ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/33/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідачів - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в загальній сумі 111192,42 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.03.2016 р. в загальній сумі 111192,42 грн., у т.ч.: 89160,00 грн. - заборгованості за кредитом, 22032,42 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, посилаючись на наступне.

09.03.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. За ствердженнями позивача, згідно вказаної заяви відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Таким чином, як зазначає позивач, 09.03.2016 р. між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" було укладено кредитний договір № б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання.

Відповідно до п. 3.2.2.1. Умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заявці на договірне списання коштів, в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим договором строки. Відновлювана кредитна лінія надається банком для виконання клієнтом платежів за заявками на договірне списання з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, яка не перевищує терміну повернення кредиту, та може бути змінена позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет - клієнт - банк "Приват24"), шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, що вказані в заявці. Після видачі кредиту, подані позичальником банку заявки можуть бути відкликані позичальником виключно при отриманні згоди на її відкликання від одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет - клієнт - банк "Приват24").

Пунктом 3.2.2.2. Умов визначено, що термін повернення кредиту зазначений в заявці. Згідно із ст. 212, 651 ЦК України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь - якого із зобов'язань, має право змінити умови цих умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту. У разі не погашення клієнтом заборгованості за цими умовами у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заявці про платіж.

Як вказує позивач, під датою виконання платежу сторони узгодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці, у термін до 30 днів з дати виконання заявки.

Так, позивач зазначає, що за користування кредитом в період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 4% річних (але не менше 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного в черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки.

За ствердженнями позивача, у період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року - відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості, 64% річних від суми заборгованості за заявками, ініційованим з 01.02.2016 року, та 24% річних від суми заборгованості починаючи з 01.11.2017 р. (незалежно від дати ініціювання заявки). У разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості, а починаючи з 01.02.2016 року - 64% річних від суми простроченою заборгованістю за заявками ініційованим з 01.02.2016 року, та 48% річних від суми простроченою заборгованості в разі виникнення простроченої заборгованості після 01.11.2017 року.

Наразі позивач зауважив, що на підставі поданих до банку заявок на гарантований платіж (платіжних доручень), які були надані банку через систему інтернет-банкінгу Приват24 та підписані позичальником із використанням електронного цифрового підпису, КБ "ПриватБанк" здійснив кредитування ТОВ "Велес-Імексресурс" шляхом проведення відповідних платежів за рахунок кредитних коштів у межах встановлених для ТОВ "Велес-Імексресурс" лімітів.

Однак, як стверджує позивач, в порушення відповідних умов договору та приписів законодавства ТОВ "Велес-Імексресурс" не повернуло кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатило у повному обсязі проценти за користування кредитом.

При цьому позивач зазначає, що 18.05.2016 р. АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали договір поруки № РОR134, предметом якого є надання поруки ОСОБА_1 за виконання зобов'язань позичальником, які випливають з кредитного договору (п. 1.1. договору поруки).

Так, позивач, посилаючись на приписи статей 15 та 16 ЦК України, вказує, що скористався правом самостійно обрати спосіб судового захисту та визначити розмір своїх вимог, а тому заявлено до стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 89160,00 грн. та залишок заборгованості за процентами за період з 07.09.2018 р. по 29.11.2018 р. в сумі 22032,42 грн.

В обґрунтування підсудності спору господарському суду Одеської області позивач зазначив, що предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб'єкти господарювання. Крім цього, позивачем заявлена похідна вимога до поручителя фізичної особи, якою укладено правочин в забезпечення виконання зобов'язання відповідача-1, який є суб'єктом господарської діяльності). За таких обставин, позви вважає, що за приписами ст.ст. 4, 26, 41 ПІК України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Відповідний правовий висновок суддів Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 02.10.2018 р. у справі №918/1733/18 (провадження 12-170гс18), який позивач просить врахувати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.01.2019 р. позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/33/19, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.01.2019 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.01.2019 р. розгляд справи № 916/33/19 відкладено на 12.02.2019 р. з огляду на неявку представників сторін у судове засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2019 р. розгляд справи № 916/33/19 відкладено на 04.03.2019 р. з огляду на неявку представників сторін у судове засідання.

Відповідач - ТОВ "Велес-Імексресурс" відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач у судові засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою „за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідач - ОСОБА_1 відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач у судові засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, яка збігається із адресою, вказаною у договорі поруки № РОR134 від 18.05.2016 р. Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою „за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

09.03.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" було подано до ПАТ КБ "Приватбанк" заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг б/н, згідно з якою відповідач приєднався і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, викладених в „Умовах та правилах надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет www.privatbank.ua.

Вказана заява, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" 09.03.2016 р. ПАТ КБ "Приватбанк", підписана відповідачем електронним цифровим підписом в системі інтернет-клієнт-банк Приват24.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з "Умовами і Правилами надання банківських послуг" Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови і Правила надання банківських послуг.

Документи, розміщені на сайті банку, - це публічна оферта, що містить умови та правила надання послуг банком і його партнерам, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділенні банку.

Пунктом 3.2.1.1.16 Умов передбачено, що під час укладання договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис").

Отже, підписавши заяву від 09.03.2016 року, відповідач погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифів Банку (далі - Умови), розташованими на сайті банку www.privatbank.ua

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що заява відповідача про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "Приватбанк" від 09.03.2016 р., а також "Умови та правила надання банківських послуг" і "Тарифи Банку", розміщені в мережі Інтернет на сайті httр://privatbank.ua, в їх сукупності визначають істотні умови договору банківського обслуговування та підтверджують факт його укладення між позивачем та відповідачем - ТОВ "Велес-Імексресурс".

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір б/н від 09.03.2016 р., як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами, і зобов'язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За загальним правилом, передбаченим частиною 1 статті 1072 ЦК України та частиною 22.9 статті 22 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим відповідно до ч. 1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського обслуговування можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору банківського обслуговування від 09.03.2016 р. Отже, таке кредитування рахунка клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатність грошових коштів на його рахунку.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що за своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір банківського обслуговування від 09.03.2016 р. є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору на умовах овердрафту.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення чи інших).

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і Правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших).

Обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань Сторонами за цим Договором (п. 3.2.1.6.1. Умов).

Банк надає послугу гарантованих платежів для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і Банком (далі - Послуга). Послуга надається у вигляді виконання Банком заявок на договірне списання коштів (далі - "гарантований платіж" або "заявка"), згідно якої клієнт - платник доручає Банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається Банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї Послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами. Дата виконання гарантованого платежу може бути змінена відправником при отриманні згоди на її зміну від одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет - клієнт - банк "Приват24"). Гарантований платіж може бути відкликаний (відмінений) платником виключно при отриманні згоди на її відгук (скасування) від одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет - клієнт - банк "Приват24") (п. 3.1.1.74. Умов).

У разі необхідності отримання одержувачем Послуги, платник за допомогою системи дистанційного обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват24" (далі - "Приват24") подає в Банк заявку на договірне списання коштів за встановленою формою, обов'язковими реквізитами якої є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/кредитних/змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Створені в Приват24 заявки в обов'язковому порядку підписуються ключами електронних підписів посадових осіб клієнтів-платників (п. 3.1.1.75. Умов).

За положеннями п. 3.1.1.76. Умов після отримання Банком за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки, Банк розглядає її на предмет надання або відмови в наданні Послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або недостатньої інформації по кредитоспроможності платника.

Згідно п.п. 3.1.1.77.1. та 3.1.1.77.2. Умов, якщо надання Послуги здійснюється за рахунок власних коштів платника, платник надає грошові кошти в розмірі, вказаному в Заявці, які Банк за дорученням платника перераховує на рахунок 3648 (здійснює договірне списання). Якщо надання Послуги здійснюється за рахунок кредитних коштів, Банк надає платнику кредит в розмірі, передбаченому в Заявці (в межах встановленого Ліміту) шляхом зарахування їх на рахунок 3648. Порядок надання Банком кредиту та його порядок погашення платником здійснюється згідно п. 3.2.2. Умов та Правил надання кредиту.

Розділом 3.2.2. Умов визначено умови та правила надання кредиту за послугою "Гарантовані платежі".

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати Клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заяві на договірне списання коштів (надалі - гарантований платіж або заявка), в обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим Договором строки. Відновлювана кредитна лінія (далі - "кредит") надається Банком для виконання Клієнтом платежів за заявками на договірне списання коштів з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, яке не перевищує терміну повернення кредиту та може бути змінена або скасована позичальником за згодою одержувача(шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват24"), шляхом перерахування Банком кредитних коштів на рахунок 3648, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, що вказані в заявці. Після видачі кредиту, подані Позичальником Банку заявки можуть бути відкликані Позичальником виключно при отриманні згоди на її відкликання від одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват24"). Будь-які суперечки між платником (Позичальником) та одержувачем грошових коштів, в тому числі ті, які виникли після видачі кредиту, вирішуються платником (Позичальником) з отримувачем самостійно без пред'явлення платником (Позичальником) до Банку вимоги про відкликання заявки про платіж (п. 3.2.2.1. Умов).

Згідно п. 3.2.2.11.1 Умов цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладання електронного-цифрового підпису всіма його сторонами.

Даний договір в частині п. 3.2.2.9.4 цього договору вступає в силу з моменту підписання зазначеного договору, в інших частинах - з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в рамках зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за даним договором (п. 3.2.2.11.2 Умов).

Так, судом з'ясовано, що на підставі заяви ТОВ "Велес-Імексресурс" від 09.03.2016 р. позивачем було відкрито в АТ КБ "ПриватБанк" поточний рахунок № 4897.

При цьому на підставі підписаних цифровим підписом ТОВ "Велес-Імексресурс" заявок на гарантований платіж (доручень на договірне списання) №46 від 26.05.2016р. на суму 10000,00грн., №10 від 05.07.2016р. на суму 4200,00грн., №36 від 19.08.2016р. на суму 2000,00грн., №45 від 26.08.2016р. на суму 5000,00грн., №46 від 26.08.2016р. на суму 13000,00грн., №55 від 23.09.2016р. на суму 15000,00грн., №7 від 07.10.2016р. на суму 10000,00грн., №16 від 18.10.2016р. на суму 6770,86грн., №17 від 18.10.2016р. на суму 3229,14грн., №33 від 07.11.2016р. на суму 1000,00грн., №38 від 11.11.2016р. на суму 9000,00грн., №43 від 25.11.2016р. на суму 10000,00грн., №46 від 06.12.2016р. на суму 10000,00грн., №52 від 14.12.2016р. на суму 10000,00грн., №58 від 29.12.2016р. на суму 20160,00грн., №59 від 29.12.2016р. на суму 69000,00грн., позивачем були проведені гарантійні платежі на відповідні рахунки, зазначені в заявках ТОВ "Велес-Імексресурс", що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, вказане свідчить, що позивачем надавалися відповідачу кредитні кошти у межах встановленого ліміту, які використовувалися відповідачем, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача № 4897.

За статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Пунктом 3.2.2.2. Умов визначено, що термін повернення кредиту зазначений в заявці. Згідно із ст. 212, 651 ЦК України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь - якого із зобов'язань, має право змінити умови цих умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту. У разі непогашення клієнтом заборгованості за цими умовами у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заявці про платіж.

Під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці, у термін до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом в період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 4% річних (але не менше 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного в черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує КБ "Приватбанк" відсотки в розмірі 28 % річних, а починаючи з 01.07.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує КБ "Приватбанк" відсотки в розмірі 36 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016 р.), та починаючи з 01.02.2016 р. Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016 р.). У разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт сплачує відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016 р.), і відсотки в розмірі 64% річних від суми простроченої заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016 р.), та 48% річних від суми простроченої заборгованості в разі виникнення простроченої заборгованості після 01.11.2017 р. У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів, сторони на дату укладання цього договору узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом банк розміщує для клієнта одним з таких способів: в письмовій формі, через встановлені засобі« електронною зв'язку банку та клієнта - системи клієнт-банк. імтернет клієнт-банк "Приват24", смс-повідомлення на останні відомі банку номери телефонів, наданих байку при ідентифікації та актуалізації відомостей про клієнта, або іншими засобами. Угоджений змінений розмір процент» за користування кредитом є чинним з моменту розміщення Його способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в інформації про з міну розміру процентів.

Вказаний у пункті 3.2.2.2. строк може бути змінений згідно умов Договору. У разі якщо в дату виконання заявки або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів - клієнт доручає банку в односторонньому порядку проводити списання коштів на погашення заборгованості як за рахунок власних коштів клієнта, що надходять ні всі поточні рахунки, відкриті в банку, так і за рахунок невикористаних коштів по "кредитному ліміту на поточному рахунку", правовідносини за яким регулюються розділом 3.2.1. Умов.

Інші істотні умови кредитування наведено в заявці.

Відповідно до п. 3.2.2.5.2. Умов банк зобов'язується надати шляхом перерахування кредитних коштів на підставі виставлених клієнтом заявок, на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах сум, обумовленої в заяві, а також за умови виконання клієнтом зобов'язань передбачених пунктами З.2.2.6.1., 3.2.2.6.12. цього договору.

Зобов'язання з видачі кредиту або його частини згідно з умовами цього договору виникають у банка з дня надання клієнтом заявок в межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п. 3.2.2.8.2. та з урахуванням п. 3.2.2.1. цього договору.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як свідчать матеріали справи, на підставі поданих до банку заявок на гарантований платіж (платіжних доручень), які були надані банку через систему інтернет-банкінгу Приват24 та підписані позичальником із використанням електронного цифрового підпису, банк здійснив кредитування відповідача - ТОВ "Велес-Імексресурс", шляхом проведення відповідних платежів за рахунок кредитних коштів у межах встановлених для відповідача лімітів. Отже, АТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором б/н від 09.03.2016 року виконав в повному обсязі, адже систематично надавав відповідачу в період з 26.05.2016 року по 29.12.2016 року кредитні кошти для виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за господарськими договорами, укладеними з контрагентами.

Проте, як з'ясовано судом та не спростовано ТОВ "Велес-Імексресурс", останній прийняті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом не виконав, отримані кредитні кошти в обумовлені строки за вказаним договором не повернув та не сплатив відсотки за користування наданим кредитом, у зв'язку з чим у відповідача з 08.02.2017 р. виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29.11.2018 року ТОВ "Велес-Імексресурс" має непогашену заборгованість перед ПАТ КБ „ПриватБанк" за договором б/н від 09.03.2016 року в розмірі 89160,00 грн. по кредиту та 104022,03 грн. по процентам за користування кредитом за період з 07.09.2018 р. по 29.11.2018 р.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Поряд з цим за положеннями ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 198 ГК України встановлено, що відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Відповідно до п. 3.2.2.6.1. Умов клієнт зобов'язується використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому пунктом 3.2.2.1. цього договору.

Пунктами 3.2.2.6.2. та 3.2.2.6.3. Умов на позичальника було покладено обов'язок сплатити проценти та винагороди за користування кредитом відповідно до пунктів 3.2.2.9., а також повернути кредит у терміни, встановлені в заяві, а також згідно пунктів 3.2.2.6.16., 3.2.2.6.17., 3.2.2.7.2. Умов.

За змістом п. 3.2.2.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16, 3.2.2.6.17., 3.2.2.7.2., 3.2.2.8.1. цього договору клієнт сплачує проценти та винагороди у розмірі, зазначеному у заявці.

Відповідно до п. 3.2.2.9.2. Умов та ст. 212 ЦК України у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених пунктами 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16., 3.2.2.6.17., 3.2.2.8.1. цього договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. 3.2.2.2.

В п. 3.2.2.2 Умов встановлено, що у разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою.

Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.2.9.1., Умов, здійснюється в дату сплати відсотків. Дата сплати відсотків вказана в заявці (п. 3.2.2.9.3. Умов).

Пунктом 3.2.2.9.10. Умов визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів га/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (н. 3.2.2.9.11. Умов).

Як вказує позивач, всупереч вимогам законодавства ТОВ "Велес-Імексресурс" не здійснив погашення отриманого кредиту у повному обсязі, що за таких обставин є порушенням п. 3.2.2.2 Умов, яке призвело до обґрунтованого в подальшому нарахуванні банком згідно п. 3.2.2.2 Умов відсотків за користування кредитними коштами за відповідною ставкою (24% річних у спірний період) від суми залишку непогашеної заборгованості, у зв'язку з чим заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом перед АТ КБ „ПриватБанк" за період з 07.09.2018 р. по 29.11.2018 р. склала 104022,03 грн.

При цьому слід зазначити, що розмір вказаної суми заборгованості ТОВ "Велес-Імексресурс" не оспорив, докази її погашення в матеріалах справи відсутні.

Несплатою позивачу отриманих кредитних коштів за вищевказаним договором, а також нарахованих процентів за користування кредитним коштами ТОВ "Велес-Імексресурс" порушило умови цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. В свою чергу вказані обставини є підставою для стягнення спірної суми заборгованості у судовому порядку.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2016 року між ОСОБА_1 (поручитель) та ПАТ КБ „ПриватБанк" (кредитор) укладено договір поруки № POR134, відповідно до умов п.1.1. якого сторони погодили, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "Велес-Імексресурс" зобов'язань за угодами-приєднання до:

- 1.1.1. розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1 по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: - за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2 "Угоди 1" - 30% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів не забезпечених порукою; за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3 "Угоди 1" - 60% річних для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів не забезпечених порукою; в) винагороди за використання ліміту відповідно до 3.2.1.4.4 "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць"; г) кредиту в розмірі 15000,00 грн. Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні;

- 1.1.2. до розділу 3.2.2. "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг" "Угода 2" по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.2 "Угоди 2" - 64% річних; б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у "Угоді 2"; в) кредиту в розмірі 15000,00 грн. Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки від 18.05.2016 р. поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за "Угодою 1" та "Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно п. 2.1.2. договору поруки від 18.05.2016 р. у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов'язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання Боржником зобов'язань за "Угодою 1" і/або "Угодою 2", незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредиторам поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

В п. 4.1. договору поруки від 18.05.2016 р. сторони погодили, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов'язань за "Угодою 1" і/або "Угодою 2" цей договір припиняє свою дію.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

В ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, якою визначені загальні умови забезпечення виконання зобов'язання, передбачено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Так, в силу приписів ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з наявністю боргу по договору б/н від 09.03.2016 р. позивачем було направлено позичальнику та поручителю претензію вих. № 60526ODIBS040 від 07.03.2018 р. (а.с. 59), якою повідомлено про те, що станом на 07.03.2018 р. прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 155355,56 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 104347,22 грн., заборгованість з пені - 57786,05 грн., що загалом становить 322733,70 грн.

Враховуючи вищенаведене та виходячи зі змісту ст.ст. 554, 559 ЦК України, суд вважає, що порука, встановлена договором поруки № POR134 від 18.05.2016 р. як вид забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором б/н від 09.03.2016 р., не є припиненою, оскільки позивач пред'явив вимогу до поручителя.

Таким чином, господарський суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно спірної суми заборгованості по договору б/н від 09.03.2016 року, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ "Велес-Імексресурс" - позичальником своїх зобов'язань по вказаному договору, що було встановлено судом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в загальній сумі 111192,42 грн. відповідають фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що рішення відбулось на користь позивача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, відносяться за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в загальній сумі 111192,42 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Імексресурс" (68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 20, оф. 6; ) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідент.код НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) заборгованість за кредитним договором б/н від 09.03.2016 року в розмірі 111192/сто одинадцять тисяч сто дев'яносто дві/грн. 42 коп., у тому числі: 89160/ вісімдесят дев'ять тисяч сто шістдесят/грн. 00 коп. - заборгованості по кредиту, 22032/двадцять дві тисячі тридцять дві/грн. 42 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; витрати по сплаті судового збору в сумі 1762/одна тисяча сімсот шістдесят дві/грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 березня 2019 р.

Суддя В.С. Петров