ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 м. Дніпро Справа № 904/3825/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю:

від позивача: Матросова Є.О., довіреність б/н від 08.01.2019, адвокат;

інші учасники справи у судове засідання не з'явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 у справі № 904/3825/18 (суддя Петренко Н.Е.), повний текст рішення складено 21.12.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Ірма ЛТД», смт Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області

до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про скасування рішення № 884 від 14.11.2017 про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі та про виключення земельної ділянки (майданчика) з Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі і зняття з балансу земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

23 серпня 2018 року на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради з вимогами:

- скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 884 від 14.11.2017 про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі;

- виключити земельну ділянку (майданчик) за адресою: проспект Героїв, 48-Б з Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі, зняти з балансу Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради земельну ділянку (майданчик) за адресою: проспект Героїв, 48-Б.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 у справі № 904/3825/18 в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи в позові, місцевий господарський суд з посиланням на правову позицію Верховного Суду України (постанова від 25.02.2015 у справі № 6-129цс14) і Великої Палати Верховного Суду (постанова від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц) дійшов висновку, що додаткова угода про поновлення договору оренди не укладена, а автоматична пролонгація не передбачена Законом.

Договір оренди землі від 18.10.2007 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш Іриною Петрівною і зареєстрований в реєстрі за № 6988 закінчив дію 18.10.2017 та не був поновлений на новий строк.

Оскаржуване рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 14.11.2017 № 884 «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у місті Дніпрі» прийнято 14.11.2017 після закінчення дії договору оренди землі укладеного з позивачем 18.10.2017, що на думку місцевого господарського суду не є перешкодою у користуванні позивачем спірною земельною ділянкою з огляду на відсутність правових підстав у позивача на вказане користування.

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 у справі № 904/3825/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради про скасування рішення від 14.11.2017 № 884 «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі та про виключення земельної ділянки (майданчика) з Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі і зняття з балансу земельної ділянки.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради про скасування рішення від 14.11.2017 № 884 «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі та про виключення земельної ділянки (майданчика) з Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі і зняття з балансу земельної ділянки у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом неправильно застосовані норми матеріального права (ст. 33 Закону України «Про оренду землі»), оскільки в судовому рішенні не зазначається та не враховано порушень з боку відповідача переважного права позивача на укладення договору оренди. Судом не надано належної оцінки таким обставинам при вирішенні даної справи;

- судом неправильно визначено дату, що є початком перебігу строку дії договору (не 18.10.2007, а з моменту реєстрації в ДЗК - 26.10.2007), що передбачено в п. 14.1. договору;

- судом неправильно застосовані норми процесуального права (ст. ст. 2, 5, 73, 74, 76, 86 ГПК України), які полягають у неприйнятті до уваги усіх належних і допустимих доказів, які наявні в матеріалах справи, надання їм неповної та необ'єктивної оцінки, що негативно вплинуло на вирішення спору. Позивач, разом з позовом, надавав суду належні докази звернення до Дніпровської міської ради із клопотанням про поновлення строку дії договору оренди землі, однак судом такі докази взагалі не досліджено, як і не враховано відсутність відповіді Дніпровської міської ради на ці клопотання;

- судом, при вирішенні справи, не взято до уваги також ті обставини, що мав місце «рейдерський захват» спірної орендованої земельної ділянки, про що позивач неодноразово зазначав при розгляді справи у відповідних заявах, письмових та усних поясненнях з підтвердженням відповідними доказами (відеозапис на електронному носії, спірне рішення Дніпровської міської ради від 14.11.2017 № 884 та статті з ЗМІ щодо аналогічних рейдерських захватів), які судом залучені до матеріалів справи.

Відповідач та третя особа не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, а тому перегляд рішення здійснюється Центральним апеляційним господарським судом за наявними у справі матеріалами.

3. Обставини встановлені судом першої інстанції, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

18.10.2007 між Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» (далі - позивач, орендар) та Дніпропетровською (Дніпровською) міською радою (далі - відповідач, орендодавець) укладено договір оренди землі (далі - договір).

Предметом договору визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: проспект Героїв, 48-Б, Жовтневий район (Соборний район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :03:051:0029 (пункт 1.1 договору). Цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.22.6 (інша комерційна діяльність) (пункт 1.2 договору). Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 25.07.2007 № 123/17.

Згідно п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,6467 га.

Пунктом 2.2. договору визначено, що на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, інші об'єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки.

Згідно з пунктом 2.3. договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору становить 4615696,21 грн.

Ціну договору визначено у розділі 4 (орендна плата).

Договір укладено на десять років (розділ 3 пункт 3.1. договору).

Пунктом 3.2. договору визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і письмово, не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку договору, звернувся до міської ради з клопотанням щодо продовження його дії, оренди земельної ділянки може бути продовжено або поновлено на той строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором.

Згідно з пунктом 3.3. договору сторони погодили, що у разі продовження на новий строк дії або поновлення договору оренди земельної ділянки умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленостей щодо змінених умов договору оренди землі орендар після письмового повідомлення орендодавця втрачає переважне право на його поновлення.

З урахуванням вказаних вище умов договору, місцевий господарський суд дійшов висновку, що сторонами погоджено усі істотні умови договору зі строком дії до 18.10.2017.

18.10.2007 позивачем за актом приймання-передачі прийнято від Дніпровської міської ради в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :03:051:0029, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, проспект Героїв, 48-Б. Згідно з пунктом 3 Акту приймання-передачі на земельній ділянці розташовано автостоянку; металевий павільйон охорони, залізобетонні колодязі та опори електромережі; по земельній ділянці проходить лінія електромережі; на земельній ділянці існують багаторічні дерева у невеликій кількості; земельна ділянка огороджена металевою огорожею з контрольно-пропускним пунктом.

Згідно з п. 9 Акту приймання-передачі земельна ділянка надана: по фактичному розміщенню автостоянки.

Акт приймання-передачі означеної земельної ділянки підписано та скріплено печатками представників орендодавця та орендаря (а. с. 27 т. 1).

18.10.2007 договір оренди землі посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш Іриною Петрівною та зареєстровано за № 6988, а також у ДМВ ДРФ «Центра» ДЗК, про що у Державному реєстрі земель державним реєстратором Бут В.В. вчинено запис від 26.10.2007 за № 33 (а. с. 14-17 т. 1).

17.08.2017 право оренди земельної ділянки з правом пролонгації було зареєстровано належним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.08.2017 (а. с. 29 т. 1).

Як вже зазначалося, спірний договір оренди земельної ділянки від 18.10.2007 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш Іриною Петрівною і зареєстрованого в реєстрі за № 6988 укладено строком на десять років.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Водночас частиною 1 статті 31 цього Закону визначено, що договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

З матеріалів справи вбачається, що реєстрація договору спірної орендованої земельної ділянки проведена у ДМВ ДРФ «Центра» ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.10.2007 за № 33 (а. с. 14-17 т. 1).

Отже, висновок місцевого господарського суду стосовно закінчення 18.10.2017 строку дії договору оренди землі від 18.10.2007 є помилковим, оскільки в дійсності строк дії договору закінчився 26.10.2017, після спливу десяти років з моменту вчинення його державної реєстрації.

Окрім того, колегія суддів зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно відсутності в матеріалах справи доказів звернення позивачем до відповідача з клопотанням про поновлення строку дії договору орендованої земельної ділянки про визнання за ним переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки, як зазначено самим позивачем і підтверджено матеріалами справи, до спливу встановленого у договорі строку оренди землі, останній, керуючись п. 3.2. договору, звертався до відповідача з клопотаннями про поновлення йому договору оренди землі від 18.10.2007, загальною площею 0,6467 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, Соборний район, пр. Героїв, 48Б, кадастровий номер :03:051:0029, під розміщення автостоянки на тих самих умовах договору.

Вказані клопотання позивача від 27.03.2017 за вих. № 82 та від 26.07.2017 за вих. № 87 зареєстровані Дніпровською міською радою 27.04.2017 за вх. № 36/2136 та 26.07.2017 за вх. № 36/3915, про що свідчать вхідні реєстраційні штампи відповідача на відповідних клопотаннях. В додатках до клопотань позивач вказував про долучення проектів додаткових угод до договору оренди землі (а. с. 13, 16 т. 2).

В матеріалах справи наявна лише одна відповідь на вказані звернення в період дії договору від 09.06.2017 вих. № 7/13-865 підписана директором Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

При цьому колегія суддів зауважує, що орендодавцем за договором є Дніпровська міська рада, а відповідь підписана директором Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, який не є орендодавцем за договором.

14.11.2017 Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення № 884 про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі.

Згідно додатку до вищевказаного рішення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів віднесено земельну ділянку за адресою: проспект Героїв, 48 Б, площею 2875,0 кв.м.

Укладений між позивачем та відповідачем договір за своєю правовою природою є договором оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 вказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 4 статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин 1 - 5 статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8 та 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини 1 статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2 - 5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Тобто для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не пов'язані одна з іншою.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов'язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

4. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає неправильними висновки місцевого господарського суду, викладені у рішенні від 11.12.2018 з огляду на наступне.

З урахуванням вищенаведених фактичних обставин справи та нормативного врегулювання питання продовження договору оренди землі, укладеного з органом місцевого самоврядування слід дійти висновку, що позивачем дотримано процедуру поновлення договору оренди землі, передбаченої частинами 1- 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено переважне право орендаря на продовження дії договору оренди землі.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідачем не дотримано порядку передбаченого вказаною нормою, оскільки відповіді на звернення позивача щодо поновлення договору в порядку частин 1-5 статті 33 Закону відповідачем не надано і як наслідок поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Лист Департаменту, про який йшлося вище від 09.06.2017 вих. № 7/13-865 не може прийматись до уваги, оскільки сторонами за договором є Дніпровська міська рада, а не Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Крім того, колегія суддів зауважує, що частиною 1-5 та частиною 6 статті 33 Закону передбачено різні підстави поновлення дії договору.

Так, частиною 6 статті 33 Закону передбачено можливість поновлення договору оренди на тих самих умовах орендарем, який належним чином виконував обов'язки за договором. Така можливість передбачена за умови відсутності заяви орендодавця у місячний термін після закінчення терміну дії договору. Строк дії договору закінчився 26.10.2017, про що йшлося вище.

Таким чином, орендодавець мав право заперечити в поновленні договору в строк до 26.11.2017.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача у вказаний місячний термін до позивача з запереченням щодо поновлення договору.

З урахуванням наведеного з 26.11.2017 позивач мав право на поновлення договору.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів доходить висновку, що спірне рішення виконкому, який не є орендодавцем за договором, прийняте в період, коли орендодавець у строк визначений законом не заперечував проти поновлення договору, а тому вказане рішення порушує право позивача на поновлення договору оренди землі.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання суду першої інстанції на ту обставину, що договір оренди землі не був поновлений позивачем на новий строк, оскільки, як зазначалося вище, позивачем на адресу відповідача була направлена заява про поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк з додатком проекту додаткової угоди, що свідчить про вжиття позивачем заходів необхідних для поновлення дії договору.

Крім того, наявність спірного рішення об'єктивно перешкоджало здійсненню заходів щодо укладення додаткової угоди, оскільки згідно спірного рішення орендована земельна ділянка віднесена до організації паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, що є порушенням права позивача на користування земельною ділянкою згідно договору оренди.

5. Мотиви відхилення аргументів, викладених позивачем в апеляційній скарзі та часткового задоволення позовних вимог.

В прохальній частині апеляційної скарги, апелянт просить Центральний апеляційний господарський суд ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі:

- скасувати рішення від 14.11.2017 № 884 «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі»;

- виключити земельну ділянку (майданчик) з Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі;

- зняття з балансу КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради земельну ділянку (майданчик) за адресою: просп. Героїв, 48 Б.

На думку колегії суддів, вимога апелянта про скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 14.11.2017 № 884 підлягає задоволенню в частині включення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, лише спірної земельної ділянки за адресою: проспект Героїв, 48 Б. В іншому ж випадку будуть зачіпатися інтереси інших користувачів спеціальних земельних ділянок внесених до Переліку.

Вимоги апелянта про виключення земельної ділянки (майданчика) за адресою: проспект Героїв, 48 Б з Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, а також зняття з балансу Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради земельної ділянки (майданчика) за адресою: проспект Героїв, 48 Б - задоволенню не підлягає, оскільки належним способом захисту є скасування спірного рішення в частині включення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі спірної земельної ділянки.

При цьому, вимога позивача про зняття з балансу земельної ділянки є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування, а не суду.

Доводи апелянта стосовно здійснення відповідачем у справі «рейдерського захвату» спірної орендованої земельної ділянки, про що позивач неодноразово зазначав при розгляді справи у відповідних заявах, письмових та усних поясненнях з підтвердженням відповідними доказами (відеозапис на електронному носії, спірне рішення Дніпровської міської ради від 14.11.2017 № 884 та статті з ЗМІ щодо аналогічних рейдерських захватів), які судом залучені до матеріалів справи, колегія суддів відхиляє, оскільки в силу частини 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В той же час «силовий захват» земельної ділянки за своїми кваліфікуючими ознаками може відноситься до злочину, або адміністративного правопорушення, тобто не належить до компетенції господарських судів.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керується суд апеляційної інстанції.

Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанцій під час ухвалення оскаржуваного рішення знайшли своє підтвердження під час його перегляду колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, судом допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до пунктів 3, 4 ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову частково. В решті позовних вимог слід відмовити.

7. Розподіл судового збору.

У відповідності до статті 129 ГПК України документально підтверджені судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 3524,00 грн (т. 1 а. с. 12-13) та апеляційної скарги у розмірі 5286,00 грн (т. 2 а. с. 68) покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 у справі № 904/3825/18 - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» - задовольнити частково.

Скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 884 від 14.11.2017 про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі в частині включення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпро земельної ділянки за адресою: проспект Героїв, 48 Б.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код 04052092) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» (52005, Дніпропетровська область, Дніпровського району, смт Слобожанське, вул. Теплична, 31, ідентифікаційний код 20204584) 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні 00 копійок) судового збору за подання позову.

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код 04052092) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ірма ЛТД» (52005, Дніпропетровська область, Дніпровського району, смт Слобожанське, вул. Теплична, 31, ідентифікаційний код 20204584) 5286,00 грн. (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень 00 копійок) судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18.03.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд