ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 917/377/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т.Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання Жураховської Т.О.

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

на рішення Господарського суду Полтавської області (суддя Т.М. Безрук) від 07.08.2018

та постанову Східного апеляційного господарського суду (головуючий - І.В. Зубченко, судді О.О. Радіонова, Л.Ф. Чернота) від 21.11.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

до Приватного підприємства "Панда-М"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5

про визнання права власності.

Учасники справи:

представник позивача - не з'явився,

представник відповідача - не з'явився,

представник третьої особи - не з'явився.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1 14.03.2017 Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" (далі - Позивач) подало позовну заяву про визнання за ним права власності на нежитлову будівлю, кафе "Орхідея" загальною площею 285,8 кв. м, що розташоване за адресою: Полтавська область, місто Полтава, проспект Першотравневий, будинок 20а (далі - Будівля).

1.2 Позовна заява мотивована існуванням технічної помилки щодо адреси Будівлі при її реалізації у виконавчому провадженні і складенні акта опису і арешту майна, передачі цього майна стягувачу (Позивачу) з неправильною адресою Будівлі, через що назва вулиці в Свідоцтві про набуття майна (Будівлі) з публічних торгів (провулок Першотравневий, будинок 20а) не відповідає дійсній адресі цього об'єкта нерухомості, яка була зазначена в попередньому свідоцтві про право власності та є правильною - проспект Першотравневий, будинок 20а. При цьому Позивач вказав, що право власності Позивача на Будівлю було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.10.2013 на підставі Свідоцтва про передачу у власність Будівлі у зв'язку із тим, що не відбулись публічні торги з продажу Будівлі у виконавчому провадженні з виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 у справі № 19/194, на виконання якої виданий наказ про примусове виконання від 10.08.2012 про звернення стягнення на Будівлю як предмет іпотеки за договором іпотеки від 01.07.2008 № 00733-СР, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний банк" (правонаступник - Позивач) та приватним підприємством "Панда-М" (далі - Відповідач), в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 (далі - Третя особа) за укладеним нею з Позивачем кредитним договором від 01.07.2008 № 00024/FP. Позивач зазначив, що він як стягував у виконавчому провадженні у справі № 19/194 через те, що публічні торги з продажу Будівлі не відбулись, виявив бажання залишити за собою непродане майно, а невідповідність адреси Будівлі дійсній адресі цього об'єкта потребує уточнення та встановлення належності адреси Будівлі шляхом визнання права власності на Будівлю за Позивачем та внесенням відповідних відомостей про власність до Державного реєстру з реєстрацією правильної адреси місцезнаходження Будівлі. Судовими рішеннями у 2016 році у справі № 19/194 внесені виправлення в наказ від 10.08.2012 щодо адреси Будівлі із зазначенням правильної: проспект Першотравневий, будинок 20а, а за рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 917/495/16 відмовлено у задоволенні позову за вимогами Відповідача до Позивача про витребування Будівлі з чужого незаконного володіння з висновком про права Позивача звернутись до реєстраційних органів про внесення відповідного корегування до Державних реєстрів у встановленому законом порядку з огляду на виправлення описки в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 у справі № 19/194 та в наказі про примусове виконання від 10.08.2012, а у справі № 554/2209/16-ц ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 06.04.2016 заяву Позивача про встановлення юридичного факту належності адреси Будівлі залишено без розгляду з тих підстав, що ця вимога не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження.

2. Короткий зміст рішень судів першої і і апеляційної інстанції

2.1 Справа розглядалась неодноразово.

2.2 При новому розгляді справи 07.08.2018 Господарський суд Полтавської області прийняв рішення (залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018): у позові відмовити повністю.

2.3 Рішення судів мотивовані тим, що Позивач не довів факту порушення, оспорення чи невизнання Відповідачем прав Позивача на Будівлю, а виправлення описки у судовому рішенні та виконавчому документі у справі № 19/194 не свідчить про невизнання Відповідачем права власності Позивача на Будівлю. Відповідач не є відповідальним за ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно та за внесення інформації до цього реєстру, спір же виник через відмову державних органів провести реєстрацію цього права з урахуванням змін до судових рішень в частині виправлення адреси Будівлі, які набрали законної сили. З урахуванням рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/495/16 про відмову у задоволенні позову за вимогами Відповідача до Позивача про витребування Будівлі з чужого незаконного володіння із висновком про право Позивача звернутись до реєстраційних органів про внесення відповідного корегування до Державних реєстрів у встановленому законом порядку з огляду на виправлення описки в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 у справі № 19/194 та в наказі про примусове виконання від 10.08.2012, суди дійшли висновку, що спір щодо Будівлі між сторонами вирішено, а існування цього спору в минулому не є підставою стверджувати про вчинення Відповідачем порушень права власності Позивача на Будівлю. Також суди врахували, що Позивач три роки користувався Будівлею та передавав її в оренду, це майно не перебуває в користуванні Відповідача, він не заперечує прав Позивача та не заявляє вимог щодо Будівлі.

3. Встановлені судами обставини

3.1 Будівля належала Відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення Виконавчого комітету Полтавської міської ради 15.10.2003 за №1012, а право власності зареєстроване КП "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 16.10.2003, номер запису: 292, у книзі: 3. У свідоцтві №1012 про право власності на Будівлю від 15.10.2003, зазначена така адреса нерухомого майна: Полтавська область, м. Полтава, проспект Першотравневий, будинок 20а. У витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10227831 від 28.03.2006, виданому КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", зазначено адресу Будівлі: Полтавська область, місто Полтава, просп. Першотравневий, будинок 20а, закреслено "пров.", та зазначено: "Закреслене "пров." не читати, виправленому на "просп." вважати вірним".

3.2 01.07.2008 між Відповідачем і Відкритим акціонерним товариством "Морський Транспортний Банк", правонаступником якого є Позивач, укладено договір іпотеки № 00733-СР, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М. за реєстровим №5267, відповідно до пункту 7 якого вказано, що в забезпечення виконання позичальником (Третьою особою) зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець (Відповідач) надав в іпотеку Будівлю, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, пр. Першотравневий, будинок 20а.

3.3 За результатом перегляду в апеляційному порядку рішення господарського суду Полтавської області від 02.02.2012 у справі №19/194 за вимогами Позивача до Відповідача постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 вказане рішення господарського суду Полтавської області було змінено, викладено пункт 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції: "Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 01.07.2008 №00733-СР, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний банк", правонаступником якого є Позивач, та Відповідачем, а саме: на Будівлю загальною площею 285,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, провул. Першотравневий, будинок 20а, та належить Відповідачу на праві власності, згідно зі свідоцтвом про право власності за №1012 від 15.10.2003, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення Виконавчого комітету Полтавської міської ради та рішенням господарського суду Полтавської області від 09.03.2006, за рахунок вартості якого погасити заборгованість за кредитним договором від 01.07.2008 №00024/FP, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний банк", правонаступником якого є Позивач та Третя особа, що складається: із заборгованості за кредитом у сумі 430379,09 дол. США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 30.11.2010 становить 3416349,22 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 62482,65 дол. США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 30.11.2010 становить 495987,28 грн.; заборгованості за пенею у сумі 207721,86 грн., а також судових витрат, сплачених при поданні позовної заяви, що складаються з державного мита у розмірі 3212,40 дол. США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 30.11.2010 становить 25500,00 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн., а також витрат, пов'язаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з прилюдних торгів, у межах процедури, встановленої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною предмета іпотеки у розмірі 3137570 грн. з ПДВ та 2614642 грн. без урахування ПДВ.

3.4 На виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012, яка набрала законної сили 30.07.2012, господарським судом Полтавської області видано наказ від 10.08.2012 №19/194.

3.5 06.02.2013 при складанні акту опису та арешту майна державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області була неправильно зазначена адреса - місцезнаходження нерухомого майна, замість "проспект Першотравневий, 20А" зазначено "провулок Першотравневий, 20А".

3.6 Актом державного виконавця від 25.09.2013 про передачу майна (предмета іпотеки) стягувану у рахунок погашення боргу встановлено: згідно з повідомленням Філії 17 ГІП "Нива -В.Ш." від 17.05.2013 за №628/01 прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, предмета іпотеки, призначені на 16.05.2013 не відбулись у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. Згідно з повідомленням Філії 17 ПП "Нива - В.Ш." від 22.08.2013 за №1172/01 другі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, предмета іпотеки, призначені на 05.08.2013, не відбулись у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. Центральне відділення ПАТ "Марфін Банк" у м. Полтаві листом від 20.09.2013 за №320 надало згоду залишити за собою в рахунок погашення боргу не реалізоване майно боржника вартістю 2614642,00 грн.

