ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.2019 Справа № 905/1648/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., суддів Курило Г.Є., Тарапати С.С.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.,

у справі за позовом: Приватного підприємства Енергосільгосппром (85612, Донецька область, м.Курахове, вул. Грушева, 11, ),

до відповідача: ОСОБА_1 міської ради (85612, Донецька область, м.Курахове, проспект Миру, 4, ),

про: 1) розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р.; 2) зобовязання ОСОБА_1 міської ради укласти з ПП Енергосільгосппром додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство Енергосільгосппром звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 міської ради про 1) розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р.; 2) визнання дій ОСОБА_1 міської ради неправомірними; 3) зобовязання ОСОБА_1 міської ради укласти з ПП Енергосільгосппром додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р.

З урахуванням наданої суду уточненої позовної заяви, яку суд розцінив та прийняв, як зміну предмету позову, позивач просив суд про: 1) розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р.; 2) зобовязання ОСОБА_1 міської ради укласти з ПП Енергосільгосппром додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за договором оренди земельної ділянки від 10.09.2007 року йому в оренду була надана земельна ділянка, площею 28709 кв.м., для експлуатації свиновідгодувального комплексу будівель та споруд, строком на 25 років. У 2010 році позивач здійснив демонтаж будівель на наданій в оренду земельній ділянці, та перетворив їх в самостійний обєкт нерухомого майна будівлю свиновідгодувального пункту, та в подальшому, у 2015 році здійснив демонтаж вказаного обєкту нерухомості. Посилаючись на те, що підстави оренди земельної ділянки відпали у звязку з демонтажем будівель на цій земельній ділянці, позивач звернувся до орендаря із заявою про розірвання договору оренди землі. Проте, у відповіді від 26.05.2016 року відповідач повідомив, що для вирішення питання щодо розірвання договору оренди землі необхідно розробити робочий проект землеустрою відповідно до ст.54 Закону України «Про землеустрій».

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що в результаті будівництва комплексу будівель та споруд, та його демонтажу у подальшому, надана в оренду земельна ділянка втратила свою первісну господарську та екологічну цінність через порушення ґрунтового покриву. Тому, на звернення позивача з листом про розірвання договору оренди зелі ОСОБА_1 міською радою було повідомлено про необхідність виконання передумови для розірвання договірних правовідносин, а саме здійснити заходи з рекультивації земельної ділянки.

Представники сторін в судове засідання 27.02.2019р. не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив наступне.

10.09.2007р. між Приватним підприємством Енергосільгосппром (орендар) та ОСОБА_1 міською радою (орендодавець) був укладений договір оренди землі №б/н (далі договір), за пунктами 1, 2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 28709 кв.м, в т.ч. 2842 кв.м під капітальною забудовою, 4808 кв.м під спорудами, 5794 кв.м проїздів, проходів, площадок, 15265 кв.м інших земель під господарськими будівлями та дворами, яка знаходиться за адресою: Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, Сільськогосподарська зона, №109.

Відповідно до п.3 договору, на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: свиновідгодувальний комплекс будівель та споруд, що є власністю Приватного підприємства Енергосільгосппром на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.03.2006р. №10244014, а також інші обєкти інфраструктури: інженерні комунікації.

Відповідно до п. 8 договору, його укладено строком на 25 років.

В договорі сторони узгодили «Умови використання земельної ділянки» (пункти 14-16 договору).

Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації свиновідгодувального комплексу будівель та споруд (пункт 14 договору).

Цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення (пункт 15 договору).

Умови збереження стану обєкта оренди використання ділянки згідно проекту забудови з дотриманням вимог чинного законодавства, державних будівельних та інших норм та правил (пункт 16 договору).

В договорі сторони узгодили «Умови повернення земельної ділянки» (пункти 20-26 договору), зокрема, про наступне.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, повязаних із зміною його стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодовування збитків, спір розвязується у судовому порядку (п.20 договору).

Відповідно до п.30 договору, до обовязків орендаря, зокрема, належать:

- приступити до використання орендованої земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди в разі припинення або розірвання договору орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду;

- використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у пункті 14 цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі;

- у належному стані повернути орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди;

- відшкодувати у встановленому порядку збитки у повному обсязі у тому разі, коли з вини орендаря земельна ділянка буде деградована, виснажена або її родючість знижена, а також з інших дій орендаря, що привели до погіршення її якості.

У п.37 Договору сторони визначили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (п.38 договору).

Згідно п.42 договору він набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації.

Зазначений договір підписаний представниками обох сторін, підписи скріплені печатками організацій, та зареєстрований у Марїнському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «ЦДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.09.2007р. №4АА 16300115.

В подальшому, у 2010 році, як стверджує позивач, ним було виконано демонтаж будівель та споруд, які входили до обєкту нерухомого майна свиновідгодувального комплексу будівель та споруд, за винятком свиновідгодувального пункту, в якому проведена реконструкція (2010р.) частково зменшені розміри та обєм будівлі, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист Районного комунального підприємства «Марїнське бюро технічної інвентаризації» №06/14 від 09.02.2015р.

Згодом, у 2015 році ПП Енергосільгосппром здійснив демонтаж будівлі свиновідгодувального пункту, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист Районного комунального підприємства «Марїнське бюро технічної інвентаризації» №06/409 від 09.11.2015р.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.03.2016 року позивач звернувся до ОСОБА_1 міської ради з клопотанням (листом) № 17 від 09.03.20016 (а.с.15), в якому просив розірвати договір оренди землі від 10.09.2007р., у звязку з повним демонтажем свиновідгодувального комплексу будівель та споруд за адресою: м.Курахове, Сільськогосподарська зона, №109.

