ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/349/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансист", м. Харків

до Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж - 60", м. Харків

про стягнення 62289,60 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (директор), адвокат ОСОБА_2

відповідача не зявився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансист" 07.02.2019 р. звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж - 60" про стягнення 36130,26 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо розрахунку за послуги депозитарного обліку цінних паперів за договором про відкриття рахунків у цінних паперах № 7 від 27.09.2013.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2019 р. прийнято позовну заяву ТОВ "Фінансист" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/349/19 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судове засідання 06.03.2019 р. відповідач участь свого повноважного представника не забезпечив, будь-яких доказів або заяв по суті спору до матеріалів справи станом на 06.03.2019 р. не надав. При цьому, відповідач був належним чином повідомлений про факт відкриття провадження у даній справі, проте не скористався своїм правом на надання відзиву на позов. Враховуючи те, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відповідача 13.02.2019 р. поштового відправлення (ухвали сулу від 08.02.2019 р.), проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом або докази погашення заборгованості не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.03.2019 р., керуючись приписами ст. 252 ГПК України, суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги та просить суд, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про відкриття рахунків у цінних паперах № 7 від 27.09.2013. в частині своєчасної оплати наданих послуг, стягнути з відповідача борг у розмірі 62289,60 грн., який виник за період з 01.01.2017 року по 30.11.2018 року.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27.09.2013 р. між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансист" (зберігач, позивач) та Закритим акціонерним товариством "Сантехмонтаж - 60" (емітент, відповідач) укладено договір про відкриття рахунків у цінних паперах № 7, за умовами якого емітент доручає та сплачує, а зберігач зобов'язується відкрити рахунки, здійснити зарахування дематеріалізованого випуску на рахунки в цінних паперах акціонерів, зберігати належні власникам цінні папери дематеріалізованого випуску на їх рахунках у цінних паперах до звернення акціонерів до зберігача, після чого надавати їм послуги щодо зберігання та обслуговування рахунків цінних паперів акціонерів відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 999 від 17.10.2006 р., внутрішнього положення Зберігача, чинного законодавства України та на підставі розпорядження акціонерів.

02.12.2013 р. сторонами було укладено додаткову угоду до договору, згідно якої умови договору про відкриття рахунків у цінних паперах № 7 викладено в новій редакції.

Вартість робіт та порядок розрахунків узгоджено сторонами у розділі 4 договору, зокрема згідно п. 4.1. договору вартість наданих депозитною установою послуг складає за депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах - 2400,00 грн. в місяць. За наслідком операцій відкриття рахунків у цінних паперах, зарахування на них цінних паперів власників, депозитарний облік, передачі Депозитарною установою емітенту переліку власників цінних паперів відповідно до п. 2.3 договору та сплати емітентом послуг Депозитної установи , вказаних в п. 4.1. цього договору, сторони складають та підписують Акт прийому-передачі виконаних робіт.

Оплата послуг Депозитарної установи за операції по обслуговуванню рахунків у цінних паперах власників, відкритих емітентом, визначені у п. 2.5 цього договору, здійснюється згідно з тарифами на депозитарне обслуговування згідно виставлених Депозитарною установою актами-рахунками (4.2 договору ).

За змістом п. 4.4. Договору, оплата послуг Депозитарної установи, згідно з п. п. 4.1-4.3. цього договору здійснюється емітентом протягом 10 банківських днів з моменту виставлення Депозитарною установою акту-рахунку.

01.06.2016 року між сторонами було підписано додаткову угоду до договору, згідно з якою п. 4.1 договору викладено у новій редакції: "Вартість наданих депозитною установою послуг складає за депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах - 3200,00 грн. в місяць. За наслідком операцій відкриття рахунків у цінних паперах, зарахування на них цінних паперів власників, депозитарний облік, передачі Депозитарною установою емітенту переліку власників цінних паперів відповідно до п. 2.3 договору та сплати емітентом послуг Депозитної установи, вказаних в п. 4.1. цього договору, сторони складають та підписують Акт прийому-передачі виконаних робіт.

У подальшому, 01.11.2016 року наступною додатковою угодою до договору, вартість послуг депозитної установи за депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах збільшено до 3600,00 грн. в місяць, шляхом внесення змін до п. 4.1 договору.

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2015р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 9.1. договору).

Згідно п. 9.2. договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за 10 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору сторони не виявили у письмовій формі бажання його розірвати.

У матеріалах справи відсутні докази розірвання договору, отже договір є діючим та не припинив своєї дії.

Як стверджує позивач у позовній заяві, за період з 01.01.2017 р. по 30.11.2018 р. надав, а відповідач прийняв послуги зберігання цінних паперів дематеріалізованого випуску на рахунках у цінних паперах власників та обслуговування рахунків власників у цінних паперах на загальну суму 107400,00 грн., з яких відповідачем сплачено лише 45110,40 грн., у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за надані послуги у сумі 62289,60 грн.

При цьому, позивач наголошує, що вартість послуг депозитарного обліку цінних паперів, які позивач надавав ЗАТ "Сантехмонтаж - 60" в період з 01.01.2017 р. по 31.07.2018 р. становила 3600,00 грн., а з 01.08.2018 р. - 4500,00 грн. на місяць.

Таким чином, спір у справі виник у звязку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобовязання з оплати наданих згідно Договору про відкриття рахунків у цінних паперах № 7 від 02.12.2013 р. послуг, у звязку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 62289,60 грн., що свідчить про порушення прав та охоронюваних законом інтересів депозитарної установи і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про депозитарну систему України» рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства. Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про депозитарну систему України» депозитарна діяльність - діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр), депонентів, номінальних утримувачів, а також надання інших послуг, які відповідно до цього Закону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обовязки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Указаний між сторонами договір про відкриття рахунків у цінних паперах № 7 від 02.12.2013 р. є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Доказів розірвання договору до матеріалів не надано.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та розділу 4 Договору відповідач повинен виконати взяті на себе зобов'язання щодо наданих позивачем послуг.

На підтвердження факту виникнення у відповідача обов'язку щодо оплати наданих послуг позивачем надано рахунки-фактури за період з 01.08.2017 року грудень 2018 року із зазначенням вартості щомісячної послуги за депозитарний облік цінних паперів у розмірі 4500,00 грн., разом з доказами направлення їх на адресу відповідача. Крім того, до матеріалів справи надано розрахунок суми заборгованості, згідно з яким вартість наданих послуг у розмірі 107400,00 грн. розрахована за період з грудня 2016 р. по листопад 2018 року, натомість у позовній заяві період заборгованості за який позивач просить стягнути борг визначено з 01.01.2017 року, а відтак, враховуючи відсутність у суду права виходити за межі позовних вимог, судом не враховується при судовому розрахунку суми боргу, вартість наданих послуг за грудень 2016 р.

Крім того, з наданого розрахунку судом встановлено наступне:

- за період з січня 2017 року по липень 2017 року позивачем вартість послуг розрахована у розмірі 3600,00 грн. на місяць;

- за період з серпня 2017 року по листопад 2018 року - у розмірі 4500,00 грн. на місяць;

- нараховані додаткові послуги в квітні 2017 р. у розмірі 4000,00 грн.;

- нараховані додаткові послуги в липні 2017 р. у розмірі 1200,00 грн.;

- нараховані додаткові послуги в грудні 2017 р. у розмірі 5000,00 грн.;

Із врахуванням вказаних нарахувань позивачем визначено вартість наданих послуг за період з 01.01.2017 по листопад 2018 р. у розмірі 103800,00 грн. Сплачено за вказаний період відповідачем 45110,00 грн.

Дослідивши матеріали справи з урахуванням вказаних позивачем обставини, суд визнає за можливе часткове задоволення позовних вимог.

Так, враховуючи узгодження сторонами у додатковій угоді від 01.11.2016 року розмір щомісячної вартість послуг депозитної установи у розмірі 3600,00 грн. (п. 4.1 договору) та з вирахуванням здійснених відповідачем проплат, суд визнає обґрунтованим заявлені позивачем вимоги за надані щомісячні послуги за період з 01.01.2017 по листопад 2018 р. у розмірі 37689,60 грн.

Натомість, збільшення розміру вартості щомісячної послуги за депозитарний облік цінних паперів до розміру 4500,00 грн., матеріалами справи не підтверджено, право позивача на здійснення такого нарахування у односторонньому порядку суду не доведено, доказів укладення відповідної додаткової угоди суду не надано. Також жодного доказу не надано на підтвердження надання відповідачу послуг нарахованих в квітні 2017 р. у розмірі 4000,00 грн., в липні 2017 р. у розмірі 1200,00 грн., в грудні 2017 р. у розмірі 5000,00 грн., а відтак суд визнає вимоги позивача в цій частині не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобовязання по сплаті за надані послуги за період з 01.01.2017 по листопад 2018 р. у розмірі 37689,60 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач не надав доказів виникнення у відповідача обов'язку щодо здійснення оплат за надані послуги за період з серпня 2017 р. у розмірі 4500,00 грн. (враховуючи, що додатковою угодою від 01.11.2016 р. сторонами узгоджено таку плату у розмірі 3600,00 грн.) та доказів надання додаткових послуг, які включені до розрахунку заборгованості (в квітні 2017 р. у розмірі 4000,00 грн., в липні 2017 р. у розмірі 1200,00 грн., в грудні 2017 р. у розмірі 5000,00 грн.), натомість відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості за період з 01.01.2017 по листопад 2018 р. або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 37689,60 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині суд відмовляє у задоволенні позов, як необґрунтованому.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи сплату позивачем судового збору у мінімальному розмірі визначеному законом, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 2, 11, 74, 129, 233, 236- 238, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж - 60" (61023, Харківська обл., місто Харків, вул. Сумська, будинок 130 Б; ідент. код 01414270) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансист" (61145, Харківська обл., місто Харків, вул.. Космічна, будинок 12 А; ідент. код 21187347) 37689,60 грн., заборгованості, а також 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Суддя ОСОБА_3