ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 березня 2019 року Справа № 915/1795/18

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

розглянувши клопотання Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” №560 від 04.03.2019 про повернення з державного бюджету помилково сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу судового збору у справі №915/1795/18

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю “Український папір” (04073, м.Київ, вул.Куренівська, буд.2-Б, ),

про: стягнення з Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” (54017, м.Миколаїв, вул.1 Слобідська, буд.120, ) грошової заборгованості за Договором поставки №311 від 19.09.2018 в розмірі 25488,00 грн, -

в с т а н о в и в:

22.12.2018 Господарським судом Миколаївської області був виданий судовий наказ у справі №915/1795/18 про стягнення з Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Український папір” 25488,00 грн грошової заборгованості за Договором поставки №311 від 19.09.2018 та судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 176,20 грн.

15.01.2019 до Господарського суду Миколаївської області від Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” надійшла заява №91 від 14.01.2019 про скасування вказаного судового наказу у даній справі, до якої долучено платіжне доручення №2641 від 14.01.2019, що підтверджує сплату судового збору в сумі 96,05 грн за подання вказаної заяви.

Ухвалою суду від 16.01.2019 скасовано судовий наказ від 22.12.2018, виданий Господарським судом Миколаївської області у справі №915/1795/18 про стягнення з Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Український папір” 25488,00 грн грошової заборгованості за Договором поставки №311 від 19.09.2018 та судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 176,20 грн.

07.03.2019 Державне підприємство “Миколаївський бронетанковий завод” звернулось до суду з клопотанням №560 від 04.03.2019 про повернення з державного бюджету судового збору в сумі 96,05 грн, як помилково сплаченого за подання заяви №91 від 14.01.2019 про скасування судового наказу у справі №915/1795/18.

Розглянувши вказане клопотання Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” суд дійшов наступних висновків.

За правилами господарського процесуального законодавства, заява про скасування судового наказу за формою та змістом повинна відповідати статті 157 ГПК України.

Згідно ч.5 ст.157 ГПК України до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Як передбачено ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 3 Закону України „Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст.4 вказаного Закону встановлено розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду заяви про скасування судового наказу - 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

У справі "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia, заява № 26746/05, п. 108-112) Суд нагадує, право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб (Ashingdane v. the United Kingdom, 8225/78, п. 57).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу не є помилково сплаченим Державним підприємством “Миколаївський бронетанковий завод”.

Статтею 7 вказаного Закону визначені підстави для повернення судового збору, якими не передбачено повернення сплаченого судового збору, особі, яка його сплатила, за подання заяви про скасування судового наказу.

З урахуванням викладеного, у суду відсутні підстави для повернення Державному підприємству “Миколаївський бронетанковий завод” судового збору, сплаченого при поданні заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ст.123, ч.5 ст.157, ст.ст.234, 235, ГПК України, ст.ст.3, 4, 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” №560 від 04.03.2019 про повернення з державного бюджету помилково сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу судового збору у справі №915/1795/18 - відмовити.

2. Направити на адресу заявника акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області б/н від 07.03.2019 на 1-му аркуші.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва