимог. Наведені обставини, на думку суду, вказують на наявність об'єктивної неможливості розгляду даної господарської справи предметом якої є стягнення заборгованості за кредитним договором до вирішення справи № 904/5710/18.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливістю розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому, пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Обґрунтовуючи наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції послався на те, що у справі № 904/5710/18 можуть бути встановлені обставини дійсності чи недійсності одностороннього правочину - заяви ТОВ "ПриватОфис" від 14.11.2018 року про зарахування зустрічних однорідних вимог, у тому числі за кредитним договором № 08/109/К від 17.12.2008 року, стягнення заборгованості за яким є предметом справи № 904/5853/18. Місцевий господарський суд вважає, що суд не має повноважень вийти за межі пред'явлених позовних вимог у справі № 904/5853/18 і встановити обставини дійсності чи недійсності одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Оцінюючи доводи суду першої інстанції, наведені в обґрунтування ухвали про зупинення провадження у справі № 904/5853/18 апеляційний господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1). Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина 2). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами (частина 3). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4). До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (частина 5).

Згідно із частиною 1 статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції наділений достатніми процесуальними повноваженнями для з'ясування та встановлення обставин, які входять до предмету доказування у справі № 904/5853/18.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 904/5710/18, суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 904/5853/18.

Зазначені вище обставини вказують на відсутність об'єктивної неможливості розгляду даної господарської справи, предметом якої є стягнення заборгованості за кредитним договором до вирішення справи № 904/5710/18, предметом якої є визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, не звернувши уваги на наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ впродовж розумного строку.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі та не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

3.3.2. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок господарського суду про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/5710/18. Колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи № 904/5710/18 не є перешкодою для встановлення, з урахуванням вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України суттєвих обставин у даній справі під час її розгляду господарським судом.

Частиною 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Встановлені апеляційним господарським судом порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження у даній справі та передачу справи на розгляд до місцевого господарського суду. За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

3.3.3. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В зв'язку з передачею справи для розгляду до суду першої інстанції, розподіл витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги має бути здійснено місцевим господарським судом.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 року у справі           № 904/5853/18 - скасувати.

Справу № 904/5853/18 передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження та строки на касаційне оскарження судових актів врегульовані статтями 287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                              _________________                    І.О. Вечірко

Суддя                                                  _________________                    В.О. Кузнецов

Суддя                                                  _________________                    О.В. Чус