ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 Справа № 917/8/19

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01001, од

до Полтавської державної аграрної академії, 36000, вулиця Сковороди, 1/3, Полтава, Полтавська область, код 00493014, в особі ОСОБА_1 агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, вул. Небесної Сотні (Леніна) ,73, м.Хорол, Полтавська область

про стягнення 3 619,91 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії про стягнення 3 619,91 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 1603/14-ТЕ-24 від 30.12.2013.

Ухвалою від 08.01.2019р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, судове засідання у справі призначити на 05.02.2019р., викликати учасників справи у судове засідання, запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

04.02.2019 року від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання, в якому позивач просив суд замінити первісного відповідача ОСОБА_1 агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії на належного - Полтавська державна аграрна академія, 36000, вулиця Сковороди, 1/3, Полтава, Полтавська область, код 00493014, в особі ОСОБА_1 агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, вул. Небесної Сотні (Леніна) ,73, м.Хорол, Полтавська область.

Ухвалою від 05.02.2019р. суд постановив замінити первісного відповідача ОСОБА_1 агропромисловий коледж Полтавської державної аграрної академії на належного відповідача - Полтавську державну аграрну академію, 36000, вулиця Сковороди, 1/3, Полтава, Полтавська область, код 00493014, в особі ОСОБА_1 агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, вул. Небесної Сотні (Леніна) ,73, м.Хорол, Полтавська область; відкласти розгляд справи на 26.02.19, викликати учасників справи в судове засідання.

25.02.2019 року від Полтавської державної аграрної академії до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд залучити до участі у справі ОСОБА_1 агропромисловий коледж Полтавської державної аграрної академії у якості третьої особи.

Ухвалою від 26.02.2019р. суд постановив у задоволенні клопотання Полтавської державної аграрної академії про залучення до участі у справі ОСОБА_1 агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії у якості третьої особи відмовити, відкласти розгляд справи на 12.03.19, викликати учасників справи в судове засідання.

В судовому засіданні 12.03.19 представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач відзив на позов не надав. В судовому засіданні 12.03.19 представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог , посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, оскільки містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

30.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та ОСОБА_1 агропромисловим коледжем Полтавської державної аграрної академії (який є структурним підрозділом Полтавської державної аграрної академії) укладено договір № 1603/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу природного газу, продавець зобов'язувався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору купівлі-продажу природного газу, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість (п. 3.4 договору купівлі-продажу природного газу).

В п. 6.1 договору купівлі-продажу природного газу відповідач погодився здійснювати остаточний розрахунок за фактично переданий газ до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору, він зобов'язується сплати продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу).

В період з січня 2014 року по грудень 2014 року позивач поставив, а відповідач прийняв на підставі договору природний газ на загальну суму 119 404,27 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи Актами приймання-передачі природного газу, які підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств. Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості поставленого позивачем газу матеріали справи не містять (акти приймання-передачі природного газу в копіях залучені до матеріалів справи).

Позивач стверджує, що відповідач несвоєчасно виконував свої грошові зобов'язання, на підтвердження чого додав до матеріалів справи Виписку операцій за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2018 р.

У зв'язку з наведеними обставинами позивач нарахував відповідачеві2 000,08 грн. пені, 1 272,45 грн. інфляційних, 347,38 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Матеріали справи свідчать, що за договором у сторін виникли взаємні зобов'язання з постачання та оплати природного газу.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Сторони в договорі встановили, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору купівлі-продажу природного газу).

Як вбачається з наданих доказів, в період з січня 2014 року по грудень 2014 року позивач поставив, а відповідач прийняв на підставі договору купівлі-продажу природного газу газ, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу, які підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств. Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості поставленого позивачем газу матеріали справи не містять.

З огляду на положення вимог ст. 530 ЦК України та домовленості сторін, строк оплати спожитого відповідачем в період з січня 2014 року по грудень 2014 року газу станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі до суду настав.

Позивач стверджує, що відповідач виконував свої грошові зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу з порушенням, обумовлених сторонами в договорі строків.

Факт порушення відповідачем строків виконання своїх грошових зобов'язань не заперечується та не спростовується відповідачем, також підтверджується Випискою операцій за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано відповідачеві 347,38 грн. - 3% річних (96,45 грн. - 3% річних, нарахованих за зобов'язаннями січня 2014 року за період з 15.02.2014 р. по 03.04.2014 р., 67,04 грн. - 3% річних, нарахованих за зобов'язаннями лютого 2014 року за період з 15.03.2014 р. по 19.05.2014 р., 105,19 грн. - 3% річних, нарахованих за зобов'язаннями березня 2014 року за період з 15.04.2014 р. по 13.11.2014 р.,64,03 грн. - 3% річних, нарахованих за зобов'язаннями квітня 2014 року за період з 15.05.2014 р. по 15.12.2014 р., 14,67 грн. - 3% річних, нарахованих за зобов'язаннями жовтня 2014 року за період з 15.11.2014 р. по 15.12.2014 р.) та 1 272,45 грн. інфляційних втрат за період з березня 2014 р. по листопад 2014 р.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: Еліт 9.1.3").

В п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу відповідач погодився за порушення строків оплати спожитого природного газу сплачувати позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем нараховано відповідачеві 2 000,08 грн. пені

(417,93 грн. пені нараховано за зобов'язаннями січня 2014 року за період з 15.02.2014 р. по 03.04.2014 р., 335,83 грн. - пені нараховано за зобов'язаннями лютого 2014 року за період з 15.03.2014 р. по 19.05.2014 р., 662,83 грн. - пені нараховано за зобов'язаннями березня 2014 року за період з 15.04.2014 р. по 14.10.2014 р., 446,59 грн. - пені нараховано за зобов'язаннями квітня 2014 року за період з 15.05.2014 р. по 14.11.2014 р., 136,90 грн. -пені нараховано за зобов'язаннями жовтня 2014 року за період з 15.11.2014 р. по 15.12.2014 р.)

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення пені суд дійшов висновку, що він є правильним, заявлений розмір пені відповідає вимогам п. 6 ст. 232 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", вимоги про його стягнення є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню .

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. Посилання його представника у судовому засіданні на пропуск позивачем строку позовної давності відом відхиляються як необгрунтовані з огляду на зміст п.9.3. договору, яким сторони встановили строк позовної давності тривалістю у 5 років.

Враховуючи приписи ст.ст. 123, 129 ГПК України, судовий збір покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Полтавської державної аграрної академії, 36000, вулиця Сковороди, 1/3, Полтава, Полтавська область, код 00493014, в особі ОСОБА_1 агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, вул. Небесної Сотні (Леніна) ,73, м.Хорол, Полтавська область на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ вул. Б.Хмельницького, 6, 01001, ) 2000,08 грн. пені, 347,38 грн. 3% річних, 1 272,45 грн. інфляційних, 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.02.2019р.

Суддя Киричук О.А.