ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Справа№ 910/12556/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Ляшенко А.В. довіреність № ордер серія КВ № 303274 від 15.03.19

від відповідача - Стеченко Я.В. довіреність № б/н від 26.02.19

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фінн 9"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.02.2019

у справі № 910/12556/18 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Приватного підприємства "Фінн 9"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком"

про стягнення 703 170, 10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 у справі № 910/12556/18 позов Приватного підприємства "Фінн 9" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" про стягнення 703170,10 грн. залишено без розгляду.

Ухвала Господарського суду міста Києва ґрунтується на тому, що:

- підписавши договір, в якому міститься третейське застереження, позивач фактично погодився з передбаченим у ньому порядком вирішення спорів, що виникають за договором;

- оскільки предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з ТОВ "Фудком" заборгованості за договором, даний спір, відповідно до ст.6 Закону України «Про третейські суди» підвідомчий третейському суду та може бути розглянутий останнім;

- передбачене п.10.2 договору третейське застереження відповідає вимогам діючого законодавства;

- обставини недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання угоди позивача та відповідача про передачу даного спору на вирішення третейського суду не встановлено.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва у справі № 910/12556/18 від 07.02.2019 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- договір розірвано на підставі письмової заяви позивача, а тому зобов'язання за вказаним договором щодо розгляду справи третейським судом припинились;

- позивач подав спростування про функціонування третейського суду, а саме: судді третейського суду не є незалежними, а є пов'язаними з ТОВ «Фудком» особами і не мають права на вирішення спору; у суддів третейського суду закінчились повноваження на вирішення спору і відсутнє підтвердження їх продовження;

- про те що третейське застереження не може бути виконане підтверджувала заява свідка (колишнього представника - юриста ТОВ «Фудком»), в якій зазначалось, що суд не функціонує належним чином;

- за п'ять місяців судового розгляду була надіслано 8 звернень до третейського суду про надання Положення, Регламенту, списків суддів, які були направлені на його адресу, та на які не надійшли відповіді. Копії Положення та Регламенту були надані лише в судовому засіданні представником відповідача, фактично зв'язок з третейським судом ведеться через представника відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Фінн 9», розгляд справи призначено на 20.03.2019.

Від позивача (18.03.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу ПП «Фінн 9» без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- твердження апелянта ґрунтуються на припущеннях, позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх обґрунтувань, ПП «Фінн 9» не звертались з позовною заявою до Третейського суду, доказів звернення з позовною заявою до Третейського суду ПП «Фінн 9» до господарського суду не надано;

- постійно діючий третейський суд при Торговій біржі «Київська універсальна біржа» належним чином зареєстрований та здійснює свою діяльність в порядку, передбаченому ЗУ «Про третейські суди». Відомості про третейський суд містяться в Єдиному реєстрі громадських формувань, доступ до якого можливо отримати на сайті Міністерства Юстиції України під назвою «Кабінет електронних сервісів» - розділ Єдиний реєстр громадських формувань;

- викладене в договорі третейське застереження зобов'язує, внаслідок добровільного погодження сторонами такої умови, не суперечить Конституції України та іншим нормам законодавства та не свідчить про обмеження права сторони на судовий захист;

- предметом позову у справі №910/9058/18 були вимоги, щодо стягнення грошових коштів за цим самим договором, за той самий період та з тих самих підстав, що і позовні вимоги у цій справі. За результати розгляду справи №910/9058/18 Господарським судом м.Києва винесено ухвалу від 22.08.2018 №910/9058/18 про залишення позовної заяви ПП «Фінн» без розгляду, у зв'язку з тим, що між ПП «Фінн 9» та ТОВ «Фудком» укладено третейську угоду, щодо вирішення будь-яких спорів в третейському суді, що випливають з договору поставки № від 27.11.2017;

- повторне звернення ПП «Фінн 9» до суду з позовною завою з тим самим предметом, що випливає з договору поставки № від 27.11.2017. яка була залишена без розгляду, без усунення підстави за якої її було залишено без розгляду суперечить ч.4 ст. 226 ГПК України.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача судовою колегією встановлено.