3.7 25.09.2013 заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області виніс постанову у виконавчому провадженні №35239077 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, якою вирішено передати в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно передано на реалізацію, а саме: 2614642,00 грн. без ПДВ стягувачеві -Позивачу, наступне майно: Будівлю, загальна площа 285,8 кв.м, місцезнаходження: Полтавська область, м. Полтава, провул. Першотравневий, будинок 20а, вартістю 2614642,00 грн. без ПДВ, що належить боржнику - Відповідачу (36011, м. Полтава, просп. Першотравневий, б. 20-А).

3.8 07.10.2013 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Набока Ю.В. на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Начальником відділу ПВР УДВС Головного управління юстиції у Полтавській області Тимченко О.В., 25.09.2013 посвідчив та видав свідоцтво, зареєстроване у реєстрі за №1730, яким передав право власності Позивачу на нежитлову будівлю загальною площею 285,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, провул. Першотравневий, будинок 20а.

3.9 Право власності на вказане майно за Позивачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 2749323, про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10376120 від 07.10.2013.

3.10 Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 06.04.2016 у справі №554/2209/16-ц заяву Позивача про встановлення юридичного факту належності адреси Будівлі залишено без розгляду з тих підстав, що така вимога не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження.

3.11 Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 у справі №19/194 за результатами розгляду заяви Позивача про виправлення описки виправлено описку у пункті 2 резолютивної частини постанови Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 у справі №19/194, зазначено, що замість слів "Полтавська область, місто Полтава, провул. Першотравневий, будинок 20а" слід читати "Полтавська область, місто Полтава, проспект Першотравневий, будинок 20а". Припинено апеляційне провадження в частині заяви Позивача про виправлення описки у наказі господарського суду Полтавської області від 10.08.2012 у справі №19/194. Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2016 касаційну скаргу Відповідача залишено без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 90.05.2016 у справі 19/194 залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 11.10.2016 відмовлено у допуску справи № 19/194 до провадження Верховного Суду України за заявою Відповідача про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 17.08.2016.

3.12 Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.09.2016 (що залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.02.2017) внесено виправлення у наказ господарського суду Полтавської області від 10.08.2012 у справі №19/194 з ухваленням замість слів: "Полтавська область, місто Полтава, провул. Першотравневий, будинок 20а" слова: «Полтавська область, місто Полтава, проспект. Першотравневий, будинок 20а».

3.13 Рішенням господарського суду Полтавської області від 17.11.2016 у справі № 917/495/16 відмовлено у задоволенні позову Відповідача до Позивача про витребування Будівлі з чужого незаконного володіння. У рішенні зазначено, що з огляду на встановлені у даній справі обставини, у зв'язку з виправленням судами описки в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 та в наказі від 10.08.2012 у справі №19/194 відповідач має право звернення до відповідних реєструючих органів про внесення відповідного коригування до Державних реєстрів у встановленому законодавством порядку.

3.14 Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2017 у справі №554/10891/16-ц відмовлено у задоволенні заяві Позивача в особі Центрального відділення ПАТ "Марфін Банк" у м. Полтаві, про встановлення юридичного факту набуття права власності.

3.15 Постановою Верховного Суду від 21.03.2018 у цій справі скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 та рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2017, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Полтавської області. При цьому Верховний Суд виходив з того, що встановивши обставини невизначеності відносин власності щодо об'єкта нерухомості внаслідок розбіжностей у ряді документів щодо адреси місцезнаходження цього майна, суди попередніх інстанцій між тим належним чином не обґрунтували, чи свідчать ці обставини про наявність у Позивача підстав для звернення до суду з позовом у порядку статті 392 Цивільного Кодексу України та чи відповідає заявлений позов належному способу захисту порушеного права, а також чи оспорюється або не визнається це право Позивача Відповідачем. Разом із тим, за наявності судових рішень у справі № 19/194 за вимогами Позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, з урахуванням виправлення описки у постанові апеляційного суду та у наказі на примусове виконання цього рішення у зазначеній справі, а також посилання Позивача на невиконання такого рішення в повному обсязі, суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної правової оцінки тому, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1 18.12.2018 Позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 і рішення Господарського суду Полтавської області від 07.08.2018 і прийняти постанову, якою визнати за Позивачем право власності на Будівлю.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1 Позивач обрав належний спосіб захисту свого права власності на Будівлю, оскільки передумовою звернення Позивача із вимогами у цій справі стало невизнання Відповідачем факту набуття Позивачем в межах виконавчого провадження з виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 у справі 19/194 права власності на Будівлю з огляду на заперечення Відповідачем вимог Позивача у цій справі, з огляду на звернення із вимогами Відповідача про витребування Будівлі з чужого незаконного володіння Позивача, у задоволенні яких у справі № 917/495/16 за рішенням Господарського суду Полтавської області від 17.11.2016 відмовлено, а також з огляду на оспорювання Відповідачем цього права Позивача шляхом звернення зі позовом про скасування акта державного виконавця про передачу майна стягувачу від 25.09.2013 та свідоцтва про право власності від 07.10.2013, у задоволенні яких рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.06.2017 у справі № 917/630/17 було відмовлено.

5.2 Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам в позовній заяві.

6. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо передумов для вимог про визнання права власності в судовому порядку

6.1 Право на звернення за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів з встановленою підвідомчістю господарських справ передбачено нормами статті 1 ГПК України (в редакції, чинній на час звернення із позовом у цій справі -до 15.12.2017).

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 914/904/17 та в пункті 14 постанови Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 923/1283/16.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Суд звертається до власних правових позицій з цього приводу (mutatis mutandis пункт 13 постанови Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, пункт 12 постанови від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17).

6.2 Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

6.3 Суди встановили, що Позивач як іпотекодержатель набув право власності на Будівлю як предмет іпотеки в результаті процедури звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підстави виникнення у іпотекодержателя права на предмет іпотеки та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовані нормами ЦК України та Законом України "Про іпотеку" (далі - Закон).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з частиною 1 статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон) визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 3 цієї статті Закону передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частинами 1, 2 статті 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Статтею 39 Закону визначений порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до статті 41 Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Поряд з цим, відповідно до частини 1 статті 49 Закону протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що має бути переданий стягувачу в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

6.4 Зі змісту наведених норм Суд доходить висновку, що набуття іпотекодержателем у визначеному порядку права власності на предмет іпотеки припиняє права іпотекодавця на предмет іпотеки, а оскарження (оспорювання), у тому числі в судовому порядку, окремих етапів визначеної процедури набуття іпотекодержавтелем права власності на предмет іпотеки, відповідних актів або дій за відсутності судового рішення про задоволення відповідних вимог не спростовує правомірності набуття цього права доки незаконність набуття права власності не буде встановлена судом.

6.5 Дійшовши викладеного висновку та враховуючи встановлені судами в оскаржуваних рішеннях обставини набуття Позивачем як іпотекодержателем права власності на Будівлю як предмет іпотеки за рішенням господарського суду Полтавської області від 02.02.2012 у справі №19/194 (із змінами, внесеними постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2012), обставини реєстрації за Позивачем права власності на Будівлю (пункти 3.3-3.9) відповідно до порядку набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки (пункти 6.3, 6.4), Суд погоджується із правильними висновками судів попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях про те, що право власності Позивача на Будівлю не оспорюється Відповідачем, не є предметом спору у цій справі, а тому відсутні підстави для звернення Позивача за захистом цього права в судовому порядку відповідно до статей 16, 392 ЦК України, а відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за Позивачем права власності на Будівлю.

У зв'язку із викладеним Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1) про обрання Позивачем у цій справі належного захисту свого права власності на Будівлю.

6.6 Поряд з цим, Суд враховує, що передумовою для звернення із позовом у цій справі стала допущена помилка у виконавчих документах у справі №19/194 стосовно адреси Будівлі із наступним внесенням помилкових даних до реєстраційних документів про право власності Позивача на Будівлю, а також враховує, що у наступному за заявою Позивача у судове рішення у справі №19/194 щодо адреси будівлі були внесені виправлення (із зазначенням належної адреси Будівлі - пункти 3.11, 3.12), у зв'язку із чим Суд погоджується також із висновками судів першої і апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях, що передумовою для заявлених Позивачем у цій справі вимог стало не заперечення, не визнання або оспорювання Відповідачем або будь-ким права власності Позивача на Будівлю, а відмова державних органів провести реєстрацію права власності Позивача на Будівлю з урахуванням змін до судових рішень в частині виправлення адреси Будівлі, які набрали законної сили, що не може бути підставою для вимог про визнання права власності в судовому порядку.

6.7 Таким чином висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про відмову у задоволенні позовних вимог зроблені відповідно до норм законодавства, зокрема статей 16, 328, 392 ЦК України, з урахуванням, відповідно до частини 1 статті 316 ГПК України, вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції - постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у цій справі, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи. У зв'язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанова апеляційного суду та рішення місцевого суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

6.8 У зв'язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області 07.08.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 917/377/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т.Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак