ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" березня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/641/18

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю МСМ БУД, м. Ужгород про забезпечення позову у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю МСМ БУД, м. Ужгород

до департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород (відповідач-1),

до Ужгородської міської ради, м. Ужгород (відповідач-2),

до товариства з обмеженою відповідальністю Хозяйка, м. Ужгород (відповідач-3)

про визнання недійсними рішень Ужгородської міської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідачів про визнання недійсними та скасування (з урахуванням уточнених 07.12.2018 року позовних вимог): п. 1.7. рішення Ужгородської міської ради від 21.04.17 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою» за № 182, згідно якого ТОВ «Хозяйка» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 0,018 га, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Волошина, 8; п. 1.2 рішення Ужгородської міської ради № 637 від 18.05.17, згідно якого ТОВ «Хозяйка» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 0,0173 га, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Волошина, 8; договору оренди землі № 1943 від 18.05.17 укладеного Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Хозяйка», за умовами ТОВ «Хозяйка» передано у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вул. Волошина, 8 площею 0,0173 га, кадастровий номер :06:001:0251 строком на 5 років до 18.05.22; рішення Ужгородської міської ради від 30.10.18 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» за № 1308, яким затверджено вартість зазначеної земельної ділянки та надано дозвіл відчужити її на користь ТОВ «Хозяйка» (далі оспорювані рішення відповідно №№ 182, 637, 1308, оспорюваний договір, спірна земельна ділянка).

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборону Ужгородській міській раді укладати договір купівлі-продажу, яким буде відчужено спірну земельну ділянку.

08.11.18 судом розглянуто та задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «МСМ БУД», м. Ужгород про забезпечення позову - накладено арешт на спірну земельну ділянку та заборонено Ужгородській міській раді укладати договір купівлі-продажу щодо спірної земельної ділянки .

17.01.19 ухвалою суду скасовано застосовані судом зазначені заходи забезпечення позову, оскільки у ході судового розгляду зясовано, що відповідачами-2, 3 у період до відкриття провадження у даній справі - 05.11.18 - укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки за кадастровим номером :06:001:0251, тобто заходи забезпечення застосовані судом 8.11.18 щодо спірної земельної ділянки як такої, що є власністю територіальної громади м. Ужгорода, в той час, коли зазначена ділянка уже належала ТОВ «Хозяйка», про що не було повідомлено суд.

11.03.19 позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, за змістом якої, посилаючись на те, що наведена вище земельна ділянка кадастровим номером :06:001:0251 ТОВ «Хозяйка» відчужена на користь ОСОБА_1, яка, в свою чергу, здійснила її поділ на дві земельні ділянки, а саме: кадастровими номерами :06:001:0256 та :06:001:0257, та передала ОСОБА_2 в іпотеку, просить накласти арешт на останні земельні ділянки, розташовані в м. Ужгороді по вул. Волошина, 8, відповідно площею 0,006 га та 0,0113 га. Вважає, що застосування наведених заходів забезпечення позову унеможливить повторне відчуження земельних ділянок, а в іншому разі може бути утрудненим виконання рішення суду у даній справі, якщо позовні вимоги будуть задоволені.

Повідомив про готовність до зустрічного забезпечення на суму 1000,00 грн. з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову

За приписами ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи; суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням; у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін; залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково; про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Питання забезпечення позову, підстав його застосування та заходів врегульовано приписами Господарського процесуального кодексу України (ГПК України).

Так, за змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приписами ст. 137 ГПК України встановлено перелік заходів забезпечення позову, серед яких значиться накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд, з огляду на фактичні обставини справи, приймаючи до уваги наведені приписи процесуального закону, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки земельні ділянки, про арешт яких просить заявник, належать гр. ОСОБА_1, яка не є відповідачем у даній справі.

У той же час вищенаведеними приписами Господарського процесуального кодексу заходами забезпечення позову визначено накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

При цьому, суд керується приписами цивільного законодавства щодо здійснення права власності та його непорушності. Так, за приписами ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, у даному випадку відсутні підстави для арешту зазначених земельних ділянок для забезпечення вимог позивача у спірних відносинах з департаментом міського господарства Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради та ТОВ «Хозяйка», оскільки земельні ділянки за твердженням позивача належать гр. ОСОБА_1, яка не є відповідачем у даній справі.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд постановив :

1. Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «МСМ БУД», м. Ужгород про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя Ушак І.Г.