Приватне підприємство "Фінн 9" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" про стягнення 703670,50 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір поставки № від 27.11.2017, на виконання умов якого позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1292760,00 грн., що підтверджується видатковими накладними. Проте відповідач в зазначені у договорі строки за поставлений товар повністю не розрахувався. Враховуючи викладене, позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача 692578,00 грн. основного боргу, 2850,40 грн. інфляційних втрат та 7741,70 грн. - 3% річних.

До початку розгляду справи по суті, відповідачем заявлено про те, що даний позов не може бути розглянутий господарським судом, оскільки, сторонами погоджено вирішення спорів, що виникають з договору поставки № від 27.11.2017, третейським судом.

Як погоджено сторонами у пунктах 10.1 та 10.2 договору поставки № від 27.11.2017, всі спори, розбіжності, вимоги та непорозуміння, які можуть виникнути у зв'язку і укладенням та виконанням положень даного договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України "Про третейські суди", домовляються про те, що всі спори, розбіжності та вимоги, що виникають з даного договору чи у зв'язку з ним, підлягають розгляду і вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Товарній біржі "Київська Універсальна Біржа", за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 57, рішення якого є остаточними і обов'язковими для обох сторін, і оскарженню не підлягають, крім випадків передбачених Законом України "Про третейські суди". Сторони погодили, що в процесі розгляду та вирішення спорів буде застосовуватися Регламент Третейського суду при Товарній біржі "Київська Універсальна Біржа". Правом, що регулює даний договір - є матеріальне право України.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

За приписами ст.1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Третейською угодою є угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (ст. 2 цього Закону).

Юридичні та/або фізичні особи мають право згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про третейські суди" передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законодавством. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 9 ст.12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена, зокрема, шляхом обміну листами. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Положеннями ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що підписавши договір, в якому міститься третейське застереження, позивач погодився з передбаченим у ньому порядком вирішення спорів, що виникають за договором. Отже обставини щодо підписання договору поставки з третейським застереженням свідчать про вільне волевиявлення сторін на розгляд спору саме третейським судом.

Підвідомчість справ третейським судам та визначений вичерпний перелік винятків, коли спір не може бути розглянутий таким судом встановлена ст. 6 Закону України "Про третейські суди".

За приписами цієї статті третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13)справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Оскільки предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з ТОВ "Фудком" заборгованості за договором, даний спір підвідомчий третейському суду та може бути розглянутий останнім.

За змістом ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Разом з цим, на підставі п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до ст.161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З наведеного вбачається, що господарський суд, до якого подано позов з питання, що є предметом третейської угоди, залишає позов без розгляду у випадку, якщо від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як зазначалось раніше, клопотання відповідача, в якому він просив суд залишити позов без розгляду з огляду на третейське застереження, яке міститься в договорі поставки, надійшло до початку розгляду справи по суті, до подання першої заяви щодо суті спору.

З огляду на вище встановлене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтовано висновку про те, що передбачене п.10.2 договору третейське застереження відповідає вимогам діючого законодавства, а обставин, з якими закон пов'язує визнання третейської угоди недійсною, не встановлено.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про втрату чинності третейським застереженням внаслідок припинення дії договору в зв'язку з його розірванням на підставі письмової заяви позивача не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки матеріали справи не містять доказів припинення дії договору.

