СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2019 р. Справа № 905/277/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю, договором та свідоцтвом;

відповідача ОСОБА_2, за ордером та свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ вх. № 537 Д/З на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2019 р. у справі № 905/277/18 (суддя Зекунов Е.В., повний текст складено та підписано 06.02.2019 р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ

про стягнення 31 743 499,05 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.11.2018 р. у справі № 905/277/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі ПАТ «НАК «Нафтогаз України», позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (далі ТОВ «Краматорський феросплавний завод», відповідач) заборгованості в сумі 31 743 499,05 грн. (інфляційних втрат в сумі 28 872 128,56 грн. за період з 01.12.2014 р. по 31.10.2017 р. та 3 % річних в сумі 2 871 370,49 грн. за період з 01.12.2014 р. по 31.10.2017 р. за зобовязаннями лютого-вересня 2014 року за договором купівлі-продажу природного газу № 143/14-ПР від 26.12.2013 р.) задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 27 746 370,41 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 416 195,57 грн.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення господарського суду Донецької області від 15.11.2018 р. у справі № 905/277/18 в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалося.

В подальшому, 04.12.2018 р. до господарського суду Донецької області надійшла заява відповідача про розстрочення виконання рішення суду, в якій заявник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 15.11.2018 р. у справі № 905/277/18 шляхом його виконання (сплати) рівними частинами протягом 24 місяців, починаючи з січня 2019 року і по грудень 2020 року включно: з січня 2019 року по листопад 2020 року в сумі 1 173 440,25 грн. щомісячно та в сумі 1 173 440,23 грн. за грудень 2021 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.02.2019 р. зазначену заяву відповідача задоволено частково, розстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 15.11.2018 р. у справі № 905/277/18 відповідно до визначеного судом графіку з кінцевим платежем до 15.11.2019 р. у сумі 2 774 637,05 грн., а також відмовлено у задоволенні заяви відповідача про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа наказу господарського суду Донецької області від 30.01.2019 р. у справі № 905/277/18 до розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2019 р. у справі № 905/277/18 та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Краматорський феросплавний завод» про розстрочку виконання судового рішення від 15.11.2018 р. у справі № 905/277/18 у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що наведені відповідачем у заяві обставини наявність загрози банкрутства при необхідності відразу виконати судове рішення перед позивачем, надзвичайні події, які раніше суттєво вплинули на діяльність підприємства, обставини, що утруднюють виконання рішення саме в даний момент, не доведені належними доказами та не є тими виключними обставинами, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Позивач зазначає, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 р. відповідачу надавалася розстрочка виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. у справі № 908/5564/14 терміном на один рік з 06.05.2015 р. по 06.04.2016 р., проте за період її дії відповідач самостійно не здійснив погашення заборгованості, стягнутої даним рішенням.

За доводами апеляційної скарги, місцезнаходженням виробничого майданчика відповідача з усіма виробничими потужностями є м. Краматорськ, яке не віднесено до переліку, затвердженого розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 р. «Про затвердження переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами, внесеними розпорядженням КМУ № 428-р від 05.05.2015 р.). До того ж, позивач стверджує, що основна сума заборгованості виникла ще до моменту проведення активної фази АТО та повинна бути сплачена на рахунки позивача.

На думку скаржника, проведення АТО (на даний час трансформованої в Операцію Обєднаних сил) не можуть бути підставою для надання розстрочки виконання рішення суду та не є виключними обставинами. Ці обставини є триваючими у часі й несуть негативні наслідки для всієї економіки держави, в тому числі й для позивача.

В апеляційній скарзі ПАТ «НАК «Нафтогаз України» зауважує, що господарським судом Донецької області не враховано, що збитки позивача у звязку з проведенням Операції Обєднаних сил є значно суттєвішими порівняно зі збитками відповідача в цьому ж регіоні.

