ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
(м. Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 16)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2019 Справа № 909/70/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі ОСОБА_1,

секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю:

прокурора Негрича Н.М.,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону вул. Чорновола,9, м. Івано-Франківськ, 76018, в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Державний концерн "Укроборонпром" Державний концерн "Укроборонпром", вул. Дегтярівська, буд.36, м.Київ,04119 в особі державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", вул. Хриплинська ,11,м. Івано-Франківськ,76002

до відповідача: Приватного підприємства "Металспецмонтаж" вул. С. Петлюри, буд. 15-Б, м. Івано-Франківськ,76005

про стягнення заборгованості в сумі 184 360 грн 73 к.

встановив, що заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Державний концерн "Укроборонпром" в особі державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного підприємства "Металспецмонтаж" про стягнення заборгованості в сумі 184 360 грн. 73 к.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач всупереч вимогам ГК України, ЦК України та умовам договору на відшкодування витрат за отримання комунальних послуг №В-9/17 від 28.08.2017, не відшкодував, зокрема земельний податок та оплату за дощову і талу воду, яка стікає до комунальної каналізації (дощові стоки). В підтвердження позовних вимог подав суду копію договору №В-9/17 від 28.08.2017 з додатком №1 до Договору, акти надання послуг №38 від 31.01.2018; №171 від 28.02.2018; №321, від 30.03.2018; №432 від 30.04 2018; №640 від 31.05.2018; №734 від 30.06.2018; №789 від 31.07.2018; №893 від 31.08.2018; №998 від 28.09.2018; №1104 від 31.10.2018 та №1220 від 30.11.2018, акти звірки взаєморозрахунків, лист ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", копії платіжних доручень №321 від 29.10.2018 та №241 від 10.09.2018.

21.01.2019 Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання суду на 20.02.2019.

28.02.2019 судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.03.2019.

Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином ухвалами суду направленими за його юридичною адресою, про що свідчать відмітки відділу документального забезпечення суду на зворотному боці ухвал та повідомлення про вручення поштового відправлення наявного в матеріалах справи.

Суд, враховуючи приписи ст.178 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухав прокурора та вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне:

28.08.2017 між Державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (надалі - Сторона 1) та приватним підприємством "Металспецмонтаж" (надалі - Сторона 2) укладено договір № В-9/17. Згідно умов зазначеного договору, Стороною 1 забезпечує можливість отримання Стороною 2 платних послуг, в тому числі пов'язаних з постачанням через інженерні мережі Сторони 1 отриманих від постачальних підприємств та організацій через інженерні мережі підприємства електроенергії, води та ін., необхідних для обслуговування та експлуатації приміщень, а також відшкодування земельного податку Стороні 1 до моменту оформлення в законному порядку прав на земельну ділянку за Стороною 2. Сторона 2 у встановлений строк та на передбачених цим Договором умовах, бере участь у витратах Сторони 1 на виконання робіт, у тому числі пов"язаних зі сплатою послуг передбачених Додатком 1 до цього Договору, який є невід"ємною його частиною.

Сума земельного податку передбаченого до відшкодування, згідно п.2.3. договору, становить 23 140,35 грн. за місяць користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.2.1 Договору, вартість відшкодування за договором визначається на підставі щомісячних рахунків, які виставляє Сторона 1 Стороні 2 на протязі дії Договору і які є його невід'ємною частиною.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Приписами п.1 ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні передбачено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи, зокрема, з актів надання послуг №38 від 31.01.2018; №171 від 28.02.2018; №321, від 30.03.2018; №432 від 30.04 2018; №640 від 31.05.2018; №734 від 30.06.2018; №789 від 31.07.2018; №893 від 31.08.2018; №998 від 28.09.2018; №1104 від 31.10.2018 та №1220 від 30.11.2018, акту звірки взаєморозрахунків, підписаних та скріплених печатками обох сторін, вбачається, що сума до відшкодування становила 276 922,14 грн. Однак, відповідач, як стверджує позивач, частково виконав свої зобов"язання на 92561,41 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №321 від 29.10.2018 та №241 від 10.09.2018.

Приписами ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене та те, що відповідач доводів позивача належними і допустимими доказами не спростував, доказів в підтвердження виконання зобов'язань в заявленій сумі не подав, вимога позивача про стягнення з відповідача 184 360,73 грн. є обґрунтованою.

Згідно ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з приватного підприємства "Металспецмонтаж" (вул. С. Петлюри, буд. 15-Б, м. Івано-Франківськ,76005, код 35277725) на користь державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (вул. Хриплинська, 11, м. Івано-Франківськ, 76002, ) - 184 360,73 (сто вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят гривень сімдесят три копійки) заборгованості та 2765,41 (дві тисячі сімсот шістдесят п'ять гривень сорок одну копійку) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І. М.

Повне рішення складено 13.03.2019