ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1770/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В.,Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

боржник (відповідач) - Державне підприємство "Златодар"

розпорядник майна - арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович - особисто,

заявник (позивач) - Селянське фермерське господарство "Настасія"

представник позивача - Гурін Р.А., довіреність № 2 від 02.10.2018,

за участі Генеральної прокуратури України - Збарих С.М., посвідчення № 028728 від 05.09.2014,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

заступника прокурора м. Києва

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 07.12.2017

у складі судді: Боровика С.С.

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 29.11.2018

у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Отрюха Б.В.

Пономаренка Є.Ю.

за позовом Селянського фермерського господарства "Настасія"

до Державного підприємства "Златодар"

про зобов'язання повернути майно

у справі за заявою Державного підприємства "Златодар"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.12.2015 порушено провадження у справі № 925/1770/15 про банкрутство Державного підприємства "Златодар" (далі - ДП "Златодар"), призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

2. У червні 2017 Селянське фермерське господарство "Настасія" (далі - СФГ "Настасія") звернулося до Господарського суду Черкаської області у межах справи про банкрутство № 925/1770/15 з позовною заявою від 19.06.2017 вих. № 22 про зобов'язання ДП "Златодар" виконати п. 1.2 договору про припинення зобов'язання зарахуванням від 08.09.2015, а саме: повернути СФГ "Настасія" кукурудзи 3-го класу у розмірі 365, 193 тон.

3. В подальшому, 02.10.2017 позивач СФГ "Настасія" подав до суду першої інстанції клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого просив зобов'язати ДП "Златодар" повернути СФГ "Настасія" кукурудзи 3-го класу у розмірі 365, 193 тон.

4. В обґрунтування позовних вимог СФГ "Настасія" посилалося на невиконання відповідачем ДП "Златодар" зобов'язань по договору від 08.09.2015 про припинення зобов'язання зарахуванням, а саме неповернення майна (365,193 тон кукурудзи 3-го класу) СФГ "Настасія" в натурі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 у справі № 925/1770/15 позовну заяву СФГ "Настасія" задоволено повністю; зобов'язано ДП "Златодар" повернути СФГ "Настасія" зерно кукурудзи 3-го класу у розмірі 365,193 тон. Стягнуто з ДП "Златодар" на користь СФГ "Настасія" 1 600 грн. судового збору.

6. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент звернення СФГ "Настасія" до суду, зобов'язання відповідач не виконав, майно в розмірі 365,193 тон кукурудзи 3-го класу СФГ "Настасія" не передав. При цьому, суд визнав доведеними належними доказами порушення прав позивача СФГ "Настасія".

7. Під час розгляду справи, господарським судом першої інстанції було встановлено:

7.1. 15.10.2012 між СФГ "Настасія" (поклажодавець) та ДП "Златодар" (зерновий склад) було укладено договір складського зберігання кукурудзи №64/4, за умовами пункту 1.2 якого зерновий склад зобов'язався виконати послуги по прийманню, сушці, доробці (вторинній очистці) від домішки і доведенню якісних показників по ДСТУ 4525:2006 Кукурудза технічні умови, а також здійснити послуги по лабораторним дослідженням, відвантаженню кукурудзи, документальному оформленню переходу прав власності на кукурудзу від поклажодавця до третіх осіб.

7.2. У зв'язку із невиконанням зобов'язань по договору позивач звернувся із позовом до Господарського суду Черкаської області про зобов'язання відповідача виконати умови договору: відвантажити поклажодавцю належну йому кукурудзу.

7.3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.10.2013 у справі № 925/1536/13 було зобов'язано ДП "Златодар" виконати умови договору складського зберігання кукурудзи за №64/4 від 15.10.2012 та відвантажити на користь СФГ "Настасія" кукурудзу в кількості 449,394 тон.

7.4. Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2013 у справі № 925/1536/13 набрало законної сили 17.02.2014.

7.5 08.09.2015 між ДП "Златодар" (зерновий склад) і СФГ "Настасія" (поклажодавець) було підписано договір про припинення зобов'язання зарахуванням, за умовами якого сторони підтверджують, що на момент укладання цього Договору вони мають зустрічні невиконанні зобов'язання, строк виконання яких настав а саме: Сторона-1 зобов'язана повернути Стороні-2 кукурудзу 3 класу, в кількості 449,394 тон, відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2013 у справі № 925/1536/13; сторона-2 зобов'язана повернути Стороні-1 грошові кошти (згідно до зазначених у договорі наданих послуг за поставлений товар) в розмірі 218 543,10 грн., що за погодженням Сторін є еквівалентом 84,201 тон, кукурудзи 3 класу.

7.6. Згідно з пункту 1.2. договору сторони дійшли згоди про зарахування даних зустрічних зобов'язань та припинення зобов'язання, внаслідок чого зобов'язання Сторони-2 перед Стороною-1 припиняються в повному обсязі, а зобов'язання Сторони-1 перед Стороною-2 зменшується на рівноцінну кількість майна та становлять 365,193 тон кукурудзи 3 класу, що підлягають поверненню Стороні-2.

7.7. 25.04.2017 СФГ "Настасія" звернулася з вимогою до ДП "Златодар" про виконання пункту 1.2 договору, а саме повернення майна (365,193 тон кукурудзи 3-го класу) СФГ "Настасія" в натурі.

7.8. 27.04.2017 ДП "Златодар" листом №244 надав відповідь, що відносно нього порушено справу про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядженням майном боржника; а також накладено арешт на все майно боржника та кошти на його рахунках.

7.9. На момент звернення СФГ "Настасія" до суду зобов'язання ДП "Златодар" не виконав, майно в розмірі 365,193 тон кукурудзи 3-го класу СФГ "Настасія» не передав.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

8. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі № 925/1770/15 клопотання ДП "Златодар" про припинення провадження у справі за позовом СФГ "Настасія" та апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задоволено частково. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 у справі № 925/1770/15 скасовано, а провадження у справі № 925/1770/15 - закрито. Матеріали справи № 925/1770/15 повернуто до Господарського суду Черкаської області.

9. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що наявність рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2013 у справі № 925/1536/13 та договору від 08.09.2015 про припинення зобов'язання зарахуванням можуть слугувати лише підставою для визнання позивача кредитором, а не підставою для винесення оскаржуваного рішення. Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на те, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

10. Постановою Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 925/1536/13 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 скасовано, а справу № 925/1770/15 передано на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

11. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив про хибність тверджень апеляційного суду щодо неможливості розгляду судом першої інстанції позовних вимог СФГ "Настасія" в межах справи про банкрутство, а також про передчасність висновку щодо необхідності закриття провадження у справі № 925/1770/15, оскільки судом не надано правової оцінки суб'єктному складу учасників даного спору та зобов'язанням, які виникли між ними, не вказано чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, та не досліджено чи поширюються вказані правові норми на відносини, які склалися між сторонами.

12. За результатами нового апеляційного розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15 апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 у справі № 925/1770/15 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 у справі № 925/1770/15 залишено без змін.

13. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо можливості розгляду такого позову в межах справи про банкрутство ДП "Златодар", вказавши при цьому, що СФГ "Настасія" має майнові вимоги до боржника, які виникли до порушення справи про банкрутство ДП "Златодар", і може або вимагати від боржника виконання зобов'язання в натурі, або звернутися в справу про банкрутство в якості конкурсного кредитора, трансформувавши свої майнові вимоги в грошові. В даному випадку, СФГ "Настасія" обрало такий спосіб захисту свого права, як звернення до суду з позовною вимогою про повернення майна в натурі (зерна кукурудзи, переданого на зберігання), що відповідає цивільному законодавству України.

14. Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав на доведеність належними доказами порушення прав позивача відповідачем внаслідок невиконання останнім обов'язку з повернення належного позивачу майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15 заступник прокурора м. Києва звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15. Прийняти нове рішення у справі № 925/1770/15, яким у задоволенні позовних вимог СФГ "Настасія" відмовити повністю. Судові витрати покласти на відповідача, стягнувши їх на користь прокурора м. Києва.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

16. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/1770/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 17.01.2019.

17. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Білоуса В.В., судді - Катеринчук Л.Й. від 28.01.2019 прийнято справу № 925/1770/15 Господарського суду Черкаської області до провадження. Відкрито касаційне провадження у справі № 925/1770/15 Господарського суду Черкаської області за касаційною скаргою заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги заступника прокурора м. Києва відбудеться 05.03.2019. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 19.02.2019. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

18. У зв'язку з відпусткою судді Катеринчук Л.Й., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/1770/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2018.

19. 21.02.2019 до Верховного Суду надійшов відзив СФГ "Настасія" на касаційну скаргу заступника прокурора м. Києва, в якому вказує на її необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15 - без змін.

20. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Білоуса В.В., судді - Пєскова В.Г. від 04.03.2019 прийнято справу № 925/1770/15 Господарського суду Черкаської області за касаційною скаргою Заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 до провадження. Ухвалено розглянути касаційну скаргу Заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15 у судовому засіданні 05.03.2019.

21. В судове засідання 05.03.2019 з'явилися представники СФГ "Настасія", розпорядник майна ДП "Златодар" арбітражний керуючий Новосельцев В.П. та прокурор Генеральної прокуратури України, які надали пояснення у справі.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (заступника прокурора м. Києва)

22. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема ст. ст. 4, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також вказує на невідповідність висновків судів доказам, наявним в матеріалах справи.

23. Скаржник зазначає про те, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки змісту договору про припинення зобов'язання зарахуванням від 08.09.2015, а саме не враховано, що зобов'язання підприємства перед господарством не припинилися, а лише зменшилися до 365,193 тон. Судами попередніх інстанцій не враховано, що права та інтереси позивача вже захищені судом у справі № 925/1536/13, де зобов'язано ДП "Златодар" повернути СФГ "Настасія" 449,394 тон кукурудзи 3 класу, як виконання зобов'язання за договором складського зберігання кукурудзи за №64/4 від 15.10.2012.

Доводи позивача (СФГ "Настасія")

24. Позивач у відзиві доводить про відсутність підстав для скасування оскаржених рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції. Зокрема, вказує на те, що доводи скаржника про відсутність порушення прав та інтересів СФГ "Настасія", спростовуються тим, що предметом позову у справі № 925/1536/13 є зобов'язання відповідача виконати умови договору складського зберігання кукурудзи за №64/4 від 15.10.2012 та відвантажити на користь позивача кукурудзу у кількості 449,394 тон, а предметом позову у даній справі є зобов'язання відповідача повернути позивачу зерно кукурудзи 3-го класу у розмірі 365, 193 тон. за договором про припинення зобов'язання зарахуванням від 08.09.2015.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

26. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013) (далі - Закон про банкрутство), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В ч. 2 ст. 16 ЦК України наведені можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. При цьому, передбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до положень ст. 1 Закону про банкрутство, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частинами 1, 2, 6, 8 ст. 23 Закону про передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначається у національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника. Майнові вимоги кредиторів мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами нового апеляційного розгляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що СФГ "Настасія" має майнові вимоги до боржника, які виникли до порушення справи про банкрутство ДП "Златодар".

Кредитор з такими вимогами має право вибору: або вимагати від боржника виконання зобов'язання в натурі, або звернутися в справу про банкрутство в якості конкурсного кредитора, трансформувавши свої майнові вимоги в грошові.

В даному випадку, СФГ "Настасія" обрало такий спосіб захисту свого права, як звернення до суду з позовною вимогою про повернення майна в натурі (зерна кукурудзи, переданого на зберігання).

При цьому, оскільки ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.12.2015 порушено провадження у справі №925/1770/15 про банкрутство ДП "Златодар", суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку щодо розгляду такого позову в межах справи про банкрутство ДП "Златодар".

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 25.04.2017 СФГ "Настасія" звернулася з вимогою № 1 до ДП "Златодар" про виконання пункту 1.2 договору про припинення зобов'язання зарахуванням, а саме повернення майна (365,193 тон кукурудзи 3-го класу) СФГ "Настасія" в натурі.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.04.2017 ДП "Златодар" листом №244 надано відповідь про відхилення вимоги СФГ "Настасія" з підстав порушення відносно ДП "Златодар" справи про банкрутство, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, введення процедури розпорядженням майном боржника, а також накладення арешту на все майно боржника та кошти на його рахунках, відтак майновий стан державного підприємства перешкоджає задоволенню вимоги СФГ "Настасія".

Правовідносини між власниками зерна та суб'єктами зберігання зерна регулюються нормами глави 66 ЦК України, Законом України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

При цьому, в процедурі банкрутства господарюючого суб'єкта, який є зерновим складом, тобто власником зерносховища, яке надає фізичним та юридичним особам послуги по зберіганню зерна з видачею складських документів на зерно, і учасником (тимчасовим учасником) Гарантійного фонду виконання зобов'язань за складськими документами на зерно, діє спеціальне правило в частині включення в ліквідаційну масу зерна, яке знаходиться у нього на зберіганні.

Так, відповідно до ч. 8 ст. 42 Закону про банкрутство майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Згідно з ч. 10 ст. 42 Закону про банкрутство зерно, що зберігається на зерновому складі, включається до складу його майна лише після повного повернення зерна поклажодавцям за всіма складськими документами на зерно, виданими таким суб'єктом господарювання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст. ст. 525, 526 ЦК України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Встановивши, що станом на квітень 2017 року свої зобов'язання відповідач ДП "Златодар" не виконав, майно в розмірі 365,193 тон кукурудзи 3-го класу позивачу не передав, суди попередніх інстанцій дійшли правомірних висновків про необхідність задоволення позовних вимог СФГ "Настасія".

27. Щодо суті касаційної скарги

Доводи заявника касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

28. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003 (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006 (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги заступника прокурора м. Києва та залишення рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15 без змін.

29. Судові витрати

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 925/1770/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.Г. Пєсков