Відповідач у листі «Про надання відповіді» №1538/01-40 від 26.05.2016р. (а.с.16), посилаючись на п.20 договору оренди землі, ст.166 Земельного кодексу України, та ст.54 Закону України «Про землеустрій», повідомив позивача про необхідність виконання передумови для розірвання договірних правовідносин, а саме здійснити заходи з рекультивації земельної ділянки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.8 ст.93 Земельного кодексу України, ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі», відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.3 ст.31 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом частин 1-4 ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як було встановлено судом, на звернення ПП Енергосільгосппром до ОСОБА_1 міської ради із заявою про розірвання договору оренди землі, у звязку з демонтажем будівлі свиновідгодувального пункту, орендодавцем було відмовлено в розірванні договору оренди землі.

Частина 3 ст.31 Закону України «Про оренду землі» та ч.4 ст.188 Господарського кодексу України вказує на можливість застосування умов п.37 Договору оренди землі, та приписів ч.2 ст.651 ЦК України, згідно з якими договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених законом.

Також, ст.652 Цивільного кодексу України, встановлена можливість розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин.

Згідно з ч.1 цієї статті у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч.2 вказаної статті).

Орендована земельна ділянка використовувалася позивачем виключно для експлуатації свиновідгодувального комплексу будівель та споруд (п.14 договору), а тому, у звязку з демонтажем вказаного комплексу, позивач позбавлений можливості в подальшому дотримуватися передбачених договором умов використання цієї земельної ділянки.

Надані позивачем докази підтверджують, що, наразі, підприємство фактично не використовує орендовану земельну ділянку у своїй підприємницькій (господарській) діяльності, у звязку з демонтажем будівлі свиновідгодувального пункту.

Водночас, суд вважає, що при укладенні договору оренди землі позивач не міг передбачити такі істотні зміни обставин, як проведення у майбутньому демонтажу свиновідгодувального комплексу будівель та споруд.

Згідно з ч.1 ст.33, ч.2 ст.34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (інститут належності і допустимості засобів доказування).

Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини.

Суд вважає необґрунтованими наведені відповідачем підстави відмови в розірванні договору оренди землі, як-то втрата земельною ділянкою первісної господарської та екологічної цінності, а також необхідність здійснення заходів рекультивації, з огляду на наступне.

З листа відповідача №1538/01-40 від 26.05.2016 року (а.с.16), вбачається, що Головним Управлінням Держгеокадастру у Донецькій області проводиться інвентаризація земель з метою визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь, та станом на 26.05.2016р. інформація щодо необхідності проведення рекультивації земель Виконавчому комітету ОСОБА_1 міської ради надана не була.

Тобто, відповідачем не надано будь-яких доказів втрати орендованою земельною ділянкою первісної господарської та екологічної цінності, а також необхідності проведення рекультивації орендованої земельної ділянки.

Водночас, в пунктах 20, 30 договору, сторони передбачили такі способи захисту інтересів орендодавця, як-то право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами, у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, повязаних із зміною його стану; а також право на відшкодування у встановленому порядку збитків у тому разі, коли з вини орендаря земельна ділянка буде деградована, виснажена або її родючість знижена, а також з інших дій орендаря, що привели до погіршення її якості.

Проте, вказане є умовами повернення земельної ділянки орендодавцю, а не передумовою розірвання договору оренди землі від 10.09.2007р.

При цьому, позивача не звільнено від обовязку виконання передбачених в договорі умов повернення земельної ділянки орендодавцю, як-то повернення земельної ділянки орендареві у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Крім того, не передбачено проведення орендарем дій з рекультивації землі і умовами договору оренди землі від 10.09.2007р.

З огляду на вищевикладене, судом не вбачається законних підстав для відмови Приватному підприємству Енергосільгосппром в розірванні договору оренди землі з наведених відповідачем підстав.

Таким чином, зясувавши всі обставини спору, суд дійшов висновку про можливість застосування у даному випадку приписів ст.652 ЦК України, у звязку з чим, вимога позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р. підлягає задоволенню з підстав істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору.

Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Згідно приписів ч.5 ст.188 ГК України, ч.3 ст.653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Друга вимога позивача щодо зобовязання ОСОБА_1 міської ради укласти з ПП Енергосільгосппром додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р., задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не було направлено такої пропозиції відповідачу, як укладання угоди про розірвання договору оренди землі, як єдиного (окремого) документу.

Крім того, питання про розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р. охоплюється першою вимогою позивача, щодо якої суд дійшов висновку про її задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору розподіляються між сторонами наступним чином: за вимогу про розірвання договору оренди землі, в розмірі 1762,00грн. покладаються на відповідача; за вимогу про зобовязання укласти додаткову угоду про розірвання договору оренди, в розмірі 1762,00грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Приватного підприємства Енергосільгосппром до відповідача ОСОБА_1 міської ради про: розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 10.09.2007р.; зобовязання ОСОБА_1 міської ради укласти з ПП Енергосільгосппром додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р. задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 10.09.2007р., кадастровий номер :01:002:0027, укладений між Приватним підприємством Енергосільгосппром та ОСОБА_1 міською радою, та зареєстрований у Марїнському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №4АА16300115 від 10.09.2007р.

Відмовити в задоволенні вимоги про зобовязання ОСОБА_1 міської ради укласти з ПП Енергосільгосппром додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №4АА16300115 від 10.09.2007р.

Стягнути з ОСОБА_1 міської ради на користь Приватного підприємства Енергосільгосппром витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 27.02.2019р. підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач (стягувач): Приватне підприємство Енергосільгосппром (85612, Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, вул. Грушева, 11, );

Відповідач (боржник): ОСОБА_1 міська рада (85612, Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, проспект Миру, 4, ).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя Г.Є. Курило

Суддя С.С. Тарапата