Крім того, позивач вважає, що належними доказами відсутності коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, зокрема, є довідки з банківських установ, в яких відкриті рахунки відповідача, про рух коштів за період з моменту виникнення заборгованості по теперішній час; інвентаризаційні відомості, що містять інформацію про його майнові активи (рухоме, нерухоме майно, основні засоби виробництва, на яке можливо звернути стягнення). Натомість надані відповідачем довідки про рахунки та залишки коштів позивач вважає неналежними доказами відсутності коштів на рахунках, оскільки ці довідки лише відображають залишки на рахунках відповідача на певну дату та жодним чином не дають інформацію про проходження обігових коштів на таких рахунках.

В апеляційній скарзі зазначено, що за наявною у позивача інформацією про рух коштів відповідача за період з 12.05.2018 р. по 12.11.2018 р. тільки по гривневому рахунку, відкритому в АТ «Мегабанк» обороти складають 5,542 млр.грн.

21.09.2019 р. через канцелярію суду від позивача надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких ПАТ «НАК «Нафтогаз України» вважає, що наведені відповідачем обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають його поточну підприємницьку діяльність, що не є обставинами, з якими закон повязує можливість розстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків.

18.03.2019 р. нарочним через канцелярію суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р., зокрема, запропоновано учасникам протягом 15 днів подати до суду: відзив, відповідь, заперечення, документи в обґрунтування вимог та заперечень.

Вбачається, що дана ухвала суду отримана відповідачем 26.02.2019 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення № 114.

У звязку з відсутністю відповідного клопотання на поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву, даний відзив ТОВ «Краматорський феросплавний завод» не може бути прийнятий до уваги.

Проте, до відзиву на апеляційну скаргу відповідачем додано ряд документів, які датовано хронологічно пізніше за постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, тому ці документи долучаються до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2013 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Краматорський феросплавний завод укладений договір купівлі - продажу природного газу №143/14-ПР з додатковою угодою.

Обставини наявності у відповідача перед позивачем зобов'язання за період січень-червень 2014 року зі сплати 31 031 767 грн. 82 коп. основного боргу за зазначеним договором встановлені у господарській справі №908/5564/14.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 у справі № 908/5564/14 позовні вимоги ПАТ НАК Нафтогаз України задоволено частково та стягнуто на його користь з ТОВ Краматорський феросплавний завод основний борг в сумі 31 031 767 грн. 82 коп., інфляційні витрати в сумі 4 870 147 грн. 72 коп., 3% річних в сумі 554 178 грн. 21 коп., пеню в сумі 2 000 000 грн., штраф в сумі 1 800 000 грн., а також 73 080 грн. судового збору. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/5564/14 в цій частині залишено без змін.

13.02.2018 у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ Краматорський феросплавний завод про стягнення боргу в загальній сумі 31743499 грн. 05 коп., у тому числі: 3% річних 2871370 грн. 49 коп. за період з 01.12.2014 р. по 31.10.2017 р., інфляційних втрат 28872128 грн. 56 коп. за період з 01.12.2014 р. по 31.10.2017 р. за зобовязаннями лютого-вересня 2014 року за договором купівлі-продажу природного газу № 143/14-ПР від 26.12.2013 р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.11.2018 у справі №905/277/18 позовні вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «Краматорський феросплавний завод» про стягнення 31 743 499 грн. 05 коп. задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в загальному розмірі 27 746 370 грн. 41 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 416 195 грн. 57 коп.

30.01.2019 р. на виконання рішення суду господарським судом Донецької області виданий відповідний наказ.

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

За приписами п. 7.2. даної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

У рішенні від 29.06.2004 Європейський суд з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини".

При цьому, за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27).

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013, до обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №, основним видом діяльності ТОВ Краматорський феросплавний завод є виробництво чавуну, сталі та феросплавів; оптова торгівля іншими машинами й устаткуваннями; оптова торгівля металами та металевими рудами; оптова торгівля відходами та брухтом; неспеціалізована оптова торгівля.

В силу специфіки такого роду діяльності остання здійснюється на території Донецької області, виробничі потужності розташовані переважно у м.Краматорськ.

Відповідно до Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Краматорськ включене до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (пп. 13 п. 1 цього Переліку).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Заборгованість відповідача за спожитий природний газ виникла за зобовязаннями за період з січня по червень 2014 року, що встановлено рішенням господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. у справі № 908/5564/14, тобто, як до, так і після початку проведення АТО.

