ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Справа№ 911/271/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 31.01.2019 року

у справі № 911/271/19 (суддя Ярема В.А.)

за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Шахрозана Станіслава Сергійовича про стягнення 48 286,40 грн. заборгованості за договором б/н від 31.07.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.01.2019 року у справі № 911/271/19 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ПАТ КБ "Приватбанк" про видачу судового наказу щодо стягнення з ФОП Шахрозана С.С. 48 286,40 грн. заборгованості за договором б/н від 31.07.2017 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АТ КБ "Приватбанк" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.01.2019 року у справі № 911/271/19, а справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 31.01.2019 року у справі № 911/271/19, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 14.03.2019 року без повідомлення учасників справи.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 271 ГПК України та відсутність клопотань учасників справи про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом), апеляційний суд дійшов висновку, що дана апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В судовому засіданні 14.03.2019 року прийнято постанову Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Київської області від 31.01.2019 року у даній справі - скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у січні 2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до ФОП Шахрозана С.С. про стягнення заборгованості за договором б/н від 31.07.2017 року у розмірі 48 286,40 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ФОП Шахрозаном С.С. своїх зобов'язань з повернення кредиту згідно кредитного договору б/н від 31.01.2017 року.

Однак, ухвалою господарського суду Київської області від 31.01.2019 року у справі № 911/271/19 у видачі судового наказу заявнику було відмовлено.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що заяву про видачу судового наказу підписано представником заявника Савіхіною А.М. на підставі довіреності, при цьому доказів наявності у Савіхіної А.М. статусу адвоката матеріали справи не містять.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками господарського суду Київської області, оскільки при постановленні ухвали від 31.01.2019 року судом першої інстанції допущено порушення норм чинного законодавства, які полягають у наступному.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п. 11 ч. 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Однак, ч. 4 ст. 131-2 Конституції України визначає, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи не повнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Вказане є виключенням із загального правила прямої дії норми статей 59, 131-2 Конституції України та підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі №921/128/18).

Пунктом 1 частини 5 статті 12 ГПК України передбачено, що малозначними справами є зокрема, справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України є особливою формою судового рішення, яке видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет на 2019 рік" з 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

Предметом позову в даній справі є стягнення 48 286,40 грн., а отже, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки закону.

Частинами 1 та 3 ст. 56 ГПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

В свою чергу, ч. 2 ст. 58 ГПК України встановлено, що при розгляді справ у малозначних спорах представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст. 59 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Крім того, за змістом п. 2 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника.

Таким чином, сторона у справі, віднесеної законом до малозначних, не позбавлена права на представництво своїх інтересів представником на підставі довіреності за відсутності у нього статусу адвоката, у тому числі і на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, її підписано представником АТ КБ "Приватбанк" Савіхіною А.М. за довіреністю, до заяви додано належним чином завірену копію довіреності №8332-К-Н-О від 31.08.2017 року, видану на ім'я Савіхіної А.М. для представництва інтересів АТ КБ "Приватбанк", в тому числі в господарських судах всіх інстанцій. Вказана довіреність чинна, не припинена та не скасована, оскільки доказів зворотнього не надано.

Отже, заяву АТ КБ "Приватбанк" про видачу судового наказу подано з дотриманням вимог ст. 150 ГПК України в частині надання документа, що підтверджує повноваження представника.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вищенаведених обставин не врахував, як наслідок дійшов помилкових висновків про відмову у видачу судового наказу з підстав недотримання заявником вимог ст. 150 ГПК України, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та передачі справи до господарського суду Київської області для вирішення питання про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 31.01.2019 року у справі № 911/271/19 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 31.01.2019 року у справі № 911/271/19 скасувати.

3. Справу № 911/271/19 повернути до господарського суду Київської області для вирішення питання про видачу судового наказу.

4. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх