ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа№ 910/20338/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Буравльова С.І.

Мартюк А.І.

за участю секретаря судового засідання Цибульського Р.М.

представники учасників справи:

від позивача: Демченко М.М.;

від відповідача-1: не з'явилися

від відповідача-2: не з'явилися

від відповідача-3 (скаржника): Пашковський Д.В.;

від третьої особи-1: не з'явилися;

від третьої особи-2: не з'явилися

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.04.2017 (повний текст рішення складено 24.04.2017)

у справі №910/20338/16 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська

торгівельно-промислова група "Спеценергомаш"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс-Транзит"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий дім

"Інвестиційний союз"

3) Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю

"Фінансова компанія "Екс-Райт"

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк"

про стягнення 506 516 916, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (далі- позивач, ТОВ «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» (далі- відповідач-1, ТОВ «Ресурс-Транзит»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (далі - відповідач-2, ТОВ «Фінансовий дім «Інвестиційний союз») та Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» (далі - відповідач-3, ПАТ «Хімнафтомашпроект») про солідарне стягнення 506516926 грн. 00 коп. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 та Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016, позивач набув права вимоги до відповідачів, зокрема до відповідача-1 за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 на суму 232045128 грн. 89 коп. та до відповідача-2 за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 на суму 274471787 грн. 11 коп., що разом становить 506516916 грн. 00 коп., в рахунок забезпечення виконання зобов'язання по поверненню яких відповідачем-3, як іпотекодавцем, укладено Іпотечний договір №3_01Ю/6, право вимоги за яким набуто позивачем на підставі договору про відступлення прав від 25.04.2016. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно загалом 506516916 грн. 00 коп.

Відповідач-3 у поданому відзиві проти заявленого позову в частині заявлених до нього вимог - заперечував, посилаючись на те, що Іпотечний договір № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 було визнано недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 у справі № 910/4818/16, з огляду на що відповідач-3 не відповідає за зобов'язаннями відповідача-1 та відповідача-2. Крім того, відповідач-3 вказував на наявність в провадженні Господарського суду міста Києва справи № 910/14157/16 за позовом ПАТ «Хімнафтомашпроект» до ТОВ «Фінансова компанія «Екс-Райт» та ТОВ «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» про визнання недійсними Договору відступлення прав вимоги № 25/04 від 25.04.2016 та визнання недійсним Договору відступлення прав за іпотечними договорами від 25.04.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі №910/20338/16 (з урахуванням ухвали від 28.04.2017 про виправлення описок) позов задоволено частково, а саме:

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, буд. 6/8; ідентифікаційний код: 37265219) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (36034, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половка, буд. 76; ідентифікаційний код: 38194736) заборгованість за повернення кредиту у розмірі 120000000 (сто двадцять мільйонів) грн. 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 57440000 (п'ятдесят сім мільйонів чотириста сорок тисяч) грн. 00 коп., пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 24544773 (двадцять чотири мільйони п'ятсот сорок чотири тисячі сімсот сімдесят три) грн. 11 коп., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 10709655 (десять мільйонів сімсот дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 63154 (шістдесят три тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 29 коп.; в іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» - відмовлено;

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» - задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (83003, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Карпинського, буд. 24; ідентифікаційний код: 34849834) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (36034, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половка, буд. 76; ідентифікаційний код: 38194736) заборгованість за повернення кредиту у розмірі 146998042 (сто сорок шість мільйонів дев'ятсот дев'яносто вісім тисяч сорок дві) грн. 47 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 64499474 (шістдесят чотири мільйони чотириста дев'яносто дев'ять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 46 коп., пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 29179843 (двадцять дев'ять мільйонів сто сімдесят дев'ять тисяч вісімсот сорок три) грн. 71 коп., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 11925890 (одинадцять мільйонів дев'ятсот двадцять п'ять тисяч вісімсот дев'яносто) грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 63410 (шістдесят три тисячі чотириста десять) грн. 39 коп.; в іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» - відмовлено;

- у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» - відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю позовних вимог позивача в частині стягнення з ТОВ «Ресурс-Транзит» (відповідача-1) на користь ТОВ «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (позивача) заборгованості за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 у розмірі 212694429 грн. 01 коп. (120000000 грн. 00 коп. заборгованості за повернення кредиту, 57440000 грн. 00 коп. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 24544773 грн. 11 коп. пені за прострочення повернення кредиту та 10709655 грн. 90 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом) та в частині стягнення з ТОВ «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (відповідача-2) на користь ТОВ «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (позивача) заборгованості за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 у розмірі 252603251 грн. 59 коп. (146998042 грн. 47 коп. заборгованості за повернення кредиту, 64499474 грн. 46 коп. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 29179843 грн. 71 коп. пені за прострочення повернення кредиту та 11925890 грн. 95 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом).

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача-3 мотивовано тим, що Законом України «Про іпотеку» не передбачено солідарної відповідальності боржника за основним зобов'язанням та майнового поручителя у разі порушення боржником зобов'язання, а тому відповідач-3 (іпотекодавець за Іпотечним договором № 3_01Ю/6 від 21.03.2013) не є солідарним боржником та не несе солідарну відповідальність з ТОВ «Ресурс-Транзит» (відповідач-1) за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 та з ТОВ «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (відповідач-2) за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 у грошовій формі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням в мотивувальній частині, відповідач-3 - ПАТ «Хімнафтомашпроект» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення змінити, виключивши з мотивувальної частини наступне:

- При цьому, згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

- Згідно зі ст.1079 Цивільного кодексу України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Таке ж положення передбачено ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

- Крім того, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» є фінансовою компанією, яка внесена до реєстру фінансових установ (на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - http://www.kis.nfp.gov.ua), а отже в силу положень ст. 1079 Цивільного кодексу України має право здійснювати факторингові операції.

- За змістом п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №352 від 06.02.2014 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року N 231», до фінансової послуги факторингу відноситься сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

- Отже, необхідними ознаками для кваліфікації правовідносин як факторингу є, в тому числі, здійснення фінансування клієнта та отримання фактором плати за користування клієнтом грошовими коштами, які надаються під відступлення права вимоги.

- В свою чергу, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого попередній кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

- Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 13.04.2016 у справі № 3-238гс16, плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

- Суд зазначає, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/14157/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» про визнання недійсним з моменту вчинення Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 25.04.2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш"; скасування запису у Державному реєстрі іпотек від 25.04.2016 року про внесення змін до відомостей про суб'єктів іпотеко держателя: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш", в записі про іпотеку № 416805 від 21.03.2013 року; визнання недійсним з моменту вчинення Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Торгівельно-промислова група "Спеценергомаш".

- Позовні вимоги у справі № 910/14157/16 обгрунтовані, зокрема, тим, що Договір про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 року містить ознаки договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), оскільки, зокрема, умовами договору передбачено, що грошова вимога до боржника уступається кредитором в обмін на грошові кошти, які новий кредитор зобов'язується сплатити останньому, тобто фактично відбулося фінансування однієї особи іншою. Водночас, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та державного реєстру фінансових установ ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" не є фінансовою установою та не має відповідної ліцензії, крім того, відомості щодо позивача відсутні в Державному реєстрі фінансових установ.

- Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/14157/16 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю та зазначено, що судом не встановлено невідповідності в момент вчинення спірних договорів положенням чинного законодавства, у т.ч. й приписам ЦК України, на які посилається позивач у позовній заяві.

- Судом встановлено, що вказане рішення суду не набрало законної сили, оскільки Публічним акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект» було подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду, та наразі апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» на рішення суду у справі № 910/14157/16 перебуває на розгляді в Київському апеляційному господарському суді.

- При цьому, в межах розгляду даної справи відповідачем-3 (Публічним акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект») не було наведено доводів щодо наявності підстав для визнання Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 та Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 недійсними.

- Разом з тим, суд зазначає, що відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Цесія - це заміна особи у зобов'язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов'язання. Так, договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

- Нормами Цивільного кодексу України не встановлено заборони щодо оплатності договору цесії, сторони самі визначають оплатний він чи безоплатний. Якщо договір цесії є оплатним, то до нього застосовуються положення про договір купівлі-продажу а якщо - безоплатний, то - застосовуються положення про договір дарування.

- При цьому, згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

- Згідно зі ст.1079 Цивільного кодексу України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Таке ж положення передбачено ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

- За змістом п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №352 від 06.02.2014 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року N 231», до фінансової послуги факторингу відноситься сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

- Отже, необхідними ознаками для кваліфікації правовідносин як факторингу є, в тому числі, здійснення фінансування клієнта та отримання фактором плати за користування клієнтом грошовими коштами, які надаються під відступлення права вимоги.

- Суд зазначає, що ознакою факторингової операції є її систематичне виконання суб'єктом господарювання з метою отримання прибутку, тобто по суті здійснення підприємницької діяльності шляхом ведення фінансової діяльності, зокрема укладення факторингових договорів. Аналогічна (як між договором факторингу та оплатним договором цесії) відмінність існує між кредитним договором та договором процентної позики, при цьому остання не заборонена законом при відсутності ліцензії на здійснення фінансової діяльності, якщо така діяльність не є систематичною діяльності юридичної особи з метою отримання прибутку.

- Водночас, сторонами (зокрема, відповідачем-3) не доведено належними та допустимими доказами, що позивач систематично з метою отримання прибутку здійснює господарську діяльність вказаного виду (укладає факторингові договори).

- При цьому, судом враховано правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 13.04.2016 у справі № 3-238гс16, щодо того, що плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

- Суд зазначає, що договір відступлення права вимоги може бути безоплатним або оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. Законом не заборонено укладати оплатний договір відступлення права вимоги (якщо він не має ознак договору факторингу) за відсутності ліцензії на здійснення фінансової діяльності.

- Зі змісту Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 не вбачається, що визначена в п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 сума коштів у розмірі 85010768 грн. 00 коп., є саме платою, вираженою у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

- Суд зазначає, що ринкова вартість права вимоги, яке відступається за договором уступки, не обов'язково дорівнює розміру уступленого права вимоги. Так, при визначенні ринкової вартості майнового права (яким є право вимоги) можуть братись до уваги економічні та інші показники (зокрема, можливість фактичного отримання задоволення вимог кредитора боржником (його фінансовий стан), обставини спливу позовної давності щодо вимог, які будуть заявлятись до боржника, наявність способів забезпечення виконання основного зобов'язання, тощо).

- Сторонами не доведено суду, що різниця між вартістю уступки за Договором про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016, що визначена в п. 2.1 договору, та обсягом (загальною сумою) уступленого права, визначеним у п. 1.3 договору, є платою за користування грошовими коштами, які надаються під відступлення права вимоги, а отже не доведено наявності ознак факторингу в укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» Договорі про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016.

- Відповідно до п. 1.4 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 право вимоги за Основним договором 1 та Основним договором 2 переходить до нового кредитора з моменту підписання даного договору сторонами. На підтвердження проведення розрахунків за відступлення права сторони підписують акт прийому-передачі документів.

- Згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 сторони встановлюють вартість відступлення вказаного в п. 1.1 цього договору права вимоги у розмірі 85010768 грн. 00 коп. Новий кредитор до підписання цього договору здійснив повний розрахунок за відступлення вказаного у п. 1.1 цього договору права вимоги відповідно до умов укладеного між сторонами попереднього договору про відступлення права вимоги від 02.03.2016.

- Відповідно до п. 1.6 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 новий кредитор набуває у повному обсязі права іпотекодержателя за іпотечним договором з моменту укладення цього договору та виконання зобов'язань згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016.

- Судом встановлено, що позивач у повному обсязі сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» грошові кошти у розмірі 85400000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 24.03.2016 на суму 9500000 грн. 00 коп. та платіжним дорученням № 7 від 19.04.2016 на суму 75900000 грн. 00 коп. (копії долучено позивачем до матеріалів справи).

- Судом встановлено, що 25.04.2016 між сторонами (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш») укладено Акт прийому-передачі оригіналів документів (на виконання умов Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 та Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016), зокрема, кредитного договору, укладеного з відповідачем-1, кредитного договору, укладеного з відповідачем-2 (разом з усіма додатковими угодами до них), Іпотечного договору № З_01Ю/6 від 31.03.2013, укладеного з відповідачем 3 (разом з усіма додатковими угодами до нього), розрахунки заборгованості відповідача-1 та відповідача-2 за кредитними договорами.

- З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що 25.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (як новий кредитор) набуло прав вимоги до відповідача-1 за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 та до відповідача-2 за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012, в обсязі, що існували у первісного кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт») станом на 18.04.2016, та права вимоги до відповідача 3 (Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект») за Іпотечним договором № 3_01Ю/6 від 21.03.2013.

- При цьому, станом на дату розгляду справи у суді, відповідачем-3 не надано суду доказів визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016, Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 або Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 (визнання недійсним вказаного іпотечного договору є предметом позову у справі № 910/4818/16).

- Водночас, в межах розгляду даної справи відповідачем 3 не наведено суду підстав для визнання недійсним Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» та Публічним акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект».

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий господарський суд при винесенні рішення в мотивувальній частині в порушення статті 83 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою у травні 2017 року) вийшов за межі позовних вимог, здійснивши оцінку інших договорів, які є предметом розгляду по справі № 910/14157/16, без наявності клопотання від учасників справи, не навів обґрунтування щодо необхідності захисту прав і законних інтересів позивача такою оцінкою та висновками. Скаржник завертав увагу, що по справі № 910/4818/16 судом апеляційної інстанції прийнято постанову, в якій оцінено також аналогічні питання щодо кваліфікації правовідносин з факторингу за межами позовних вимог. Крім того, скаржник казував, що судом першої інстанції безпідставно не було дотримано вимог ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) щодо зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/14157/16. Крім того, дійсність договорів відступлення права вимог № 25/04 від 25.04.2017 та договору про відступлення права за іпотечними договорами від 25.04.2017 не було предметом розгляду справи № 910/20338/16, а встановлення обставин недійсності або дійсності правочину не входить до компетентності суду з огляду на те, що спір з цього приводу вирішується іншим судом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 від 910/20338/16 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 13.06.2017.

Розгляд справи № 910/20338/16 неодноразово відкладався.

27.06.2017 через канцелярію суду від відповідача -3 надійшли додаткові пояснення по суті спору.

17.07.2017 через канцелярію суду від відповідача -3 надійшли додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі № 910/20338/16 провадження у даній справі зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/14157/16.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017 у справі № 910/14157/16 касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" - залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі № 910/14157/16 - залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі № 910/20338/16 поновлено апеляційне провадження у даній справі та розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 призначено на 14.12.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 у справі № 910/20338/16 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" задоволено; замінено товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 у справі № 910/20338/16 розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 відкладено на 06.02.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 зупинено провадження у справі № 910/20338/16 до закінчення перегляду в касаційному провадженні ухвали Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 про заміну сторони у даній справі.

Постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/20338/16 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" задоволено, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 у справі № 910/20338/16 про зміну позивача на правонаступника скасовано; ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" про здійснення правонаступництва у справі № 910/20338/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 910/20338/16 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 та призначено її до розгляду на 07.06.2018.

07.06.2018 оголошено перерву у справі № 910/20338/16 до 19.06.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 у справі № 910/20338/16 виправлено описку у вступній частині ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 910/20338/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 у справі № 910/20338/16 заяву про самовідвід суддів Київського апеляційного господарського суду Отрюха Б.В., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. у справі № 910/20338/16 - задоволено; матеріали справи № 910/20338/16 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів.

Розпорядженням виконуючого обов'язки керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09.1-07/222/18 від 23.06.2018 у зв'язку з задоволенням заяви про самовідвід суддів Київського апеляційного господарського суду Отрюха Б.В., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/20338/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2018 для розгляду справи № 910/20338/16 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Чорна Л.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі № 910/20338/16 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Чорної Л.В., Яковлєва М.Л.; розгляд скарги призначено на 07.08.2018.

16.07.2018 від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" - надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа наголошувала зокрема на відсутності в чинній редакції Господарського процесуального кодексу України права суду апеляційної інстанції виключати з мотивувальної частини оскаржуваного рішення певні положення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Шаптали Є.Ю. Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 у справі № 910/20338/16 клопотання публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" про відкладення розгляду справи № 910/20338/16 задоволено; відкладено розгляд апедляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 на 04.09.2018.

Розпорядженням виконуючого обов'язки керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/2682/18 від 03.09.2018 , у зв`язку із перебуванням судді Шаптали Є.Ю. який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/20338/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.09.2018, для розгляду апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Чорна Л.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Чорна Л.В., Яковлєв М.Л., розгляд апеляційної скарги призначено на 02.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Згідно п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд, ідентифікаційний код 42262953.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 №475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №910/20338/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі №910/20338/16 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Агрикова О.В., судді: Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/76/18 від 05.12.2018, у зв'язку перебування головуючого судді Агрикової О.В. на лікарняному, призначений повторний автоматизований розподіл справи №910/20338/16.

Відповідно до витягу протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2018 для розгляду справи №910/20338/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Зубець Л.П., суддів Буравльов С.І., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Зубець Л.П., суддів Буравльов С.І., Мартюк А.І. прийняла справу №910/20338/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 до провадження визначеним складом суду та вирішила призначити її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 25.02.2019.

25.02.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі № 910/48181/19.

В судовому засіданні 25.02.2019 судом апеляційної істанції розглянуто клопотання третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" - про здійснення правонаступництва. Клопотання мотивоване посиланням на припис статті 53 Господарського процесуального кодексу України та на ту обставину, що в межах розгляду справи № 910/14157/16, рішення по якій набрало законної сили, визнано недійсним Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 25.04.2016р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш", внаслідок чого право вимоги за іпотечними договорами перейшло до третьої особи-1.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників учасників справи, дійшов висновку про відхилення клопотання третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" - про здійснення правонаступництва, з огляду на наступне.

По перше, припис статті 53 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній як на момент звернення третьої особи-1 з відповідним клопотанням, так і а момент розгляду даного клопотання судом апеляційної інстанції), регулює участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, тобто, посилання третьої особи-1 на вказану норму процесуального закону в обгрунутваня заявленого клопотання - є безпідставним.

По-друге, Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній на момент звернення третьої особи-1 з відповідним клопотанням) в статті 52 визначав правила процесуального правонаступництва. Частиною 1 наведеної статті визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Частиною 2 наведеної статті визначено, що усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017, визнано недійсним з моменту вчинення Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 25.04.2016р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною. Скасовано запис у Державному реєстрі іпотек від 25.04.2016р. про внесення змін до відомостей про суб'єктів "Іпотекодержателя": Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш", в записі про іпотеку №416805 від 21.03.2013р. Визнано недійсним з моменту вчинення Договір про відступлення права вимоги №25/04 від 25.04.2016р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" та вирішено питання про розподіл судових витрат.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт", звертаючись з відповідним клопотанням про здійснення процесуального правонаступцництва, фактично посилається на наслідки недійсності відповідних правочинів, які обумовлені нормою матеріального права - статтями 216 та 236 Цивільного кодексу України. Проте, у даному випадку, правонаступництва (як похідного правонабуття) у розумінні приписів ст. 52 Господарського процесуального кодексу України - не відбулося, оскільки третя особа-1 фактично наголошує на наявності у неї певного матеріального права на предмет спору (права вимоги), врегульованого саме нормами матеріального права.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт", - не позбавлена можливосі захистити права та охоронювани законом інтереси, які вона вважає порушеними, у визначеному законом порядку, зокрема шляхом поданням відповідного позову або шляхом перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вимогами чинного Господарського процесуального кодексу України не передбачено саме в порядку процесуального правонаступництва зміни процесуального статусу особи внаслідок набуття та/або переходу певних існуючих прав на підставі скасування рішень судів, на яких ґрунтувалось відповідне рішення, оскільки вимогами наведеного кодексу передбачено відповідну процедуру саме главою 3 розділу ІV «Перегляд судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд апеляційної інстанції здійснює в межах справи № 910/20338/16 розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" в межах доводів його апеляційної скарги, яка ґрунтується на незгоді вказаної особи з мотивувальною частиною відповідного рішення суду першої інстанції, яке ухвалене 11.04.2017, тобто в межах доводів та заперечень учасників спору, які набули відповідний процесуальний статус внаслідок вчинення саме процесуальних дій, і до постановлення судом апеляційної інстанції постанови від 13.06.2017 та судом касаційної інстанції постанови від 10.10.2017 у справі № 910/14157/16, та до постановлення судом апеляційної інстанції постанови від 13.06.2017 та судом касаційної інстанції постанови від 18.10.2017 у справі № 910/4818/16.

З огляду на викладене, клопотання третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" - про здійснення правонаступництва - задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 25.02.2019 представник скаржника (відповідача-3) підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання, наведені судом першої інстанції, і які наведені в прохальній частині апеляційної скарги. Крім того, представник скаржника зазначив, що не наполягає на доводі апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не було дотримано вимог ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) щодо зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/14157/16, оскільки вказаний довод вичерпався.

Представник позивача в судовому засіданні 25.02.2019 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Представник третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" - в судовому засіданні 25.02.2019 надав пояснення по суті спору та по суті апеляційної скарги.

Відповідач-2 та третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" представників в судове засідання 25.02.2019 - не направили, причин їх неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Так, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" в офобі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб отримало ухвалу про оголошення перерви від 24.01.2019 згідно поштового повідомлення про вручення 165.

Крім того, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 12.01.2017, адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (відповідача 2) є: 83003, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Карпинського, буд. 24, а з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 13.01.2017 вбачається, що адресою місцезнаходження Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» (третя особа 2) є: 83015, Донецька обл., м. Донецьк, проспект Ватутіна, буд. 33-А.

Відповідно до листа Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 50-06/606 від 08.06.2016, останнє не здійснює пересилання пошти у Донецькій області до/з міст обласного значення, в тому числі, м. Донецьк.

Статтею 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» визначено, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, судом апеляційної інстанції було розміщено інформацію про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 25.02.2019, на сторінці Північного апеляційного господарського суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (роздрукована сторінка наявна у справі).

Таким чином, судом вчинено всі дії, спрямовані на повідомлення відповідача-2 та третьої особи-2, а отже вони є повідомленими про судове засідання, призначене на 25.02.2019, належним чином.

При цьому, аналогічним способом (шляхом розміщення інформації про дату, час і місце судового засідання на сторінці Північного апеляційного господарського суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет) відповідач 2 та третя особа 2 повідомлялись про кожне призначене судове засідання, що підтверджується відповідними роздрукованими сторінками з офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (наявні в матеріалах справи).

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до п.9 ч.1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект", перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наведених у ній скаржником доводів, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній скаржником мотивувальній частині має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 31.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» (позичальник, відповідач 1) укладено Договір про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю, відповідно до умов якого кредитор відкриває позивальнику мультивалютну відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає позичальнику в користування грошові кошти на наступних умовах: загальний ліміт кредитування - 40000000 грн.; строк кредитної лінії - по 29.11.2012 включно; процента ставка - 24% річних (у гривні), 14,5% річних (у доларах США), 14,0% річних (у Євро).

Відповідно до п. 2.1 Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом банк відкриває позичальнику позичковий рахунок; видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (траншами) на підставі письмової заяви позичальника.

Відповідно до п. 2.2 Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок суми відповідного траншу кредиту.

Згідно з п. 2.3 Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 моментом (днем) повернення траншу кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора грошових коштів на суму траншу кредиту.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод, якими сторони вносили зміни та доповнення до Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012.

Зокрема, 29.11.2012 було укладено Додаткову угоду № 1, якою сторони внесли зміни до п. 1.1 кредитного договору, зазначивши, що строк кредитної лінії - по 28.11.2013; 14.03.2013 - Додаткову угоду № 2, зазначивши, що розмір кредитної лінії становить 120000000 грн. 00 коп.; 24.12.2013 - Додаткову угоду № 5, зазначивши, що строк кредитної лінії становить до 10.02.2014 включно; 07.02.2014 - Додаткову угоду № 6, якою виклали кредитний договір у новій редакції (ліміт кредиту - 120000000 грн. 00 коп., строк дії кредитної лінії - до 20.11.2015 (включно), процента ставка - 24%; інші вищевикладені умови договору залишились без змін); 31.03.2014 - Додаткову угоду № 7, в якій сторони виклали графік повернення відповідачем 1 кредиту.

Так, Додатковою угодою № 8 від 22.04.2014 сторони виклали Графік зниження ліміту кредитної лінії (Додаток № 1 до договору), встановивши дату зниження ліміту кредитної лінії та ліміт кредитної лінії: з 26.03.2015 - 114500000 грн. 00 коп.; з 28.04.2015 - 109000000 грн. 00 коп.; з 26.05.2015 - 104000000 грн. 00 коп.; з 26.06.2015 - 99500000 грн. 00 коп.; з 28.07.2015 - 95000000 грн. 00 коп.; з 26.08.2015 - 90000000 грн. 00 коп.; з 26.09.2015 - 85000000 грн. 00 коп.; з 27.10.2015 - 77500000 грн. 00 коп.; з 21.11.2015 - 0 грн. 00 коп.

10.04.2012 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (позичальник, відповідач 2) укладено Договір про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю, відповідно до умов якого кредитор відкриває позивальнику мультивалютну відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає позичальнику в користування грошові кошти на наступних умовах: загальний ліміт кредитування - 121500000 грн.; строк кредитної лінії - по 09.04.2013 включно; процента ставка - 17,2% річних (у гривні), 10,0% річних (у доларах США).

Відповідно до п. 2.1 Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом банк відкриває позичальнику позичковий рахунок; видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (траншами) на підставі письмової заяви позичальника.

Відповідно до п. 2.2 Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок суми відповідного траншу кредиту.

Згідно з п. 2.3 Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 моментом (днем) повернення траншу кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора грошових коштів на суму траншу кредиту.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод, якими сторони вносили зміни та доповнення до Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012.

17.07.2012 було укладено Додаткову угоду № 1, якою сторони внесли зміни до п. 1.1 кредитного договору, зазначивши, що проценти за користування кредитом (у доларах) становлять 12,0% річних; 04.03.2013 - Додаткову угоду № 4, зазначивши, що розмір кредитної лінії становить 147000000 грн. 00 коп., строк кредитної лінії - по 08.04.2014 включно; 07.02.2014 - Додаткову угоду № 6, якою сторони виклали кредитний договір у новій редакції (ліміт кредиту - 147000000 грн. 00 коп., строк дії кредитної лінії - до 20.11.2015 включно, процента ставка - 22% річних, інші вищевикладені умови договору залишились без змін); 31.03.2014 - Додаткову угоду № 7, в якій сторони виклали графік повернення відповідачем 1 кредиту.

Додатковою угодою № 8 від 22.04.2014 сторони виклали Графік зниження ліміту кредитної лінії (Додаток № 1 до договору), встановивши дату зниження ліміту кредитної лінії та ліміт кредитної лінії: з 26.03.2015 - 142500000 грн. 00 коп.; з 28.04.2015 - 138000000 грн. 00 коп.; з 26.05.2015 - 133000000 грн. 00 коп.; з 26.06.2015 - 127500000 грн. 00 коп.; з 28.07.2015 - 122000000 грн. 00 коп.; з 26.08.2015 - 116000000 грн. 00 коп.; з 26.09.2015 - 110000000 грн. 00 коп.; з 27.10.2015 - 102500000 грн. 00 коп.; з 21.11.2015 - 0 грн. 00 коп.

21.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (іпотекодержатель) та Відкритим акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Хімнафтомашпроект» (іпотекодавець, відповідач 3) укладено Іпотечний договір № 3_01Ю/6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., реєстраційний номер № 836.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з: - Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012, а також усіх додаткових угод/додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії (Кредитний договір 1), укладеного між іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (позичальник 1), за умовами якого позичальник зобов'язаний до 08.04.2014 (включно) повернути іпотекодержателю отримані за кредитним договором кредитні кошти у розмірі 147000000 грн. 00 коп., сплатити проценти за його користування у розмірі 22,0% річних у гривні, 12,0% річних у доларах США, а також повністю сплатити штрафні санкції (пеню) у випадках та розмірах, передбачених Кредитним договором 1, інші витрати на здійснення забезпеченою іпотекою вимоги. Строк, порядок повернення кредитних коштів та сплати процентів визначено Кредитним договором 1; - Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012, а також усіх додаткових угод/додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії (Кредитний договір 2), укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» (позичальник 2), за умовами якого позичальник зобов'язаний до 28.11.2013 (включно) повернути іпотекодержателю отримані за Кредитним договором кредитні кошти у розмірі 120000000 грн. 00 коп., сплатити проценти за його користування у розмірі 24,0% річних у гривні, 14,5% річних у доларах США, 14,0% річних у Євро, а також повністю сплатити штрафні санкції (пеню у випадках та розмірах, передбачених Кредитним договором 2), інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги. Строк, порядок повернення кредитних коштів та сплати процентів визначено Кредитним договором 2.

Відповідно до п. 1.2 Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 в забезпечення виконання позичальниками своїх зобов'язань за кредитними договорами іпотекодавець надає в іпотеку нерухоме майно (нежитлову нерухомість): а саме нежилі приміщення площею 2684,40 кв.м. (літера А), в тому числі: з № 1 по № 4, з № 6 по № 9 (групи приміщень № 16) №№ 1, І, ІІ (групи приміщень № 4), з № 1 по № 31, № І (групи приміщень № 11), з № 1 по № 31, № І (групи приміщень № 12), з № 1 по № 34, № І (групи приміщень № 13), з № 1 по № 28, № І (групи приміщень 14), з № 1 по № 25, № І (групи приміщень № 16А), нежилі приміщення площею 3365,30 кв.м. (літера А'), в тому числі: з № 1 по № 17 (групи приміщень № 8), № І підвалу, з № 1 по № 16 (групи приміщень № 1), № І першого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 2), № І другого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 3), № І третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), № І четвертого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 5), №№ І, ІІ, ІІІ п'ятого поверху, з № 1 по № 19 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ шостого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 7), №№ І, ІІ сьомого поверху - загальною площею 6049,70 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, № 34.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 ринкова вартість предмету іпотеки становить 439259000 грн. 00 коп.; заставна вартість предмету іпотеки становить 351407200 грн. 00 коп.

В подальшому між сторонами було укладено договори про внесення змін до Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013, якими сторони вносили зміни до п. 1.1 договору іпотеки, зокрема в частині строку повернення позичальниками кредиту та розміру процентів за користування кредитом.

19.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за договорами, а саме: Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 (Основний договір 1), укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз»; Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 (Основний договір 2), укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит».

Згідно з п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016 в силу цього договору до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора в грошових та майнових зобов'язаннях, що виникли із Основного договору 1 та Основного договору 2, в обсязі і на умовах, що існують станом на 18.04.2016 за Основним договором 1 та Основним договором 2, починаючи з дня передачі новому кредитору права грошової вимоги, в тому числі право вимоги сплати інших платежів за Основним договором 1 та Основним договором 2 (в тому числі процентів, пені, штрафів, інфляційних, 3% річних, прав на судовий захист, тощо), всі інші права кредитора передбачені Основним договором 1, Основним договором 2 та чинним законодавством України.

З моменту набуття прав вимоги новим кредитором, первісний кредитор перестає бути стороною Основного договору 1 та Основного договору 2, а новий кредитор вступає в Основний договір 1 та Основний договір 2 як сторона, що набула всіх прав кредитора. Новий кредитор стає виключним та єдиним кредитором за Основним договором 1 та Основним договором 2.

Згідно з п. 1.3 Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016 загальна сума прав вимоги за Основним договором 1 та Основним договором 2, що відступається первісним кредитором новому кредитору за цим договором, становить 506516916 грн. 00 коп., з яких: загальна заборгованість з повернення основної суми кредитів у сумі 266998042 грн. 47 коп.; загальна заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитами 121939474 грн. 46 коп.; загальна заборгованість зі сплати пені за неналежне виконання умов Основного договору 1 та Основного договору 2 - 117579399 грн. 08 коп.

Відповідно до п. 1.3.1 Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016 за Основним договором 1 - 274471787 грн. 11 коп., з яких заборгованість з повернення основної суми кредиту у розмірі 146998042 грн. 47 коп.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 64499747 грн. 46 коп.; заборгованість зі сплати пені за неналежне виконання умов Основного договору 1 - 62974270 грн. 19 коп.

Відповідно до п. 1.3.2 Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016 за Основним договором 2 - 232045128 грн. 89 коп., з яких заборгованість з повернення основної суми кредиту у розмірі 120000000 грн. 00 коп., заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 57440 грн. 00 коп., заборгованість зі сплати пені за неналежне виконання умов Основного договору 2 - 54605128 грн. 89 коп.

Відповідно до п. 1.4 Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016 право вимоги за Основним договором 1 та Основним договором 2 переходить до нового кредитора з моменту повного розрахунку за відступлені права, відповідно до порядку та у мов п. 2.1 цього договору, що підтверджується актом прийому-передачі документів.

Згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016 за відступлення вказаного у п. 1.1. цього договору права вимоги новий кредитор зобов'язується сплатити не пізніше 19.04.2016 первісному кредитору кошти у розмірі 84980768 грн. 00 коп. (8520440 грн. 16 коп. частки гарантійного внеску, сплаченої новим кредитором організатору аукціону як частина гарантійного внеску за участь в аукціоні та перерахованої організатором аукціону на рахунок первісного кредитора; суми 76460327 грн. 84 коп., яку новий кредитор зобов'язаний у повному обсязі оплатити на користь первісного кредитора).

20.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., реєстраційний номер 1489, на умовах якого та у зв'язку з укладенням Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016 первісний кредитор відступає новому кредитору права за іпотечним договором, визначеним у п. 1.2 цього договору, а новий кредитор приймає це відступлення.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 20.04.2016 новому кредитору відступаються права за наступним Іпотечним договором: - Іпотечним договором № З_01Ю/6, посвідченим 21.03.2013 Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 836, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» та Відкритим акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект» (іпотекодавець), відповідно до умов якого іпотекодавець передав Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Південкомбанк» в іпотеку нерухоме майно (нежитлову нерухомість), а саме: нежилі приміщення площею 2684,40 кв.м. (літера А), в тому числі: з № 1 по № 4, з № 6 по № 9 (групи приміщень № 16) №№ 1, І, ІІ (групи приміщень № 4), з № 1 по № 31, № І (групи приміщень № 11), з № 1 по № 31, № І (групи приміщень № 12), з № 1 по № 34, № І (групи приміщень № 13), з № 1 по № 28, № І (групи приміщень 14), з № 1 по № 25, № І (групи приміщень № 16А), нежилі приміщення площею 3365,30 кв.м. (літера А'), в тому числі: з № 1 по № 17 (групи приміщень № 8), № І підвалу, з № 1 по № 16 (групи приміщень № 1), № І першого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 2), № І другого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 3), № І третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), № І четвертого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 5), №№ І, ІІ, ІІІ п'ятого поверху, з № 1 по № 19 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ шостого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 7), №№ І, ІІ сьомого поверху - загальною площею 6049,70 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, № 34, в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 (Кредитний договір 1) та в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 (Кредитний договір 2), за якими сторонами цього договору було укладено Договір відступлення прав вимоги.

Згідно з п. 1.3 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 20.04.2016 до прав, які є предметом даного договору і які відступаються за цим договором включаються такі права: користуватися всіма без виключення правами іпотекодержателя відповідно до умов іпотечного договору; вимагати від боржників своєчасного виконання всіх зобов'язань за Кредитними договором 1, Кредитним договором 2 та Іпотечним договором.

Відповідно до п. 1.4 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 20.04.2016 укладення цього договору є правовою підставою для заміни сторони іпотеко держателя за іпотечним договором та переходу (відступлення) від первісного кредитора до нового кредитора всього комплексу прав і обов'язків іпотекодержателя за іпотечним договором у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.6 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 20.04.2016 новий кредитор набуває у повному обсязі права іпотекодержателя за іпотечним договором з моменту укладення цього договору та виконання зобов'язань згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КІО від 19.04.2016.

25.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 25/04, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за договорами, а саме: Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 (Основний договір 1), укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз»; Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 (Основний договір 2), укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит».

Первісний кредитор набув прав кредитора за Основним договором 1 та Основним договором 2 відповідно до Договору про відступлення права вимоги № А-04/01-КЮ від 19.04.2016, укладеного між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк».

Згідно з п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 в силу цього договору до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора в грошових та майнових зобов'язаннях, що виникли із Основного договору 1 та Основного договору 2, в обсязі і на умовах, що існують станом на 18.04.2016 за Основним договором 1 та Основним договором 2, починаючи з дня передачі новому кредитору права грошової вимоги, в тому числі право вимоги сплати інших платежів за Основним договором 1 та Основним договором 2 (в тому числі процентів, пені, штрафів, інфляційних, 3% річних, прав на судовий захист, тощо), всі інші права кредитора передбачені Основним договором 1, Основним договором 2 та чинним законодавством України.

З моменту набуття прав вимоги новим кредитором, первісний кредитор перестає бути стороною Основного договору 1 та Основного договору 2, а новий кредитор вступає в Основний договір 1 та Основний договір 2 як сторона, що набула всіх прав кредитора. Новий кредитор стає виключним та єдиним кредитором за Основним договором 1 та Основним договором 2.

Згідно з п. 1.3 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 загальна сума прав вимоги за Основним договором 1 та Основним договором 2, що відступається первісним кредитором новому кредитору за цим договором, становить 506516916 грн. 00 коп., з яких: загальна заборгованість з повернення основної суми кредитів у сумі 266998042 грн. 47 коп.; загальна заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитами 121939474 грн. 46 коп.; загальна заборгованість зі сплати пені за неналежне виконання умов Основного договору 1 та Основного договору 2 - 117579399 грн. 08 коп.

Відповідно до п. 1.3.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 за Основним договором 1 - 274471787 грн. 11 коп., з яких заборгованість з повернення основної суми кредиту у розмірі 146998042 грн. 47 коп.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 64499747 грн. 46 коп.; заборгованість зі сплати пені за неналежне виконання умов Основного договору 1 - 62974270 грн. 19 коп.

Відповідно до п. 1.3.2 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 за Основним договором 2 - 232045128 грн. 89 коп., з яких заборгованість з повернення основної суми кредиту у розмірі 120000000 грн. 00 коп., заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 57440 грн. 00 коп., заборгованість зі сплати пені за неналежне виконання умов Основного договору 2 - 54605128 грн. 89 коп.

Відповідно до п. 1.4 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 право вимоги за Основним договором 1 та Основним договором 2 переходить до нового кредитора з моменту підписання даного договору сторонами. На підтвердження проведення розрахунків за відступлення права сторони підписують акт прийому-передачі документів.

Згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 сторони встановлюють вартість відступлення вказаного в п. 1.1 цього договору права вимоги у розмірі 85010768 грн. 00 коп. Новий кредитор до підписання цього договору здійснив повний розрахунок за відступлення вказаного у п. 1.1 цього договору права вимоги відповідно до умов укладеного між сторонами попереднього договору про відступлення права вимоги від 02.03.2016.

25.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., реєстраційний номер 853, на умовах якого та у зв'язку з укладенням Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 первісний кредитор відступає новому кредитору права за іпотечним договором, визначеним у п. 1.2 цього договору, а новий кредитор приймає це відступлення.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 новому кредитору відступаються права за наступним Іпотечним договором: - Іпотечним договором № З_01Ю/6, посвідченим 21.03.2013 Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 836, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» та Відкритим акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект» (іпотекодавець), відповідно до умов якого іпотекодавець передав Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Південкомбанк» в іпотеку нерухоме майно (нежитлову нерухомість), а саме: нежилі приміщення площею 2684,40 кв.м. (літера А), в тому числі: з № 1 по № 4, з № 6 по № 9 (групи приміщень № 16) №№ 1, І, ІІ (групи приміщень № 4), з № 1 по № 31, № І (групи приміщень № 11), з № 1 по № 31, № І (групи приміщень № 12), з № 1 по № 34, № І (групи приміщень № 13), з № 1 по № 28, № І (групи приміщень 14), з № 1 по № 25, № І (групи приміщень № 16А), нежилі приміщення площею 3365,30 кв.м. (літера А'), в тому числі: з № 1 по № 17 (групи приміщень № 8), № І підвалу, з № 1 по № 16 (групи приміщень № 1), № І першого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 2), № І другого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 3), № І третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), № І четвертого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 5), №№ І, ІІ, ІІІ п'ятого поверху, з № 1 по № 19 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ шостого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 7), №№ І, ІІ сьомого поверху - загальною площею 6049,70 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, № 34, в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 (Кредитний договір 1) та в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 (Кредитний договір 2), за якими сторонами цього договору було укладено Договір відступлення прав вимоги.

Право вимоги у первісного кредитора за вищевказаним Іпотечним договором виникло на підставі Договору про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 20.04.2016 за № 1489.

Згідно з п. 1.3 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 до прав, які є предметом даного договору і які відступаються за цим договором включаються такі права: користуватися всіма без виключення правами іпотекодержателя відповідно до умов іпотечного договору; вимагати від боржників своєчасного виконання всіх зобов'язань за Кредитними договором 1, Кредитним договором 2 та Іпотечним договором.

Відповідно до п. 1.4 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 укладення цього договору є правовою підставою для заміни сторони іпотеко держателя за іпотечним договором та переходу (відступлення) від первісного кредитора до нового кредитора всього комплексу прав і обов'язків іпотекодержателя за іпотечним договором у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.6 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 новий кредитор набуває у повному обсязі права іпотекодержателя за іпотечним договором з моменту укладення цього договору та виконання зобов'язань згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016.

25.04.2016 між сторонами - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» укладено Акт прийому-передачі оригіналів документів (на виконання умов Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 та Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016), зокрема, кредитного договору, укладеного з відповідачем 1, кредитного договору, укладеного з відповідачем 2 (разом з усіма додатковими угодами до них), Іпотечного договору № З_01Ю/6 від 31.03.2013, укладеного з відповідачем 3 (разом з усіма додатковими угодами до нього), розрахунки заборгованості відповідача 1 та відповідача 2 за кредитними договорами.

В свою чергу, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш», звертаючись до суду першої інстанції з відповідним позовом вказував, що він є новим кредитором, який набув права вимоги (на підставі вказаних договорів відступлення прав вимоги) до відповідача-1 (Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит») за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 на загальну суму 232045128 грн. 89 коп., до відповідача-2 (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз») за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 на загальну суму 274471787 грн. 11 коп. та до відповідача-3 (Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект») за Іпотечним договором № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 на предмет іпотеки.

На підставі наведеного, позивач просив у позові стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у розмірі 506516916 грн. 00 коп. (заборгованість відповідача-1 за кредитним договором у розмірі 232045128 грн. 89 коп. та заборгованість відповідача-2 за кредитним договором у розмірі 274471787 грн. 11 коп.), в редакції заяви про збільшення позовних вимог, прийнятої судом першої інстанції до розгляду.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі № 910/20338/16 (з урахуванням ухвали від 28.04.2017 про виправлення описок) позов задоволено частково, а саме:

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, буд. 6/8; ідентифікаційний код: 37265219) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (36034, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половка, буд. 76; ідентифікаційний код: 38194736) заборгованість за повернення кредиту у розмірі 120000000 (сто двадцять мільйонів) грн. 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 57440000 (п'ятдесят сім мільйонів чотириста сорок тисяч) грн. 00 коп., пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 24544773 (двадцять чотири мільйони п'ятсот сорок чотири тисячі сімсот сімдесят три) грн. 11 коп., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 10709655 (десять мільйонів сімсот дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 63154 (шістдесят три тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 29 коп.; в іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» - відмовлено;

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» - задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (83003, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Карпинського, буд. 24; ідентифікаційний код: 34849834) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (36034, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половка, буд. 76; ідентифікаційний код: 38194736) заборгованість за повернення кредиту у розмірі 146998042 (сто сорок шість мільйонів дев'ятсот дев'яносто вісім тисяч сорок дві) грн. 47 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 64499474 (шістдесят чотири мільйони чотириста дев'яносто дев'ять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 46 коп., пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 29179843 (двадцять дев'ять мільйонів сто сімдесят дев'ять тисяч вісімсот сорок три) грн. 71 коп., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 11925890 (одинадцять мільйонів дев'ятсот двадцять п'ять тисяч вісімсот дев'яносто) грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 63410 (шістдесят три тисячі чотириста десять) грн. 39 коп.; в іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» - відмовлено;

- у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» до Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» - відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю позовних вимог позивача в частині стягнення з ТОВ «Ресурс-Транзит» (відповідача-1) на користь ТОВ «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (позивача) заборгованість за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 у розмірі 212694429 грн. 01 коп. (120000000 грн. 00 коп. заборгованості за повернення кредиту, 57440000 грн. 00 коп. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 24544773 грн. 11 коп. пені за прострочення повернення кредиту та 10709655 грн. 90 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом) та в частині стягнення з ТОВ «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (відповідача-2) на користь ТОВ «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (позивача) заборгованості за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 у розмірі 252603251 грн. 59 коп. (146998042 грн. 47 коп. заборгованості за повернення кредиту, 64499474 грн. 46 коп. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 29179843 грн. 71 коп. пені за прострочення повернення кредиту та 11925890 грн. 95 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом).

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача-3 мотивовано тим, що Законом України «Про іпотеку» не передбачено солідарної відповідальності боржника за основним зобов'язанням та майнового поручителя у разі порушення боржником зобов'язання, а тому відповідач-3 (іпотекодавець за Іпотечним договором № 3_01Ю/6 від 21.03.2013) не є солідарним боржником та не несе солідарну відповідальність з ТОВ «Ресурс-Транзит» (відповідач-1) за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 та з ТОВ «Фінансовий дім «Інвестиційний союз» (відповідач-2) за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012 у грошовій формі.

Як зазначено вище, відповідач-3 не погодився з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в мотивувальній частині та в апеляційній скарзі просив оскаржуване рішення змінити, виключивши з мотивувальної частини наступне:

- При цьому, згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

- Згідно зі ст.1079 Цивільного кодексу України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Таке ж положення передбачено ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

- Крім того, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» є фінансовою компанією, яка внесена до реєстру фінансових установ (на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - http://www.kis.nfp.gov.ua), а отже в силу положень ст. 1079 Цивільного кодексу України має право здійснювати факторингові операції.

- За змістом п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №352 від 06.02.2014 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року N 231», до фінансової послуги факторингу відноситься сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

- Отже, необхідними ознаками для кваліфікації правовідносин як факторингу є, в тому числі, здійснення фінансування клієнта та отримання фактором плати за користування клієнтом грошовими коштами, які надаються під відступлення права вимоги.

- В свою чергу, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого попередній кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

- Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 13.04.2016 у справі № 3-238гс16, плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

- Суд зазначає, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/14157/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» про визнання недійсним з моменту вчинення Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 25.04.2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш"; скасування запису у Державному реєстрі іпотек від 25.04.2016 року про внесення змін до відомостей про суб'єктів іпотеко держателя: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш", в записі про іпотеку № 416805 від 21.03.2013 року; визнання недійсним з моменту вчинення Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Торгівельно-промислова група "Спеценергомаш".

- Позовні вимоги у справі № 910/14157/16 обгрунтовані, зокрема, тим, що Договір про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 року містить ознаки договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), оскільки. зокрема, умовами договору передбачено, що грошова вимога до боржника уступається кредитором в обмін на грошові кошти, які новий кредитор зобов'язується сплатити останньому, тобто фактично відбулося фінансування однієї особи іншою. Водночас, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та державного реєстру фінансових установ ТОВ "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" не є фінансовою установою та не має відповідної ліцензії, крім того, відомості щодо позивача відсутні в Державному реєстрі фінансових установ.

- Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/14157/16 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю та зазначено, що судом не встановлено невідповідності в момент вчинення спірних договорів положенням чинного законодавства, у т.ч. й приписам ЦК України, на які посилається позивач у позовній заяві.

- Судом встановлено, що вказане рішення суду не набрало законної сили, оскільки Публічним акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект» було подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду, та наразі апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» на рішення суду у справі № 910/14157/16 перебуває на розгляді в Київському апеляційному господарському суді.

- При цьому, в межах розгляду даної справи відповідачем-3 (Публічним акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект») не було наведено доводів щодо наявності підстав для визнання Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 та Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 недійсними.

- Разом з тим, суд зазначає, що відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Цесія - це заміна особи у зобов'язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов'язання. Так, договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

- Нормами Цивільного кодексу України не встановлено заборони щодо оплатності договору цесії, сторони самі визначають оплатний він чи безоплатний. Якщо договір цесії є оплатним, то до нього застосовуються положення про договір купівлі-продажу а якщо - безоплатний, то - застосовуються положення про договір дарування.

- При цьому, згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

- Згідно зі ст.1079 Цивільного кодексу України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Таке ж положення передбачено ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

- За змістом п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №352 від 06.02.2014 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року N 231», до фінансової послуги факторингу відноситься сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

- Отже, необхідними ознаками для кваліфікації правовідносин як факторингу є, в тому числі, здійснення фінансування клієнта та отримання фактором плати за користування клієнтом грошовими коштами, які надаються під відступлення права вимоги.

- Суд зазначає, що ознакою факторингової операції є її систематичне виконання суб'єктом господарювання з метою отримання прибутку, тобто по суті здійснення підприємницької діяльності шляхом ведення фінансової діяльності, зокрема укладення факторингових договорів. Аналогічна (як між договором факторингу та оплатним договором цесії) відмінність існує між кредитним договором та договором процентної позики, при цьому остання не заборонена законом при відсутності ліцензії на здійснення фінансової діяльності, якщо така діяльність не є систематичною діяльності юридичної особи з метою отримання прибутку.

- Водночас, сторонами (зокрема, відповідачем-3) не доведено належними та допустимими доказами, що позивач систематично з метою отримання прибутку здійснює господарську діяльність вказаного виду (укладає факторингові договори).

- При цьому, судом враховано правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 13.04.2016 у справі № 3-238гс16, щодо того, що плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

- Суд зазначає, що договір відступлення права вимоги може бути безоплатним або оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. Законом не заборонено укладати оплатний договір відступлення права вимоги (якщо він не має ознак договору факторингу) за відсутності ліцензії на здійснення фінансової діяльності.

- Зі змісту Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 не вбачається, що визначена в п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 сума коштів у розмірі 85010768 грн. 00 коп., є саме платою, вираженою у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

- Суд зазначає, що ринкова вартість права вимоги, яке відступається за договором уступки, не обов'язково дорівнює розміру уступленого права вимоги. Так, при визначенні ринкової вартості майнового права (яким є право вимоги) можуть братись до уваги економічні та інші показники (зокрема, можливість фактичного отримання задоволення вимог кредитора боржником (його фінансовий стан), обставини спливу позовної давності щодо вимог, які будуть заявлятись до боржника, наявність способів забезпечення виконання основного зобов'язання, тощо).

- Сторонами не доведено суду, що різниця між вартістю уступки за Договором про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016, що визначена в п. 2.1 договору, та обсягом (загальною сумою) уступленого права, визначеним у п. 1.3 договору, є платою за користування грошовими коштами, які надаються під відступлення права вимоги, а отже не доведено наявності ознак факторингу в укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» Договорі про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016.

- Відповідно до п. 1.4 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 право вимоги за Основним договором 1 та Основним договором 2 переходить до нового кредитора з моменту підписання даного договору сторонами. На підтвердження проведення розрахунків за відступлення права сторони підписують акт прийому-передачі документів.

- Згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 сторони встановлюють вартість відступлення вказаного в п. 1.1 цього договору права вимоги у розмірі 85010768 грн. 00 коп. Новий кредитор до підписання цього договору здійснив повний розрахунок за відступлення вказаного у п. 1.1 цього договору права вимоги відповідно до умові укладеного між сторонами попереднього договору про відступлення права вимоги від 02.03.2016.

- Відповідно до п. 1.6 Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 новий кредитор набуває у повному обсязі права іпотекодержателя за іпотечним договором з моменту укладення цього договору та виконання зобов'язань згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016.

- Судом встановлено, що позивач у повному обсязі сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» грошові кошти у розмірі 85400000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 24.03.2016 на суму 9500000 грн. 00 коп. та платіжним дорученням № 7 від 19.04.2016 на суму 75900000 грн. 00 коп. (копії долучено позивачем до матеріалів справи).

- Судом встановлено, що 25.04.2016 між сторонами (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш») укладено Акт прийому-передачі оригіналів документів (на виконання умов Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016 та Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016), зокрема, кредитного договору, укладеного з відповідачем-1, кредитного договору, укладеного з відповідачем-2 (разом з усіма додатковими угодами до них), Іпотечного договору № З_01Ю/6 від 31.03.2013, укладеного з відповідачем 3 (разом з усіма додатковими угодами до нього), розрахунки заборгованості відповідача-1 та відповідача-2 за кредитними договорами.

- З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що 25.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» (як новий кредитор) набуло прав вимоги до відповідача-1 за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012 та до відповідача-2 за Договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 80К-01Ю від 10.04.2012, в обсязі, що існували у первісного кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт») станом на 18.04.2016, та права вимоги до відповідача-3 (Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект») за Іпотечним договором № 3_01Ю/6 від 21.03.2013.

- При цьому, станом на дату розгляду справи у суді, відповідачем-3 не надано суду доказів визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016, Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 або Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 (визнання недійсним вказаного іпотечного договору є предметом позову у справі № 910/4818/16).

- Водночас, в межах розгляду даної справи відповідачем-3 не наведено суду підстав для визнання недійсним Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» та Публічним акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект».

Керуючись приписми статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції здійснює розгляд апеляційної скарги в межах її доводів, не виходячи за їх межі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції проголошено 11.04.2017 і при проголошенні якого суд керувався приписами ст. 43, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017). При цьому, судом першої інстанції здійснено оцінку наявних у справі доказів станом на момент розгляду справи і проголошення відповідного рішення, зокрема і висновки стосовно того, що відповідачем-3 не надано суду доказів визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016, Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 або Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013 (визнання недійсним вказаного іпотечного договору є предметом позову у справі № 910/4818/16) - здійснені судом першої інстанції станом на дату розгляду справи, і суд першої інстанції жодним чином не виходив за межі позовних вимог в розумінні ст. 83 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Крім того, станом на момент проголошення оскаржуваного рішення, в матеріалах справи відсутнє і клопотання заінтересованої сторони щодо виходу за межі позовних вимог і будь-яких висновків суду щодо відповідних правочинів в резолютивній частині рішення - не міститься, а наведені судом першої інстанції обставини є оцінкою правовідносин сторін станом на момент вирішення спору з урахуванням відсутності остаточних рішень у справах № 910/14157/16 та № 910/4818/16, що відповідало приписам статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

При цьому, презумпція чинності вищевказаних правочинів була спростована в судовому порядку в межах справи № 910/14157/16 постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017, та в межах справи № 910/4818/16 постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2017, і в межах вказаних справ предметом розгляду виступали саме наведені правочини з наведених у позовах підстав.

Так, в межах справи № 910/4818/16 постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2017, судом апеляційної інстанції встановлено, що оспорюваний правочин було визнано недійсним з тих підстав, що договір №З_01Ю/6 укладений з перевищенням повноважень представника позивача, який його підписав. Крім того, апеляційний господарський суд дослідив та встановив, що на момент вчинення значного правочину уповноважена посадова особа іпотекодавця була заінтересованою у його вчиненні особою, а афільованість з Банком була очевидною для правління товариства та Банку. Крім того, попереднє схвалення цього правочину загальними зборами акціонерів позивача 21.03.2013 відбувалося при умисному прихованні від акціонерів істотних умов договору іпотеки і інформації про особу, яка заінтересована у вчиненні товариством спірного правочину, що досліджено судом апеляційної інстанції.

Також, в межах справи № 910/14157/16 постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017, визнано недійсним з моменту вчинення договору про відступлення права вимоги №25/04 від 25.04.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш" та визнано недійсним з моменту вчинення договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 25.04.2016р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Екс-Райт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною. Крім того, визнано обгрунтованим висновок апеляційного господарського суду про задоволення позовних вимог про скасування запису у Державному реєстрі іпотек від 25.04.2016 про внесення змін до відомостей про суб'єктів "Іпотекодержателя": Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш", в записі про іпотеку №416805 від 21.03.2013р., як наслідків, спричинених недійсними правочинами.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, учасники спору у справі № 910/20338/16 не позбавлені права заявити вимоги щодо застосування юридичних наслідків, які пов'язані з недійсністю відповідних правочинів: Договору про відступлення права вимоги № 25/04 від 25.04.2016, Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 25.04.2016 або Іпотечного договору № 3_01Ю/6 від 21.03.2013.

Проте, суд апеляційної інстанції наголошує, що скасування рішень судів, на яких ґрунтувалось відповідне рішення суду першої інстанції, не є підставою для задоволення апеляційної скарги скаржника в межах її доводів, оскільки по-перше, як зазначалось вище, наведені судом першої інстанції обставини (які просить виключити скаржник із оскаржуваного рішення) є оцінкою суду першої інстанції правовідносин сторін виключно станом на момент вирішення спору з урахуванням відсутності остаточних рішень у справах № 910/14157/16 та № 910/4818/16, що відповідало приписам статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Надана судом першої інстанції оцінка правовідносин сторін станом на момент вирішення спору і прийняття в подальшому остаточних рішень у справах № 910/14157/16 та № 910/4818/16, не є підставою для виключення з рішення суду його висновків на підставі оцінки наявних матеріалів справи та жодним чином не позбавляє учасників відповідних правочинів, реалізувати у встановленому законом порядку як в межах даної справи, так і в окремому процесуальному порядку, обсяг прав, обумовлених як нормами матеріального права, зокрема ст. 216 Цивільного кодексу України, так і нормами процесуального права, оскільки вимогами Господарського процесуального кодексу України передбачено відповідну процедуру главою 3 розділу ІV «Перегляд судових рішень» Господарського процесуального кодексу України, а також розділом V «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у господарських справах» Господарського процесуального кодексу України (зокрема, ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи в межах доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим підстави зміни в апеляційному порядку оскаржуваного рішення за наведених скаржником доводів та обгрунтувань - відсутні.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення визначеним скаржником шляхом, а тому законні підстави зміни в апеляційному порядку оскаржуваного рішення за наведених скаржником доводів та обгрунтувань - у суду апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених ст. 275 Господарського процесуального кодексу України - відсутні.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 73, 74, 76, 129, 269, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі №910/20338/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2017 у справі №910/20338/16 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Публічним акціонерним товариством "Хімнафтомашпроект".

4. Матеріали справи №910/20338/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.І. Буравльов

А.І. Мартюк