За висновками незалежного аудитора щодо фінансової звітності ТОВ Краматорський феросплавний завод станом на 31.12.2016 за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. (аудиторський висновок ТОВ Донаудитконсалт від 30.01.2017), несприятливе зовнішнє середовище в країні в умовах складної політичної ситуації, коливання курсу національної валюти, відсутність чинників покращення інвестиційного клімату вплинули та можуть надалі мати негативний вплив на результати діяльності та фінансовий стан товариства, характер якого на поточний момент визначити неможливо; річна фінансова звітність товариства за рік, який закінчився 31.12.2015 та 31.12.2016, не включає коригування, які могли мати місце, якби товариство не в змозі було продовжувати свою діяльність в майбутньому.

Матеріали справи містять баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2016, на 30.09.2017 та на 30.09.2018, а також звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016 рік, що підтверджують незадовільний фінансовий стан підприємства відповідача.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 12.02.2018 р. у справі № 906/434/17, в якій зазначено, що балансом (звіт про фінансовий стан) за І півріччя 2017 року підтверджується, що підприємство є збитковим за результатами господарської діяльності у І півріччі 2017 року, оскільки він відображає дані лише на конкретну дату та не показує проміжні дані ведення відповідачем господарської діяльності, не приймаються до уваги тому, що у даному випадку відповідачем надано до матеріалів справи фінансову звітність за довготривалий проміжок часу.

Згідно з довідкою відповідача за підписом начальника фінансового відділу від 30.11.2018 про залишки коштів на рахунках ТОВ Краматорський феросплавний завод станом на 30.11.2018 грошові кошти наявні лише на рахунку № 3244, відкритого в ПАТ Ідея Банк, в розмірі 94 862,49 грн. та на рахунку № 7000, відкритого в АТ Ощадбанк в розмірі 0,34 грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що ці довідки відображають залишки на рахунках відповідача на певну дату та жодним чином не дають інформацію про проходження обігових коштів на таких рахунках, в той час як за наявною у позивача інформацією про рух коштів відповідача за період з 12.05.2018 р. по 12.11.2018 р. тільки по гривневому рахунку, відкритому в АТ «Мегабанк» обороти складають 5,542 млр.грн. не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивачем не надано належного та допустимого доказу на підтвердження даної обставини.

Витяг з рахунку з початку 12/05/18 на кінець 12/11/16 АТ «Мегабанк», наданий позивачем до матеріалів справи (а.с.90) не може вважатися належним доказом на підтвердження обігу коштів в сумі 5 541 661 390,24 грн., оскільки в довідці відповідача від 30.11.2018 р. такий рахунок не значиться, тому відсутні підстави стверджувати, що рахунок був відкритий саме позивачем.

Зазначення у графі цього витягу «Клієнт» ТОВ «КФЗ» не свідчить про достовірність цього доказу з огляду на відсутність інших ідентифікуючих ознак юридичної особи (код ЄДРПОУ, тощо).

Отже, згідно з наданими відповідачем балансами та фінансовим звітом, підприємство є збитковим, сума дебіторської заборгованості значно перевищує суму кредиторської заборгованості, у звязку з чим одночасне і повне виконання рішення суду в даній справі може призвести до виникнення у відповідача заборгованості зі сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету, заробітної плати і, як наслідок, припинення господарської діяльності боржника, що унеможливить виконання рішення суду.

Крім того, 04.10.2013 між Публічним акціонерним товариством Мегабанк та ТОВ Краматорський феросплавний завод укладено кредитний договір №20-35в/2013/ГД-13/13, за змістом п.1.1 у редакції додаткової угоди №48 від 31.03.2017 Кредитодавець надає грошові кошти Позичальнику, з частковим конвертуванням кредитних коштів в національну валюту в строк з 04.10.2013 до 29.12.2018, в наступному порядку: за позичковим рахунком №1391 відкриває відновлювальну кредитну лінію в розмірі 5295492,24 дол.США. на поповнення обігових коштів та інші виробничі потреби в строк з 11.04.2014 до 29.12.2018, зі сплатою 13% річних, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити на умовах, передбачених договором. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована процентна ставка.

При цьому, боржником надані докази на підтвердження вжиття заходів зі стабілізації обємів виробництва та стягнення дебіторської заборгованості, які можуть сприяти продовженню господарської діяльності та зроблять реальною можливість отримання боргу стягувачем, про що свідчить наявність рішення господарського суду м.Києва від 25.07.2018 у справі №910/23400/17 про стягнення на користь відповідача заборгованості, згідно з яким відповідач планує отримати 22719814,86 дол.США. У якості резерву витратної частини бюджету підприємства, заплановано надходження від боржника ТОВ СЧПЗ ТРЕЙД за судовими справами про стягнення заборгованості, провадження по яким відкрите господарським судом Донецької області у грудні 2018 січні 2019.

Посилання скаржника на наявність сумнівів у виконанні рішення господарського суду м. Києва від 25.07.2018 у справі №910/23400/17 з політичних мотивів відхиляються за безпідставністю та недоведеністю.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою приватного виконавця виконавчого округа міста Києва ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 57640995 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.04.2015 р. у справі № 908/5564/14.

Постановою ВП № 57640995 від 16.11.2018 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.04.2015 р. у справі № 908/5564/14 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, після набрання рішенням від 15.11.2018 у справі №905/277/18 законної сили відповідачем на користь позивача самостійно сплачено 416 195 грн. 57 коп. витрат зі сплати судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №11162 від 31.01.2019 р. на суму 416 195,57 грн.

Місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що дана обставина свідчить про намір відповідача погашати заборгованість за рішенням суду у справі №905/277/18.

Крім того, відповідачем на стадії апеляційного провадження надано до матеріалів справи меморіальні ордери № J0214VDJR7 від 14.02.2019 р. на суму 1 875 633,48 грн., № J021590D35 від 15.02.2019 р. на суму 1 176 467,26 грн., № J0304FORY4 від 04.03.2019 р. на суму 1 497 446,39 грн. в призначенні платежу яких міститься посилання на справу № 905/277/18, а також платіжне доручення № 532 від 12.03.2018 р. на суму 1 568 308,80 грн. з призначенням платежу «сплата за березень 19р. суми грошових коштів, стягнутих за рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/277/18 від 15.11.2018 р., за ВП № 58289350».

Тобто, зазначені оплати свідчать про вжиття відповідачем заходів щодо виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 905/277/18 від 15.11.2018 р.

Таким чином, надання розстрочення у даному випадку по сплаті заборгованості перед позивачем дозволить в повній мірі виконати грошове зобовязання та уникнути в подальшому порушення платіжної дисципліни.

Отже, обставини, наведені відповідачем в підтвердження свого скрутного становища, є винятковими і ускладнюють виконання рішення.

При цьому, позивач посилається на наявність збитків у значному розмірі, інші обставини, які свідчать про ускладнену діяльність ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та незадовільній фінансовий стан підприємства, проте належних доказів в обґрунтування цих обставин скаржником до матеріалів справи не надано.

Обґрунтованість та доведеність зазначених обставин відповідачем обумовлюють доцільність розстрочення рішення господарського суду та дотримання балансу інтересів сторін, реальні наміри відповідача виконати боргові зобов'язання перед позивачем, оскільки на даному етапі примусове стягнення усієї суми боргу може привести до несприятливих наслідків діяльності підприємства відповідача і поставить під загрозу можливість відновлення становища.

Судом першої інстанції враховано ступінь вини відповідача у виникненні цього спору; відсутність доказів вчинення позивачем перешкод у проведенні своєчасних розрахунків відповідачем, тому висновок господарського суду Донецької області про те, що надання можливості розстрочити виконання рішення не призведе до істотного порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. прав позивача на отримання коштів і тим самим, захисту майнового права та його інтересу є правомірним, у звязку з чим місцевий господарський суд на законних підставах частково задовольнив заяву ТОВ «Краматорський феросплавний завод», надавши розстрочку виконання рішення суду в межах, встановлених вимогами ч. 5 ст. 331 ГПК України.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284, 331 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2019 р. у справі № 905/277/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 19.03.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка