ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" березня 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/619/19

Господарський суд Одеської області у складі судді – Петрова В.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Шаболат” (вх. 2-1086/19 від 11.03.2019 р.) про забезпечення позову у справі № 916/619/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Шаболат” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Білгород-Дністровський елеватор” про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження та користування майном, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Шаболат” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Білгород-Дністровський елеватор” про зобов’язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права розпорядження та користування майном шляхом утримання від вчинення будь-яких дій, що перешкоджатимуть позивачу у здійсненні вантажно-розвантажувальних робіт, вивозу з території елеватора, розташованого за адресою: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, 16, соняшник врожаю 2018 року насипом у кількості 304,54 тон. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно договору складського зберігання зерна № 14/С/18 від 14.06.2018 р. позивачем у період з 31 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року на елеватор було поставлено на зберігання соняшник у кількості 304,54 тон, однак відповідач в порушення п. п. 3.1, 5.1 вказаного договору ігнорує вимоги позивача про відвантаження на автотранспорт переданий на зберігання соняшник у вказаній кількості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.03.2019 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Шаболат” прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/619/19 за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання з викликом учасників справи призначено на 04.04.2019 р.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Шаболат” було подано до господарського суду заяву про забезпечення позову, згідно якої заявник просить суд накласти арешт на майно, а саме: насіння соняшнику в кількості 304,54 т, що належить ТОВ “Агрофірма “Шаболат”, та яке знаходиться на зберіганні у ТОВ “Білгород-Дністровський елеватор”.

В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову позивач вказує, що ТОВ “Агрофірма “Шаболат” згідно укладеного з ТОВ “Білгород-Дністровський елеватор” договору складського зберігання зерна № 14/С/18 від 14.06.2018 р. в період з 31.08.2018 р. по 30.11.2018 р. було поставлено на елеватор на зберігання соняшник у кількості 304,54 тон. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору складського зберігання № 14/С/18 від 14.06.2018 р. поклажодавець зобов’язаний передати зерновому складу плоди зернових, зернобобових та олійних культур (далі - зерно), а зерновий склад зобов’язаний прийняти таке зерно для зберігання, а також зобов’язаний на визначених умовах договору і в установлений строк повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач. Зерновий склад надає поклажодавцю послуги по доведенню якості зерна до вимог, обумовлених договором, і послуги зі зберігання зерна, та виконує роботи для уникнення псування і втрати якості.

Так, заявник вказує, що на виконання умов вказаного договору зберігання ТОВ “Агрофірма “Шаболат” передало, а Зерновий склад прийняв на зберігання зерно, зокрема, станом на 07.03.2019 р. на відповідальному зберіганні у ТОВ “Білгород-Дністровський елеватор” знаходиться наступне зерно, яке належить ТОВ “Агрофірма “Шаболат”: насіння соняшнику в кількості 304,54 т.

При цьому в п. 3.1. договору зберігання передбачено обов’язок Зернового складу забезпечувати доступ поклажодавця до зерна для проведення його огляду протягом усього строку його зберігання. Однак, як стверджує ТОВ “Агрофірма “Шаболат”, в порушення умов договору зберігання 11.02.2019 р. працівники (охорона) Зернового складу без пояснення будь-яких причин відмовилися допустити на територію Зернового складу представника ТОВ “Агрофірма “Шаболат”, про що було сповіщено Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області, що підтверджується витягом та листом від слідчого відділу Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. Поряд з цим заявник наголошує, що охорона Зернового складу відмовляється приймати заявки ТОВ “Агрофірма “Шаболат” на відпуск (відвантаження) зерна з метою його повернення зі зберігання.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач в обґрунтування необхідності вжиття запропонованого заходу до забезпечення позову посилається на недопуск працівниками (охороною) відповідача без пояснень будь-яких причин на територію ТОВ “Білгород-Дністровський елеватор” представників ТОВ “Агрофірма “Шаболат”. При цьому заявник вказує, що про вказаний недопуск було сповіщено Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області, що підтверджується витягом та листом від слідчого відділу Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. Також позивач зазначає, що охорона Зернового складу відмовляється приймати заявки ТОВ “Агрофірма “Шаболат” на відпуск (відвантаження) зерна з метою його повернення зі зберігання.

Між тим жодних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин щодо звернення позивача до відповідача з вимогами про повернення зі зберігання соняшнику позивач не надав. До позову додано копію листа позивача від 22.02.2019 р. на адресу відповідача, однак докази направлення вказаного листа відповідача або отримання його відповідачем відсутні. Більш того, заявником не надано жодного належного та допустимого доказу, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, направлених на передачу третім особам поставленого позивачем на зберігання соняшнику у кількості 304,54 тон.

Поряд з цим суд зазначає, що визначений позивачем в заяві спосіб забезпечення позову не співвідноситься із заявленими позовними вимогами про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження та користування майном шляхом утримання від вчинення будь-яких дій, що перешкоджатимуть позивачу у здійсненні вантажно-розвантажувальних робіт, вивозу з території елеватора соняшника. Так, позивачем не доведено, яким чином невжиття запропонованих ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про усунення перешкод у разі задоволення позову.

Відтак, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, господарський суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Шаболат” про забезпечення позову необґрунтованою, у зв’язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Шаболат” про забезпечення позову у справі № 916/619/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Петров