ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1766/18
Південно-Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю:

від ПАТ «Одеський припортовий завод» - адвокат ОСОБА_1, ордер серії КВ № 107183, від 01.03.2019;

від ТОВ «Всеукраїнська Енерго компанія» - адвокат ОСОБА_2, ордер серії КС № 509526 від 30.11.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод»

на рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2018

суддя Рога Н.В.

часта місце ухвалення: 16:00 год., м. Одеса

повний текст складено 20.12.2018

у справі № 916/1766/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія»

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод»

про внесення змін до договору.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія», звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про внесення змін до Договору № 20/СН-244 від 21.12.2017 на переробку давальницької сировини, укладеного між ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» та ПАТ «Одеський припортовий завод», виклавши його п.9.1 у наступній редакції: «Цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 6 місяців з моменту набрання чинності рішення суду про внесення змін до цього пункту Договору, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.»

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

21 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» (Замовник) та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» (Виконавець) було укладено Договір №20/СН-244 на переробку сировини (надалі Договір) , за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязується виконати відповідно до умов цього Договору роботи з переробки давальницької сировини на готову продукцію і відвантаження готової продукції на автомобільний, залізничний або морський транспорт Замовника, а Замовник зобовязується прийняти готову продукцію й оплатити роботи з переробки давальницької сировини. (п. 2.1. Договору).

Під час дії Договору №20/СН-244 на переробку сировини від 21 грудня 2017 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» від відповідача було отримано лист №1856 від 14.06.2018, у якому було зазначено, що відповідно до Договору №20/СН-244 на переробку сировини від 21 грудня 2017 року ПАТ «Одеський припортовий завод» з 30-31 січня 2018 року розпочало виробництво аміаку та карбаміду з давальницької сировини (природного газу). У вказаному листі також було зазначено, що у звязку з критичним завантаженням складу зберігання карбаміду ПАТ «Одеський припортовий завод» було вимушене в березні-квітні поточного року декілька разів припиняти та знову відновлювати виробництво карбаміду. Крім того, у листі вказувалось, що нестабільний тиск природного газу на вході заводу призводив до необхідності зміни навантаження агрегату з виробництва аміаку, а також, що 30 квітня 2018 року виробництво товарної продукції на ПАТ «Одеський припортовий завод» було повністю призупинено відповідно до повідомлення від 25.04.2018 №18-1083 про припинення подачі природного газу від ПАТ «Укртрансгаз».

Позивач зазначає, що, у вищезгаданому листі відповідачем було вказано, що незаплановані зупинки та часті зміни навантаження агрегатів з виробництва аміаку та карбаміду призвели до виникнення несправності обладнання, у звязку з чим виконуються ремонтні роботи, які , згідно з графіком ремонтно-відновлювальних робіт на вказаних виробництвах будуть закінчені в першій декаді серпня 2018 року.

З урахуванням таких обставин, позивач зазначає, що сторони Договору фактично не мали змоги виконати його умови протягом 6-ти місяців на які він був укладений, оскільки договір припинив свою дію 31 липня 2018 року, а відповідач повідомив, що відновлювальні роботи закінчаться тільки в серпня 2018 року.

Ґрунтуючи позовні вимоги позивач також посилається статтю 652 Цивільного кодексу України, якою встановлено підстави зміни договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Позивач зазначає, що при укладанні Договору сторони визначили строк його дії та обсяг давальницької сировини, що має бути перероблений та відвантажений на автомобільний, залізничний або морський транспорт. Отже, , сторони розраховували на конкретні обсяги поставки давальницької сировини та отримання з неї готової продукції, а також прибутку від її продажу. Однак, як зазначає позивач, у звязку з обставинами, які наведені ПАТ «Одеський припортовий завод» у листі №1856 від 14 червня 2018 року, сторони не змогли досягти тих цілей, які були зафіксовані Договором.

За таких обставин, позивач вважає, що є необхідність в продовженні строку дії договору шляхом внесення до нього змін в цій частині, з метою досягнення підприємницьких цілей для яких він укладався.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» задоволено повністю. Внесено зміни до Договору № 20/СН-244 на переробку давальницької сировини, укладеного 21.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Одеський припортовий завод», виклавши п.9.1 Договору у наступній редакції: «Цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 6 місяців з моменту набрання чинності рішення суду про внесення змін до цього пункту Договору, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.».

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що матеріалами справи підтверджені підстави для внесення відповідних змін щодо продовження строку дії укладеного між сторонами Договору за для своєчасного та в повному обсязі виконання з боку Виконавця прийнятих на себе договірних зобовязань щодо переробки давальницької сировини на готову продукцію та відвантаження відповідної продукції.

Крім того, судом зазначено, що наразі виконання умов укладеного Договору, без внесення відповідних змін до нього щодо строку дії, порушує майнові інтереси позивача, оскільки, при укладанні Договору, позивач не міг передбачити настання зазначених обставин, в момент укладення Договору позивач виходив з того, що обладнання на заводі буде працювати справно та без перебоїв, тиск природного газу на вході до заводу буде стабільним та місць на складі зберігання товарів буде достатньо.

Судом також враховано дотримання позивачем положень статті 652 Цивільного кодексу України, щодо зміни істотних обставин, якими сторони керувались при укладання Договору та приписів, що визначені статті 188 Господарського кодексу України, при заявлені відповідних вимог щодо внесення змін до договору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить суд, рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 у справі № 916/1766/18 скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

З прийнятим рішенням суду першої інстанції скаржник не погоджується, вважає, що оскаржене рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що задовольняючи позов в повному обсязі місцевий господарський суд брав до уваги лише докази, на які посилається Позивач, а саме: лист ПАТ «ОПЗ» № 1856 від 14.06.2018, який було надіслано на адресу ТОВ «ВЕК» та Пропозицію щодо зміни умов договору від 14.06.2-018 р., яку ТОВ «ВЕК» надіслало АТ «ОПЗ».

При цьому, як свідчить зміст листа № 1856 від 14.06.2018, його було підготовлено як відповідь на лист ТОВ «ВЕК» № 154/06-18/1 від 14.06.2018. Зокрема, відповідно до листа № 1856 від 14.06.2018 Апелянт повідомив Позивача, про те що з 30-31 січня 2018 року розпочато виробництво аміаку та карбаміду з давальницької сировини (природного газу).

У зв'язку з критичним завантаженням складу зберігання карбаміду ПАТ «ОПЗ» було вимушене в березні-квітні поточного року декілька разів припиняти та знову відновлювати виробництво карбаміду. Крім того, у листі вказувалось, що нестабільний тиск природного газу на вході заводу призводив до необхідності зміни навантаження агрегату з виробництва аміаку.

30 квітня 2018 року виробництво товарної продукції на ОСОБА_3 акціонерному товаристві «Одеський припортовий завод» було повністю призупинено відповідно до повідомлення від 25.04.2018 №18-1083 про припинення подачі природного газу від ПАТ «Укртрансгаз».

Незаплановані зупинки та часті зміни навантаження агрегатів з виробництва аміаку та карбаміду призвели до виникнення несправності обладнання, виконання ремонтних робіт, які згідно з графіком ремонтно-відновлювальних робіт на вказаних виробництвах, будуть закінчені в першій декаді серпня 2018 року.

На підставі даного листа суд дійшовши хибного висновку зазначивши в оскаржуваному рішенні, що саме ОСОБА_3 акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» не виконувались належним чином зобов'язання за укладеним Договором №20/СН-244 на переробку давальницької сировини від 21.12.2017.

При цьому, з не відомих для скаржника підстав, під час розгляду даної справи Господарським судом Одеської області взагалі не досліджувались:

1. лист ТОВ «ВЕК» № 154/06-18/1 від 14.06.2018, який було надіслано АТ «ОПЗ». Не дослідивши даний лист, Господарський суд Одеської області не встановив підставу та мотиви якими керувався ПАТ «Одеський припортовий завод» під час підготовки вказано листа;

2. підстава повної зупинки виробничих потужностей ПАТ «ОПЗ», яка виникла в наслідок невиконання Позивачем зобов'язань передбачених Договором транспортування природного газу та Договору на переробку давальницької сировини № 20/СН-244 від 21.12.2017 з усіма додатками до нього.

При цьому, не дослідивши всі вищезазначені докази та доводи відповідача, Господарський суд Одеської області дійшов хибного висновку, відповідно до якого зміна істотних обставин, а саме повна зупинка виробничих потужностей ПАТ «Одеський припортовий завод», виникла виключно з вини останнього.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

11.02.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить суд: залишити рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 у справі № 916/1766/18 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 у справі № 916/1766/18.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 призначено справу № 916/1766/18 до розгляду на 05.03.2019 о 12:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 у справі №916/1766/18 на 18 березня 2019 року об 11 год. 30 хв., у звязку з надходженням клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» про відкладення розгляду справи, у звязку з хворобою адвоката ОСОБА_2

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» адвоката ОСОБА_2 про відвід суддям: Філінюк І.Г., Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В. визнано зловживанням процесуальними правами та залишено без розгляду.

В судовому засіданні 18.03.2019 представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити останню.

Представник позивача в судовому засіданні 18.03.2019 надав пояснення в яких просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволенню апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Одеської області з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» (Замовник) та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» (Виконавець) виникли на підставі укладеного між ними 21 грудня 2017 року Договору №20/СН-244 на переробку давальницької сировини.

Відповідно до п. 2.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець зобовязується виконати відповідно до умов цього Договору роботи з переробки давальницької сировини на готову продукцію і відвантаження готової продукції на автомобільний, залізничний або морський транспорт Замовника, а Замовник зобовязується прийняти готову продукцію й оплатити роботи з переробки давальницької сировини. За домовленістю сторін готова продукція Замовника може бути відвантажена на експорт так і на внутрішній ринок України у відповідності до умов Додаткової угоди. (п. 2.2. Договору).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Отже, Договір №20/СН-244 на переробку давальницької сировини від 21.12.2017 є договором про надання послуг.

Умовами п. 3.1. Договору визначено, що плановий обсяг давальницької сировини, який Замовник передає Виконавцю, згідно з цим Договором, становить до 360 млн. куб. м. природного газу на умовах укладання додаткових угод на кожен місяць поставки як визначено в п. 3.2. цього Договору (надалі Додаткові угоди).

Пунктом 3.2. Договору закріплено, що всі витрати, повязані з транспортуванням і розподілом природного по магістральних і розподільчих газопроводах згідно тарифів встановлених НКРЕКП несе Замовник. У разі якщо витрати, повязані з транспортуванням і розподілом природного газу по магістральних і розподільчих газопроводах згідно тарифів встановлених НКРЕКП несе Виконавець, Замовник повністю компенсує всі витрати повязані з транспортуванням природного газу, на умовах передплати 80% запланованих витрат не пізніше 20 числа місяця, що передує місяцю поставки, 15% запланованих витрат не пізніше 15 числа місяця поставки, кінцевий розрахунок за компенсацію витрат проводиться не пізніше 3-х банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт за відповідний місяць. Інші умови, з урахуванням вказаного, визначаються сторонами у відповідній окремій додатковій угоді.

Умовами п. 3.3. Договору визначено, що плановий обсяг давальницької сировини, який Замовник передає Виконавцю у місяці поставки, та виробленої з неї у місяці поставки готової продукції визначається Додатковими угодами до цього Договору, які підписуються сторонами до початку місяця поставки (до 18-го числа місяця, що передує місяцю поставки, за винятком першого місяця).

Згідно до п. 4.1. Договору результатом виконаних робіт і наданих послуг за цим Договором є готова продукція, вироблена виключно на виробничих потужностях Виконавця, завантажена на транспортний засіб Замовника і прийнята Замовником. Право власності на готову продукцію належить Замовнику.

Умовами п. 4.4. Договору погоджено, що сторони щомісяця погоджують кількість і терміни виробництва готової продукції виходячи з обсягів давальницької сировини запланованої до поставки, що підлягає визначенню в додаткових угодах до цього Договору.

Відповідно до п. 9.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту підписання, і діє до 31 липня 2018 року (включно), а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.