Позивачем, на підтвердження таких доводів, не надано доказів надсилання повідомлення про розірвання договору поставки від 10.07.2018, оскільки долучена копія фіскального чеку від 10.07.2018 не містить адресата та його місцезнаходження.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що Постійно діючий третейський суд не зареєстрований у встановленому законом порядку, оскільки у вільному доступі відсутні його Положення та Регламент, список суддів, копії Положення та Регламенту були надані лише в судовому засіданні представником відповідача, а фактично зв'язок з третейським судом ведеться через представника відповідача, не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7, 10 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

До матеріалів справи долучено Положення "Про постійно діючий Третейський суд при Товарній біржі "Київська Універсальна Біржа" та Регламент постійно діючого Третейського суду при товарній біржі "Київська Універсальна Біржа". Отже, постійно діючий Третейський суд при Товарній біржі "Київська Універсальна Біржа" зареєстрований в установленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію постійно діючого третейського суду від 26.12.2006 №024-2006, виданим Головним управлінням юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України та витягом з Єдиного реєстру громадських формувань, відомості з якого є відкритими, а отже угода про передачу даного спору на вирішення третейського суду може бути виконана.

Враховуючи викладене судова колегія встановила, що обставини щодо відсутності перешкод у виконанні угоди позивача та відповідача про передачу спорів на вирішення третейського суду (постійно діючого Третейського суду при товарній біржі "Київська Універсальна Біржа") належними і допустимими доказами не спростовані.

Оскільки ТОВ "Фудком" з посиланням на п.10.2 договору наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, про що ним до суду першої інстанції подано відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду згідно п.7 ч.1 ст.226 ГПК України.

Судом встановлено, що третейська угода між позивачем та відповідачем укладена у вигляді третейського застереження у договорі поставки № від 27.11.2017, викладена в письмовій формі, підписана сторонами та скріплена їх печатками, містить вказівку про конкретно визначений третейський суд. Обставин недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання угоди позивачем та відповідачем про передачу даного спору на вирішення третейського суду не вбачається.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що договір розірвано на підставі письмової заяви позивача, а тому зобов'язання за вказаним договором щодо розгляду справи третейським судом припинились не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки позивач не звертався до суду з вимогою про визнання договору недійсним чи розірвання договору, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обставин щодо втрати чинності третейським застереженням та належних доказів розірвання договору за заявою позивача. Крім того, правовідносини сторін щодо стягнення заборгованості за договором поставки виникли в період з грудня 2017 року по лютий 2018 року, умови договору поставки, в тому числі третейського застереження, розповсюджуються на правовідносини сторін у повному обсязі.

Згідно п.7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Враховуючи те, що пункт 10.2 договору поставки № від 27.11.2017 містить третейське застереження, а від відповідача до початку розгляду справи місцевим господарським судом по суті, надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позов Приватного підприємства "ФІНН 9" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУДКОМ" про стягнення 703170,10 грн. підлягає залишенню без розгляду на підставі вказаної норми закону.

Крім того, третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що заява свідка (колишнього представника - юриста ТОВ «Фудком») підтверджує факт того, що третейське застереження не може бути виконане, оскільки в ній зазначалось, що третейський суд не функціонує належним чином, сама заява свідка вже є доказом і факти викладені у ній протирічать даним, що надаються сторонами.

Щодо не прийнятої судом до уваги поданої заяви свідка та клопотання про допит Перетятька В.Є. у якості свідка судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Згідно ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім'я (прізвище, ім'я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з'явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідно до ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. Суд має право зобов'язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо свідок без поважних причин не з'явився в судове засідання або не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд не бере до уваги його показання. В ухвалі про виклик свідка суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Відповідно до ст.182 ГПК України у підготовчому засіданні суд: з'ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Отже на стадії підготовчого провадження суд не викликає та не заслуховує свідків у підготовчому засіданні, а лише вирішує питання про виклик свідків у судове засідання.

Покази свідка не можуть доводити обставини, які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що доводи позивача про обставини не здійснення третейським судом своєї діяльності, та те, що судді знаходяться в трудових відносинах з відповідачем не можуть бути підтверджені показами свідка, оскільки, трудові відносини підтверджуються письмовими доказами у вигляді трудових книжок, а обставини щодо реєстрації та здійснення діяльності відповідно - даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Положенням про третейський суд та регламентом третейського суду, які долучені до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фінн 9" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 у справі № 910/12556/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12556/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 22.03.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

А.І. Мартюк