УХВАЛА

18.03.2019Справа №910/1412/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент»

(69034, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, буд.29-А, )

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

(04050, м.Київ, вул.Мельникова, буд.31, )

про зобов'язання вчинити дії,-

Суддя Блажівська О.Є.

представники сторін не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» 6 лютого 2019 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про зміну Договору поставки №1195/ДМТЗ-17 від 25.10.2017, шляхом визнання укладеною Додаткової угоди до Договору в редакції, викладеній Товариством з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у сім днів з дня вручення цієї ухвали.

18.02.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1412/19, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.03.2019.

26.02.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, а у випадку якщо суд вважає, що участь позивача є необхідною - постановити ухвалу про участь позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

12.03.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Київенерго» надійшов відзив на позовну заяву.

04.03.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд розглянувши вказану заяву, дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

За приписами ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов'язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч.5 ст.197 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом.

Відповідно до ч.7 ст.197 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п'ять днів до відповідного судового засідання.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає господарську справу.

При цьому, виключний перелік випадків, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, законом не визначений, в зв'язку з чим необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень учасників справи, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов'язковою.

Призначення судового засідання у режимі відеоконференції має здійснюватись у виключних випадках, коли за об'єктивних причин учасник судового процесу позбавлений можливості приймати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Однак, заявником у клопотанні про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження об'єктивних причин неможливості забезпечити явку представників.

Разом з тим, суд вказує, що відповідно з ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні права та обов'язки сторін та учасників справи визначені у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, крім права учасника справи брати участь у судовому засіданні, передбачені і інші процесуальні права, якими користуються сторони судового процесу, зокрема: право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках тощо.

Тобто, право на суд, яке гарантується, зокрема, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, забезпечується не виключно можливістю особистої участі у судовому засіданні, але й можливістю подавати до суду докази та письмові пояснення.

Крім того, як зазначено у Пленумі Вищого господарського суду України в пункті 3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні представника. Неможливість заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип пропорційності у господарському процесі, який полягає в тому, що суд в межах, встановлених цим Кодексом, визначає порядок здійснення провадження у справі, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Враховуючи наведене, керуючись принципом пропорційності, суд дійшов висновку, що заявником не було доведено наявності виключних обставин, за яких доцільним є участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Водночас, відповідно до п.17.6 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в межах приміщення суду здійснюється за допомогою технічних засобів, що функціонують у судах на день набрання чинності цією редакцією Кодексу, за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Судом також враховано технічну неможливість у Господарського суду міста Києва на проведення судового засідання, призначеного на 20.03.2019, в режимі відеоконференції, оскільки на даний час в суді наявні лише два зали судового засідання, обладнані технічними засобами для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зі щільним графіком проведення судових засідань, оскільки ухвали про проведення судових засідань в режимі відеоконференції надходять з усіх регіонів України.

За таких обставин, враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що суддя Господарського суду міста Києва Блажівська О.Є. в період з 05.03.2019-15.03.2019 перебувала у відпустці, питання про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» про розгляд справи в режимі відеоконференції вирішувалось 18.03.2019.

Керуючись ст.43, 197, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» про розгляд справи в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є.Блажівська