УХВАЛА

18.03.2019Справа №5020-418/2011

За скаргою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішення

Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України -

Кудрановського Ю.В.

у справі №5020-418/2011

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Севтеплоенерго» Севастопольської міської ради

про стягнення коштів,-

Головуючий суддя: О.Є. Блажівська

Без виклику представників

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Севастополя №5020-418/-2011 від 27.04.2011 року стягнуто з Комунального підприємства «Севтеплоенерго» Севастопольської міської Ради на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»: 44 410 824,57 грн - основного боргу, 2 000 000,00 грн - пені, 3 748 568,48 грн - інфляційних втрат, 1 368 391,61 грн - 3% річних, 25 500,00 грн - судового збору. Надано розстрочку виконання рішення суду строком на 2 роки.

На примусове виконання рішення Господарського суду міста Севастополя №5020-418/-2011 від 27.04.2011 року було видано наказ від 03.08.2011 року.

21.11.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 10.11.2016 №31/13-4208 на рішення державного виконавця, в якій викладено такі вимоги:

1) визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 14.10.2016 № 20.1/522/3;

2) визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 14.10.2016 № 20.1/522/3;

3) зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанську А.Л. прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Севастополь від 03.08.2011 № 5020-418/2011 та відкрити виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, визнано незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 14.10.2016 №20.1/522/3, визнано недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 14.10.2016 №20.1/522/3, зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанську А.Л. прийняти до виконання наказ господарського суду міста Севастополя від 03.08.2011 № 5020-418/2011 та відкрити виконавче провадження.

25.09.2017 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» надійшла скарга на дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій викладено такі вимоги:

1) визнати незаконними дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.09.2017 року з примусового виконання наказу Господарського суду міста Севастополь від 03.08.2011 року у справі №5020-418/2011;

2) визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.09.2017 року з примусового виконання наказу Господарського суду міста Севастополь від 03.08.2011 року у справі №5020-418/2011;

3) зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задоволено повністю, визнано незаконними дії (бездіяльність) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови ВП №52638268 про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.09.2017 року з примусового виконання наказу Господарського суду міста Севастополь від 03.08.2011 року у справі №5020-418/2011; визнано недійсною постанову ВП №52638268 про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.09.2017 року з примусового виконання наказу Господарського суду міста Севастополь від 03.08.2011 року у справі № 5020-418/2011; зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного, повного виконання рішення Господарського суду міста Севастополя №5020-418/-2011 від 27.04.2011 року.

04.03.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій викладено такі вимоги:

1) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.01.2019 року з виконання наказу Господарського суду міста Севастополь від 03.08.2011 року у справі №5020-418/2011;

2) визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.01.2019 року з примусового виконання наказу Господарського суду міста Севастополь від 03.08.2011 року у справі №5020-418/2011;

3) зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. усунути порушення та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 року справу №5020-418/2011 передано головуючому судді О.Є.Блажівській.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст.341 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи те, що суддя Господарського суду міста Києва Блажівська О.Є. в період з 05.03.2019-15.03.2019 перебувала у відпустці, питання про прийняття до розгляду справи №5020-418/2011 для розгляду скарги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Кудрановського Ю.В., вирішувалось 18.03.2019.

Керуючись ст.ст. 234, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу №5020-418/2011 для розгляду скарги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Кудрановського Ю.В.

2. Розгляд скарги призначити на 27.03.19 о 16:50 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №19.

3. Негайно повідомити державну виконавчу службу про розгляд скарги на дії державного виконавця (в тому числі, і телефонограмою).

4. Викликати в судове засідання уповноважених осіб стягувача, боржника та державної виконавчої служби.

5. Запропонувати виконавчій службі надати пояснення (заперечення) щодо скарги на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Кудрановського Ю.В.

6. Державній виконавчій службі надати у строк до 26.03.2019 інформацію про хід виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Севастополя від 03.08.2011 у справі №5020-418/2011.

7. Повідомити учасників справи про те, що документи на підтвердження повноважень їх представників повинні бути оформити згідно з вимогами ст.58 Господарського процесуального кодексу України, а також про необхідність надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представників, для суду.

8. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

9. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Є. Блажівська

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (абзац перший); представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року (абзац другий).

Стаття 26. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Підстави для здійснення адвокатської діяльності

1. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

2. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

3. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

4. Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Стаття 27. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Форма та зміст договору про надання правової допомоги

1. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

2. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках:

1) надання усних і письмових консультацій, роз'яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди);

2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об'єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

3. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

4. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

5. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Стаття 400-1 Кримінального кодексу України:

Представництво в суді без повноважень

1. Завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, встановлених договором про надання правничої допомоги, -

карається штрафом до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців.

2. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, -

караються штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.