14 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою «Газоторгова компанія», як Агентом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія», як Принципалом, укладено Агентський договір №2-18ГК/003 , за умовами якого Агент зобовязується за винагороду , протягом лютого 2018 року здійснювати за дорученням Принципала від свого імені та за рахунок Принципала юридичні і фактичні дії щодо постачання природного газу ОСОБА_3 акціонерному товариству «Одеський припортовий завод» в межах Договору №20/СН-244 на переробку давальницької сировини від 21.12.2017, укладеного між Принципалом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Одеський припортовий завод».

Відповідно до п. 2.4.2. Агентського договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» зобовязане виплатити Агенту винагороду в розміру 50 000 грн. в строк до 20.03.2018 шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок Агента або, за окремою домовленістю, шляхом передачі Продукції, асортимент, обсяг та вартість якої Сторонами буде узгоджено додатково.

Аналогічний агентський договір між позивачем та Товариством з обмеженою «Газоторгова компанія» було укладено 01.05.2018.

Так, 16.02.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду №5 до Договору №20/СН-244 від 21.12.2017 та 16.03.2018 було укладено Додаткову угоду №9 до Договору №20/СН-244 від 21.12.2017, даними угодами сторонами було погоджено кількість давальницької сировини, що планується до постачання у березні та квітні 2018 року. 18.04.2018 між сторонами укладено Додаткову угоду №17 до Договору на переробку давальницької сировини №20/СН-244 від 21.12.2017, якою погоджено кількість давальницької сировини, що планується до постачання у травні 2018 року до 57 млн. куб.м.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди, кількість Готової продукції, яка виробляється у травні 2018 року складає: до 5 735 тонн - товарного аміаку; до 71 300 тонн - товарного карбаміду.

Згідно з пунктом 6 Додаткової угоди, вартість послуг з переробки Давальницької сировини в Готову продукцію та відвантаження її у травні 2018 року складає 112 8865 525, 40 грн. (разом з ПДВ.), в тому числі: вартість переробки аміаку - 5744 405,40 грн. (з урахуванням ПДВ); вартість переробки в карбамід - 107 121 120,00 грн. (з урахуванням ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2018 ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» надіслало ПАТ «ОДЕСАГАЗ» та ТОВ «ВЕК» повідомлення про припинення подачі природного газу споживачам. Відповідно до змісту вищезазначеного повідомлення «У зв'язку з порушенням ТОВ «ВЕК» умов договору транспортування природного газу, недотримання вимог Кодексу газотранспортної системи щодо надання оператору газотранспортної системи фінансового забезпечення ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» о 7:00 26.04.2018р. припиняє транспортування природного газу ТОВ «ВЕК» в точці виходу з газотранспортної системи до якої підключена газорозподільна система ПАТ «ОДЕСАГАЗ».

27.04.2018 ПАТ «Одесагаз» на адресу ПАТ «Одеський припортовий завод» надійшло повідомлення №283-0 від 26.04.2018 про припинення (обмеження) і газопостачання.

Як зазначено в повідомленні, «Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 №1687 «Про затвердження Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення)» на підставі повідомлення про припинення подачі природного газу від ПАТ «Укртрансгаз» від 25.04.2018 №18-1083 пропонуємо у термін до 1 травня 2018 року самостійно відключити від газових мереж: газопостачання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання АТ «ОПЗ». У разі невиконання цієї вимоги розподіл природного газу Вашому підприємству буде припинено в примусовому порядку. З метою запобігання аваріям, травматизму, пошкодженню обладнання, негативному впливу на навколишнє природне середовище до настання зазначено в повідомленні строку припинення газопостачання Ви зобов'язані вжити необхідних заходів для підготовки газопостачання обладнання до такого припинення».

Внаслідок отримання ПАТ «Одеський припортовий завод» повідомлення від ПАТ «ОДЕСАГАЗ» про припинення (обмеження) газопостачання № 283-0 від 26.04.2018, листом № 1335 від 30.04.2018 ПАТ «Одеський припортовий завод» звернувся до Позивача з запитом про надання до 10-ї години 30.04.2018 інформації про намір ТОВ «ВЕК» щодо подачі номінації на постачання природного газу на ПАТ «ОПЗ».

Як зазначає ПАТ «Одеський припортовий завод» на 10-у годину 30.04.2018 зазначену інформацію від позивача не отримано.

Відповідно до п. 2 глави І Розділу XI Кодексу газотранспортних систем, номінація може бути надана не раніше ніж: за 60 діб до газової доби, до якої така номінація належить. При цьому перевірка відповідності фінансового забезпечення замовника послуг транспортування природного газу вимогам розділу VIII цього Кодексу окремо щодо кожної номінації на газову добу (О) здійснюється оператором газотранспортної системи під час перевірки номінації та у період часу, визначений пунктом 1 цієї глави, протягом газової доби (й-1).

Згідно з п. З глави І Розділу ХІ Кодексу газотранспортних систем, у випадку якщо замовник послуг транспортування природного газу не надасть оператору газотранспортної системи номінацію згідно з положеннями пункту 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу.

З вищезазначеного випливає, що ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» було порушило зобов'язання перед ПАТ «Укртрансгаз», які полягають в недостатності фінансового забезпечення у замовника послуг транспортування, невиконання умов договору транспортування природного газу та перед відповідачем - ПАТ «Одеський припортовий завод» які полягають в ненаданні у встановлений строк інформації про намір ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» щодо подачі номінації на постачання природного газу на АТ «ОПЗ».

У зв'язку з цим, колегією суддів встановлено, що станом на 31.05.2018 ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені Додатковою угодою № 17 від 18.04.2018.

Крім того, як за значено вище, відповідно до п. 3.3. Договору визначено, що плановий обсяг давальницької сировини, який Замовник передає Виконавцю у місяці поставки, та виробленої з неї у місяці поставки готової продукції визначається Додатковими угодами до цього Договору, які підписуються сторонами до початку місяця поставки (до 18-го числа місяця, що передує місяцю поставки, за винятком першого місяця).

Колегіє суддів встановлено, що станом на 18.05.2018 між ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» та ПАТ «Одеський припортовий завод» не було підписано Додаткову угоду, якою б сторони узгодили плановий обсяг Давальницької сировини у червні 2018 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається (Том 1, а.с. 74-75), що Публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» про стягнення заборгованості у розмірі 24 048 853, 51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 20/СН-244 на переробку давальницької сировини від 21.12.2017.

Колегія суддів приймає доводи апеляційної скарги ПАТ «Одеський припортовий завод» та з урахуванням норм Цивільного кодексу України, зазначає наступне.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статтей 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч. 2 ст. 652 ЦК України).

Частиною 4 ст. 652 ЦК України визначено, що зміна договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. ч. 1, 3 ст. 653 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Проте в даному випадку, в істотній зміні обставин спірних правовідносинах відсутня така з чотирьох умов як - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевим господарським судом лише надано оцінку фактам викладеним відповідачем у листі №1856 від 14.06.2018, проте без надання правового аналізу іншим обставинам, а саме підстави повної зупинки виробничих потужностей ПАТ «Одеський припортовий завод», яка виникла в наслідок невиконання саме позивачем зобов'язань передбачених Договором транспортування природного газу та Договору на переробку давальницької сировини № 20/СН-244 від 21.12.2017 з усіма додатками до нього.

Колегією суддів встановлено, що помилково не досліджено місцевим господарським судом що зупинка постачання Давальницької сировини виникла у зв'язку з тим, що ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» було порушено зобов'язання перед: ПАТ «Укртрансгаз», які полягають в недостатності фінансового забезпечення у замовника послуг транспортування, невиконання умов договору транспортування природного газу.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази згідно з вимогами статті 86 ГПК України, врахувавши те, що позивачем відповідно до вимог статті 74 ГПК України не було доведено необхідних умов для зміни договору в цьому випадку, колегією суддів не встановлено, та в свою чергу ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія не доведено наявності одночасно всіх чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, які б могли стати підставою для внесення змін до договору за рішенням суду на вимогу однієї сторони.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 прийнято з порушенням норм матеріального права, щодо задоволення позовних вимог, у звязку з чим останнє підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пунктів «б», «в» ч. 4 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» з їх відшкодуванням ОСОБА_3 акціонерному товариству «Одеський припортовий завод» на підставі ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 275, 276-277, 281- 283 Господарського процесуального кодексу України, Південно-Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» - задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 у справі № 916/1766/18 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» про внесення змін до договору - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська Енерго Компанія» на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» 2643,00 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів сторін.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.03.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко