ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2395/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Оборотової О.Ю.

при секретарі судового засідання Воровіній Т.О.

За позовом: Публічного Акціонерного товариства «Одесаобленерго»

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ВУЗІВСЬКИЙ»

про стягнення,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 44, дата видачі: 22.12.2018р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № б/н, дата видачі: 03.01.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Одесаобленерго" звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ВУЗІВСЬКИЙ", в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 824654,27 грн., 147828,03 грн. - пеню, нараховану за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 30234,73 грн. - 3% річних, 25843,62грн. інфляційні витрати та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором про постачання електричної енергії №4076 від 14.09.2007р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.10.2018р. позовну заяву Акціонерного товариства "Одесаобленерго" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2395/18 за правилами загального позовного провадження.

15.11.2018р. до господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ВУЗІВСЬКИЙ» надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач заперечує з приводу задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів викладених у відзиві відповідач зазначає, що позивачем не доведено, що заборгованість виникла саме по договору № 4076 від 14.09.2007 року.Крім цього, відповідач звертає увагу суду на необґрунтованість розрахунків здійснених позивачем.

26.11.2018р. до господарського суду Одеської області від Публічного Акціонерного товариства «Одесаобленерго» надійшла заява про зменшення позовних вимог відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 491403,20 грн., 147828,03 грн. - пеню, нараховану за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 30234,73 грн. - 3% річних, 25843,62грн. інфляційні витрати та судовий збір.

27.12.2018р. до господарського суду Одеської області від Публічного Акціонерного товариства «Одесаобленерго» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач заперечує правову позицію відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08.02.2019р. до господарського суду Одеської області від КП «ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач заперечує правову позицію позивача та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

08.02.2019р. до господарського суду Одеської області від Публічного Акціонерного товариства «Одесаобленерго» надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд ситягнути звідповідача 147828,03 грн. - пеню, нараховану за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 30234,73 грн. - 3% річних, 25843,62грн. інфляційні витрати та судовий збір.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив:

14.09.2007р. між КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» та Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», новим найменуванням якого є Акціонерне товариство «Одесаобленерго») укладено договір про постачання електричної енергії № 4076 (надалі - Договір).

Умовами вищезазначеного Договору передбачено, що АТ «Одесаобленерго» продає електричну енергію КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» оплачує АТ «Одесаобленерго» вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно із п. 9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2007р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

З урахуванням приписів п. 9.4. Договору, дію Договору було пролонговано до 31.12.2018р.

Пунктами 2.3.1., 2.3.3. Договору встановлено обовязки споживача виконувати умови цього Договору; оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до п. 1. Додатків № 2 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до Договорі; покази засобів обліку, відповідно до Додатку «Перелік обєктів Споживача», фіксуються 11 числа кожного місяця.

Пунктом 2 Додатків № 2 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до Договору передбачено, що споживач зобовязаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити «Акт про обсяги спожитої електричної енергії» у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно постачальнику.

Згідно із п. 4 Додатку № 5 «Порядок розрахунків», обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за «Актом про обсяги спожитої електроенергії» за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію, визначається на підставі поданого споживачем «Акта про обсяги спожитої електроенергії», як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду, на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії (п. 5 Додатку № 5 «Порядок розрахунків» до Договору).

У період з червня 2018 р. по вересень 2018 р. включно КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» було спожито 1036885 кВт.год електричної енергії на суму 1 539 858,81 грн., що підтверджується актами приймання-передавання наданих послуг та рахунками-фактурами на оплату вартості спожитої електричної енергії, які були отримані представником відповідача, про що свідчить підпис останнього в рахунку.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Додатку № 5 «Порядок розрахунків» до Договору, оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, нарахувань по протоколах порушень при користування електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

При поданні позовної заяви, заборгованість за спожиту активну електричну енергію у період з червня 2018 р. по вересень 2018 р. відповідачем оплачена лише частково у розмірі 715 204,54 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що неналежне виконання вищевказаних умов договору у частині своєчасного проведення розрахунків за договором про постачання електричної енергії призвело до виникнення у КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» заборгованості за спожиту активну електричну енергію у період з червня 2018 р. по вересень 2018 р. включно у розмірі 824 654,27 грн. а також пені, 3% та інфляційних втрат.

Дані обставини на думку позивача зумовили його звернення до господарського суду із відповідним позовом, з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень статей 626, 627 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК).

Згідно з приписами статей 525, 526, 629 ЦК і статті 193 ГК договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 р. (із змінами та доповненнями) (надалі - Правила) передбачає, що електрична енергія (активна) - енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.

Відповідно до п.п. 1 п. 8.1. Правил, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Згідно із п. 10.2. Правил, споживач зобовязаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії відповідно до умов договору.

Як зазначає позивач, загалом, з урахуванням зарахування, відповідачем сплачено заборгованість за електричну енергію у розмірі 1124654,27грн. однак, суд звертає увагу, що оплата за основною забогованістю не зараховується до сплати забогованості по штрафних санкціям, а тому інші періоди оплати виходять за межі розгляду справи №916/2395/18.

Таким чином, приймаючи до уваги, що в процесі розгляду справи відповідачем в повному обсязі оплачено вартість заявленої до стягнення спожитої електричної енергії, провадження в даній частині підлягає закриттю.

Обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, у розмірі 147828,03 грн.

Пунктом 4.2.1. Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3.-2.3.4. цього Договору (вартість електричної енергії, за перетікання реактивної електричної енергії), з порушенням термінів, визначених додатком «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Зі змісту п. 7 Додатку № 5 «Порядок розрахунків» до Договору вбачається, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені.

Суд зазначає, що у звязку із тим, що КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» у період з 04.11.2017р. по 31.08.2018р. належним чином не виконував договірні зобовязання в частині своєчасної оплати вартості спожитої активної електричної енергії, відповідачу була нарахована пеня у розмірі 147828,03грн.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 30234,73 грн. та інфляційних витрат у розмірі 25843,62 грн., нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії.

Згідно із п. 7 Додатку № 5 «Порядок розрахунків» до Договору, у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

В звязку із тим, що КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» у період з 06.09.2016 р. по 31.08.2018р. належним чином не виконував договірні зобовязання в частині своєчасної оплати вартості спожитої активної електричної енергії, відповідачу були нараховані 3% річних на суму 30234,73 грн.

Крім того, за несвоєчасне здійснення відповідачем платежів, передбачених Додатком № 5 «Порядок розрахунків» до Договору, відповідачу були нараховані інфляційні витрати за за червень 2017 р., липень 2017 р., вересень 2017 р. у розмірі 25 843,62 грн.

В контексті спірних правовідносин, суд не приймає до уваги правову позицію відповідача яка ґрунтується на тому, що постачання електричної енергії відповідачу здійснюється на підставі договорів про закупівлю товару за бюджетні кошти, а не на підставі договору про постачання електричної енергії № 4076 від 14.09.2007р. виходячи з наступного.

По-перше, відповідач не надав до суду жодного підтвердження щодо припинення дії договору № 4076 від 14.09.2007 р.

По-друге, доводи відповідача спростовуються договором про закупівлю товару № 4076/18 від 10.01.2018 р., оскільки пунктом 11.2 вказаного Договору прямо передбачено, що «особливості взаємовідносин сторін у відповідності до ПКЕЕ регулюються договором про постачання електричної енергії» (а не договором про закупівлю товару).

Як вже зазначалось, умовами договору про постачання електричної енергії № 4076 від 14.09.2007 р. передбачено, що АТ «Одесаобленерго» продає електричну енергію КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а КП ЖКС «ВУЗІВСЬКИЙ» оплачує АТ «Одесаобленерго» вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно із п. 9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2007 р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача з заявою про припинення дії договору № 4076 від 14.09.2007р. Таким чином, з урахуванням приписів п. 9.4. Договору, дію Договору було пролонговано до 31.12.2018 року.

Пунктами 2.3.1., 2.3.3. Договору встановлено обовязки споживача виконувати умови цього Договору; оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» (копії вказаних документів знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1. Додатків № 2 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до Договору, покази засобів обліку, відповідно до Додатку «Перелік обєктів Споживача», фіксуються 11 числа кожного місяця.

Пунктом 2 Додатків № 2 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до Договору передбачено, що споживач зобовязаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити «Акт про обсяги спожитої електричної енергії» у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно постачальнику.

Згідно із п. 4 Додатку № 5 «Порядок розрахунків» в редакції до Договору, обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за «Актом про обсяги спожитої електроенергії» за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем «Акта про обсяги спожитої електроенергії», як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду, на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії (п. 5 Додатку № 5 «Порядок розрахунків» до Договору).

Таким чином АТ «Одесаобленерго» правомірно обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач неналежним чином виконував вимоги договору про постачання електричної енергії № 4076 від 14.09.2007 р., а доводи відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є необґрунтованими.

Що стосується посилання відповідача про необґрунтованість розрахунків здійснених Публічним Акціонерним товариством «Одесаобленерго» суд зазначає, що дійсно, в позовній заяві міститься описка, а саме: «Проте, заборгованість за спожиту активну електричну енергію у період з червня 2018 р. по вересень 2018 р. відповідачем оплачена лише частково у розмірі 725 204,54 грн.» тоді як наданими доказами підтверджено часткову оплату за даний період в розмірі 715 204,54 грн.

Суд зазначає, розмір заборгованості визначений вірно, дана описка не впливає на кінцевий розрахунок, та не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат позивачем зроблено з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому судом приймаєьться розрахунок здійснений Публічним Акціонерним товариством «Одесаобленерго».

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження в частині стягнення основної заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 824654,27грн. - закрити

2. Позовні вимоги Публічного Акціонерного товариства "Одесаобленерго" до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ВУЗІВСЬКИЙ" - задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ВУЗІВСЬКИЙ" (вул.Шишкіна,60-А,каб.7, ОСОБА_3, Одеська область, 65088 ) на користь Публічного Акціонерного товариства "Одесаобленерго" (вул.Миколи Боровського,28Б, ОСОБА_3, Одеська область, 65031 ) пеню, нараховану за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, у розмірі 147828,03грн.; 3% річних нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, у розмірі 30234,73 грн.; інфляційні витрати, нараховані за несвоєчасну оплату вартості спожиті активної електричної енергії, у розмірі 25843,62 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмір 3058,60 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 11 березня 2019р.

Суддя О.Ю. Оборотова