ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року

м. Черкаси справа № 925/155/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за посадою, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом приватного підприємства "Сокіл" до дочірнього підприємства Корсунь - Шевченківський гранкар"єр "Сівач" приватного акціонерного товариства "Сівач" про стягнення 237511, 13 гривень

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 237511, 13 гривень заборгованості по договору №166 від 21.08.2017 про надання послуг з охорони об"єкту, з яких 179064, 52 грн. основного боргу, 9425, 52 грн. інфляційних, 3922, 50 грн. річних та 45098, 59 грн. пені.

Ухвалою суду від 08.02.2019 розгляд справи призначено на 07.03.2019 в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав, його представник в судове засідання не зявився.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про охоронну діяльність» охоронна діяльність - це надання послуг з охорони власності та громадян; об'єкт охорони - фізична особа та/або майно; суб'єкт охоронної діяльності - суб'єкт господарювання будь-якої форми власності, створений та зареєстрований на території України, що здійснює охоронну діяльність на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії; охорона майна - діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього.

Ч.1 ст.7 Закону України «Про охоронну діяльність» унормовано, що ліцензування охоронних послуг здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Позивач - Приватне підприємство «Сокіл» діє на підставі ліцензії Міністерства внутрішніх справ України надання послуг з охорони власності та громадян серії АВ №594916 від 08.12.2012.

З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2017 між позивачем і відповідачем укладено договір про надання послуг з охорони об'єкту №166, відповідно до умов якого відповідач зобовязався передати, а позивач зобовязався прийняти під охорону обєкт та його відокремлені приміщення, перераховані у дислокації, що охороняється (далі - Договір).

П.2.1 Договору визначено, що розрахунок вартості послуг охорони здійснюється на підставі цін, визначених сторонами у протоколі узгодження договірних цін.

Відповідно Протоколу погодження договірної ціни від 21 серпня 2017 року сторонами досягнено домовленості, що місячна вартість послуг, пов'язаних з охороною об'єктів відповідача становить 49 000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ.

За умовами п.2.2 Договору оплата за охорону здійснюється замовником (відповідачем) щомісячно, після підписання сторонами Акту виконаних робіт згідно рахунку охорони не пізніше 5 числа наступного місяця.

П.6.2.9 встановлено, що замовник взяв на себе обов'язок своєчасно вносити оплату за послуги охорони.

Факт належного виконання позивачем зобовязань по вищевказаному Договору підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №С0-0000207 від 31.12.2017, №С0-0000008 від 31.01.2018, №С0-0000026 від 28.02.2018, №С0-0000043 від 31.03.2018, №С0-0000062 від 30.04.2018, №С0-0000081 від 31.05.2018, №С0-0000101 від 30.06.2018, №С0-0000120 від 31.07.2018, №С0-0000138 від 31.08.2018, №С0-0000158 від 30.09.2018, №С0-0000180 від 31.10.2018, №С0-0000199 від 30.11.2018, №С0-0000221 від 08.12.2018, підписані уповноваженими особами.

Через несплату відповідачем наданих позивачем послуг, останнім 22.02.2018 направлено відповідачу претензію. Претензія відповідачем була отримана 15.03.2018.

Станом на 15.11.2018 заборгованість за наданими позивачем послугами охорони становила 218 000 грн 00 коп.

15.11.2018 позивач повторно направив відповідачу претензію №176/11, в якій попередив про припинення надання послуг у випадку непогашення утвореної заборгованості в повному обсязі. Вказана претензія отримана відповідачем 15.11.2018 і зареєстрована за вхідним № 37.

03.12.2018 відповідач ОСОБА_2 листом № 99 повідомив позивача про здійснення оплати за отриманні послуги з охорони в термін до 07.12.2018.

Станом на 08.12.2018 відповідачем грошові кошти не були перераховані, на підставі чого позивач був змушений зняти охорону з об'єкту, що підтверджується розпискою директора замовника, в якій останній повідомив про відсутність будь-яких претензій до позивача.

Борг відповідача за період з 01.01.2018 по 08.12.2018 становив 179 064 грн 52 коп., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків сторін (а.с.42).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.652 ЦК України укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, в ході виконання договору можуть виявлятися обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначені його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ст.903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

П.10.1 Договору сторони узгодили, що у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за охорону обєкта нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ суми простроченої плати за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, позивачем відповідачу нараховано розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по Договору в сумі 45098 грн. 59 коп.

Ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Ч.1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ч.2 ст.615 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку нарахувань господарських санкцій, здійсненого позивачем:

- розмір втрат внаслідок інфляції за період з січня 2018 р. по грудень 2018 р. становить 9425 грн. 52 коп.;

- розмір 3% річних за період з січня 2018 р. по грудень 2018 р. складає 3922 грн. 50 коп.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору надання послуг з охорони обєкту №166 від 21.08.2017. Даний договір виходячи з його умов, є договором надання послуг. Свої зобовязання за цим договором позивач виконав належним чином надававши відповідачу відповідні послуги, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

За послуги, надані позивачем в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 на суму 179064,52 грн. відповідачем не оплачені.

На час розгляду справи доказів оплати вказаної суми відповідач суду не подав.

Суд вважає розрахунок позивача щодо нарахування відповідачу господарських санкцій у вигляді пені, 3% річних та втрат внаслідок інфляції обґрунтованим і вірним.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання умов вищевказаного Договору відповідач до суду не подав.

За таких обставин позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства Корсунь - Шевченківський гранкар"єр "Сівач" приватного акціонерного товариства "Сівач" (; Урочище Сівач, м.Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, 19401) на користь приватного підприємства "Сокіл" (; вул.Енергетиків, буд.22/А, м.Канів, Черкаська область, 19001) - 179064,52 грн. (сто сімдесят девять тисяч шістдесят чотири грн. 52 коп.) боргу; 45098 грн. 59 коп. (сорок пять тисяч девяносто вісім грн. 59 коп.) пені; 9425 грн. 52 коп. (девять тисяч чотириста двадцять пять грн. 52 коп.) втрат внаслідок інфляції; 3922 грн. 50 коп. (три тисячі девятсот двадцять дві грн. 50 коп.) 3% річних та 3562 грн. 68 коп. (три тисячі пятсот шістдесят дві грн. 68 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст складено і підписано 13.03.2019.

СУДДЯ К.І. Довгань