ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/979/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

ОСОБА_1

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 29 листопада 2018 року (повний текст складений 10.12.2018р.) та

додаткове рішення від 21 грудня 2018 року (повний текст складений 22.12.2018р.)

по справі № 915/979/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД

до відповідача ОСОБА_2 підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради

про стягнення 159723,2 грн.

за зустрічним позовом ОСОБА_2 підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД

про визнання договору №15-25 від 15.04.2015 недійсним, -

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_3

час та місце винесення рішення: 29.11.2018р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області

час та місце винесення додаткового рішення: 21.12.2018р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради про стягнення 159723,2 грн.

01.10.2018р. Комунальне підприємство «Миколаївська обласна друкарня» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати договір №15-25 від 15.04.2015р., укладений між ОСОБА_2 підприємством «Миколаївська обласна друкарня» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Візаві ЛТД» недійсним.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018р. по справі №915/979/18 (суддя Семенчук Н.О.) частково задоволено первісний позов, стягнуто з ОСОБА_2 підприємства «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Візаві ЛТД» основної заборгованості у сумі 130000,00 грн., 3956,37 грн. інфляційних, 2101,61 грн. у якості 3% річних, 23,665,20 грн. пені та 2395,85 грн. судового збору, у решті первісних позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2018р. по справі №915/979/18 (суддя Семенчук Н.О.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД про розподіл судових витрат задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської обласної ради звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач за первісним позовом просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018р. по справі №915/979/18, відмовити у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Візаві ЛТД» та задовольнити зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 підприємства «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської обласної ради.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач за первісним позовом просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2018р. по справі №915/979/18.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2019р. рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018р. по справі №915/979/18 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2018р. по справі №915/979/18 залишено без змін, апеляційні скарги ОСОБА_2 підприємства «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської обласної ради без задоволення.

13.03.2019р. у судовому засіданні від Товариства з обмеженою відповідальністю «Візаві ЛТД» надійшла заява про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що заява про розподіл судових витрат надана представником ТОВ «Візаві ЛТД» до винесення постанови, колегія суддів зазначає про дотримання строків подання вказаної заяви, встановлених ч.8 ст. 129 ГПК України.

За положеннями ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім того, п.2 ч. 2 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 ГПК Кодексу, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За положеннями ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з договору про надання правничої (правової) допомоги №2 від 06.08.2018р. (далі Договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД (далі клієнт) та адвокатом ОСОБА_4 (далі адвокат), клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобовязання надавати правничу допомогу в обємі та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 Договору).

За положеннями п.1.2 Договору адвокат приймає на себе зобовязання підготувати позовні матеріали (в тому числі позовну заяву), інші процесуальні документи, до господарського суду Миколаївської області до ОСОБА_2 підприємства «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської обласної ради про стягнення суми та, за необхідності, здійснити представництво інтересів клієнта у такій господарській справі.

Згідно з п.2.2 Договору адвокат зобовязується: захищати інтереси клієнта у відповідності із предметом договору та чинним законодавством України; надавати всі необхідні юридичні послуги, які повязані з предметом цього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору за надані послуги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі згідно розрахунку вартості наданих послуг (виконаних робіт) адвокатом. Оплата здійснюється в безготівковій формі після підписання цього договору. По факту надання послуг сторонами підписується акт про виконання умов договору (п.3. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД видало ОСОБА_4 довіреність №б/н від 14.01.2019, на підставі якої здійснювалось представництво позивача у справі 915/979/18 в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Акту про надання послуг, виконання робіт б/н від 13.03.2019р. вартість надання правової допомоги в межах дії договору погоджена сторонами та складає 2200,00 грн.

Платіжними дорученнями №59 від 01.02.2019р. та №102 від 11.03.2019р. підтверджується перерахунок клієнтом на поточний рахунок адвоката 2200,00 грн. на виконання умов договору про надання правничої (правової) допомоги №2 від 06.08.2018р.

Відповідно до п.6.5 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Колегія суддів зазначає, що позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, а саме: про надання правничої (правової) допомоги №2 від 06.08.2018р., про надання послуг, виконання робіт б/н від 13.03.2019р., платіжні доручення №59 від 01.02.2019р. та №102 від 11.03.2019р. про сплату 2200,00 грн., а також розрахунок вартості наданих послуг, виконаних робіт.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що судові витрати, з урахуванням положень ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради (вул. Георгія Гонгадзе,3, м.Миколаїв, 54029, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД» (вул. Шкільна, 5-А, с. Бобриця, Києво-Святошинський район, Київська обл., 08142, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.