ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

19 березня 2019 року Справа № 912/3230/18

Господарський суд Кіровоградської області колегією у складі головуючого судді Кабакової В.Г., суддів Макаренко Т.В. та Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи № 912/3230/18

за позовом Державного підприємства "Спецагролізинг", 01004, м. Київ, вул. Горького, 11

до відповідача Фізичної особи-підприємця Слабоспіцького Анатолія Миколайовича, АДРЕСА_1

про визнання недійсним договору

Представники сторін

від позивача - Мельников Д.О. витяг з ЄРД, режим відеоконференції;

від відповідача - Фенько А.О. адвокат, ордер КР №66564 від 15.02.2019, договір про надання правничої допомоги від 15.02.2019;

В засіданні суду присутній слухач - ОСОБА_5 паспорт серія НОМЕР_1 виданий Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 20.06.1995;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Спецагролізинг" до Фізичної особи-підприємця Слабоспіцького Анатолія Миколайовича про визнання недійсним договору про надання послуг від 21.12.2015 з моменту укладення, з покладенням на відповідача судових витрат.

Ухвалою від 17.12.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/3230/18 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 10.01.2019, встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

04.01.2019 відповідач подав суду відзив на позов з доказами його направлення позивачу, у якому заперечує позовні вимоги.

За результатами підготовчого засідання 10.01.2019 господарським судом оголошено перерву на підставі статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 10:00 год. 16.01.2019.

16.01.2019 позивач подав суду відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу.

За результатами підготовчого засідання 16.01.2019 господарським судом оголошено перерву на підставі статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 10:00 год. 07.02.2019.

28.01.2019 відповідач подав суду відзив на позов з доказами його направлення позивачу.

28.01.2019 до суду засобами електронного зв'язку надійшла відповідь на відзив з врахуванням відповіді на відзив від 15.01.2019.

05.02.2019 до суду надійшла заява Державного підприємства "Спецагролізинг" №021 від 01.02.2019 в порядку ст. 46 ГПК України, з вимогами:

- визнати договір про надання послуг від 21.12.2015 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки від 04.04.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 01.06.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 02.06.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 29.06.2016 недійсним з моменту укладення.

За результатами підготовчого засідання 07.02.2019 господарським судом оголошено перерву на підставі статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 12:00 год. 13.02.2019.

Ухвалою від 13.02.2019 господарським судом відмовлено в прийнятті заяви Державного підприємства "Спецагролізинг" № 021 від 01.02.2019.

Ухвалою від 13.02.2019 господарським судом продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

В засіданні суду 13.02.2019 оголошено перерву до 16:00 год. 20.02.2019.

Засобами електронного зв'язку на адресу суду надійшли від позивача такі документи:

- заява про залучення доказів, які подані із заявою в порядку ст. 46 ГПК України (вх № 6553/575/19 від 20.02.2019, а.с. 198-201 т. 1);

- заява про повернення судового збору (а.с. 194-195 т.1);

- заява про відвід судді.

Ухвалою від 20.02.2019 заяву Державного підприємства "Спецагролізинг" від 20.02.2019 про відвід судді від участі у справі № 912/3230/18, подану засобами електронного зв'язку, залишено без розгляду та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27.02.2019 до 15:15.

21.02.2019 Державним підприємством "Спецагролізинг" подано до суду заяву про визнання недійсним пов'язаного з предметом спору правочину, який суперечить закону (вх № 6777/19 від 21.02.2019, а.с. 234-237 т. 1), відповідно до якої позивач просить визнати недійсним повністю пов'язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, - договорів між сторонами, датованими 21.12.2015 (а за твердженням відповідача - 25.11.2015), 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016.

Позивачем 21.02.2019 подано заяву про залучення доказів (вх № 6776/19 від 21.02.2019, а.с. 243-247 т.1), а саме: копій наказу про призначення на посаду директора ДП "Спеціагролізинг" А.А. Самченка; копії договору про надання послуг від 25.11.2015 з копіями актів прийому-передачі наданих послуг; копії договору про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки від 04.04.2016 та копій актів прийому-передачі наданих послуг до нього від 27.05.2016, 03.07.2016, 04.07.2016; копії договору про надання послуг від 01.06.2016 та копій актів прийому-передачі наданих послуг до нього від 07.07.2016, 02.08.2016; копія договору про надання послуг від 02.06.2016 та копія акту прийому-передачі наданих послуг до нього від 01.08.2016; копії договору про надання послуг від 29.06.2016 та копій актів прийому-передачі наданих послуг до нього від 01.07.2016, 08.07.2016, 11.07.2016, 14.07.2016, 01.09.2016. У вказаній заяві позивач просить визнати поважними причини неподання таких доказів у встановлений законом строк.

Крім того, 21.02.2019 Державним підприємством "Спецагролізинг" подано до суду заяву про колегіальний розгляд справи. В обґрунтування якої позивач зазначає, що дана справа є складною за змістом правовідносин сторін, стосується публічного інтересу та предметом оспорювання є правочин, вартість якого перевищує 1 000 000,00 грн, подані докази є суперечливими та взаємно не визнаються сторонами за належні, допустимі та достовірні.

Разом з тим, 27.02.2019 відповідачем подані заперечення на заяви позивача про визнання недійсним пов'язаного з предметом спору правочину, який суперечить закону (а.с. 6-9 т. 2), відповідно до яких відповідач зазначає, що предметом договорів від 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016 є різні комбайни, дані договори між собою не пов'язані, а тому застосування ч.3 ст. 237 ГПК України є неможливим. Відповідач також зазначає, що позивач також не навів жодних мотивованих причин неможливості включення до первісного позову вимог про визнання недійсними вищевказаних договорів.

Крім того, 27.02.2019 відповідачем подані заперечення на заяву позивача про колегіальний розгляд справи, в обґрунтування якої останній зазначає, що з поданого ДП "Спецагролізинг" клопотання не вбачається жодних обставин, які б обґрунтували складність справи, а доводи позивача щодо загальної суми за договором є надуманими. За твердженням відповідача, розгляд в колегіальному складі суду буде затягувати процедуру розгляду справи, оскільки не є виключенням те, що буде відсутня можливість призначити судове засідання у зв'язку із перебуванням одного чи двох суддів із колегії у відпустці чи лікарняному.

Ухвалою від 27.02.2019 задоволено заяву позивача про колегіальний розгляд справи № 912/3230/18, постановлено продовжити розгляд справи колегіально у складі трьох суддів під головуванням судді Кабакової В.Г. та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.03.2019 об 12:00 год.

За результатами авторозподілу справи № 912/3230/18, призначено колегію у складі: головуючого судді - Кабакової В.Г., судді Макаренко Т.В. та Тимошевська В.В.

Ухвалою від 28.02.2019 справу прийнято до свого провадження колегією суддів.

05.03.2019 засобами електронного зв'язку, з подальшим надходженням поштою, на адресу суду надійшли від позивача такі документи:

1) клопотання про об'єднання справ в одне провадження (а.с. 21-24, 59-64 т.2), зокрема справ № 912/3230/18 та № 912/2647/18;

2) заява про зміну предмету позову (а.с. 26-29, 52-57 т.2), у якій позивач просить:

- визнати договір про надання послуг від 21.12.2015 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки від 04.04.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 01.06.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 02.06.2016 недійсним з моменту укладення;

- визнати договір про надання послуг від 29.06.2016 недійсним з моменту укладення.

В засіданні суду 05.03.2019 оголошено перерву на 16:00 год. 19.03.2019.

Ухвалою від 05.03.2019 господарський суд задовольнив заяву позивача про повернення судового збору.

18.03.2019 засобами електронного зв'язку на адресу суду надійшла від позивача заява (вх № 746/863/19 від 18.03.2019) про залучення третьої особи - Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Розглядаючи заяви позивача про залучення доказів, які подані із заявою в порядку ст. 46 ГПК України (вх № 6553/575/19 від 20.02.2019 а.с. 198-201 т. 1; вх № 6776/19 від 21.02.2019 а.с. 243-247 т.1), господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач заперечуючи таку заяву зазначив, що предметами договорів від 25.11.2015, 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, та 29.06.2016 є різні комбайни, такі договори між собою не пов'язані, тому подані позивачем докази не стосуються предмета доказування.

Разом з тим, враховуючи зміну складу суду та розгляд справи спочатку, а також права позивача щодо подання доказів, доведення обставин на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, можливість подання доказів в підготовчому провадженні та оцінку судом доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, господарський суд задовольняє заяви позивача (вх № 6553/575/19 від 20.02.2019, а.с. 198-201 т. 1; вх № 6776/19 від 21.02.2019, а.с. 243-247 т.1) частково. Приймає докази, додані до заяви від 01.02.2019 (вх. 296/19 від 05.02.2019, т. 1 а.с. 135 - 163) та долучає їх до матеріалів справи, зокрема: копію наказу про призначення на посаду директора ДП "Спеціагролізинг" А.А. Самченка; копії договору про надання послуг від 25.11.2015 з копіями актів прийому-передачі наданих послуг; копії договору про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки від 04.04.2016 та копії актів прийому-передачі наданих послуг до нього від 27.05.2016, 03.07.2016, 04.07.2016; копії договору про надання послуг від 01.06.2016 та копії актів прийому-передачі наданих послуг до нього від 07.07.2016, 02.08.2016; копії договору про надання послуг від 02.06.2016 та копії актів прийому-передачі наданих послуг до нього від 01.08.2016, 01.09.2016; копії договору про надання послуг від 29.06.2016 та копії актів прийому-передачі наданих послуг до нього від 01.07.2016, 08.07.2016, 11.07.2016, 14.07.2016.

Разом з тим, частково задовольняючи вказані заяви, господарський суд враховує, що у заявах позивача зазначено як один з додатків акт прийому-передачі наданих послуг за договором від 29.06.2016 про надання послуг від 01.09.2016, проте такого акта суду не подано. Тому суд вважає за необхідне витребувати у позивача вищевказаний акт.

Розглядаючи заяву позивача про зміну предмету позову (а.с. 26-29, 52-57 т.2), господарський суд враховує наступне.

Вказану заяву обґрунтовано слідуючим.

Предметом доказування у справі є доказування формальних ознак порушення вимог закону при укладанні спірного договору.

Проте в такому випадку не буде враховано судом наявність загальної мети, цілеспрямованості та волевиявлення сторін під час укладання правочину, який складається насправді з тотожних за своїм змістом та умовами договорів з деякими відмінностями щодо предмету - лише тільки в номерах комбайнів.

При цьому кожний договір, взятий окремо, формально відповідає вимогам закону, проте дослідження та оцінка всіх договорів як складових одного правочину вказує на помилковість поверхневого та відокремленого розгляду договорів замість їх сукупності.

Виокремлюючи кожний з укладених договорів в окремий правочин, суд втрачає можливість оцінити спрямованість волевиявлення сторін на порушення закону. Дотримуючись формальної відповідності буків закону, в ході дослідження судом сукупності тотожних за змістом, суттю та формою письмових доказів безумовно будуть встановлені істотні порушення закону: дотримання форми не спростовує протиправності змісту правочину, який складений з окремих договорів.

Недійсність правочину, який явно суперечить закону і складається з зовні відокремлених договорі, може бути виявлена лише при одночасному дослідженні судом всіх письмових доказів, порівняння їх змісту та форми, оцінці у їх відокремленому стані та у співвідношенні з доказами, виявленні їх взаємного зв'язку.

Між позивачем та відповідачем протягом період часу з 25.11.2015 по 01.09.2016 укладено шість тотожних за своїм змістом та складом учасників відносин договорів про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки на загальну суму 1 015 715 грн, в тому числі щодо оспорюваних в цьому судовому провадженні договорів.

Позивач вказує, що дослідження змісту та способу виконання згаданих правочинів доводить, що сторони висловили єдине волевиявлення щодо мети вчинення правочину, але оформили їх різними документами з єдиною метою ухилитись від виконання передбачених законом процедур закупівель за участю державного підприємства.

За твердженням позивача, існування декількох правочинів щодо одного і того самого предмету правочину, які вчинено тими самими суб'єктами протягом 27 днів наприкінці 2015 року, свідчить, що дії суб'єктів охоплювались одним волевиявленням і мали на меті одні і ті самі наслідки. Водночас встановлені законом обмеження щодо обов'язкової тендерної процедури закупівлі послуг спонукали недобросовісних представників сторін вдаватись до маніпуляцій з метою ухилення від належного виконання вимог закону.

Доказами поданими позивачем, зокрема актами прийому-передачі послуг, за переконанням позивача, підтверджується перевищення встановленого законодавством порогового значення ціни договору, а відтак порушення сторонами порядку укладення спірного договору, що тягне визнання договору недійсним і входить до предмету доказування у справі. З можливістю дослідження судом зазначених доказів пов'язане можливість оцінити наявність або відсутність правових підстав для задоволення або відхилення позову.

При вчиненні правочину не була проведена процедура закупівель, в порядку, встановленому Законом України "Про здійснення державних закупівель", що є порушенням ч. 4 ст. 40 цього Закону, а тому договори є недійсними згідно ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, об'єднання кількох вимог в одну справу можливе лише за умови їх однорідності, тобто вони повинні бути такими, що випливають з одних підстав (правовідносин) та участі тих же самих сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що розділом ІІІ Глави 1 параграфу 1 ГПК України визначено види заяв по суті справи, які можуть бути подані учасниками процесу. Тому у разі надходження до господарського суду однієї із заяв (клопотань), не передбачених у згаданому розділі ГПК України, суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви (ч. 3 ст. 46 ГПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Так як нормами ч. 3 ст. 46 ГПК України встановлено, що одночасна зміна предмета і підстав позову не допускається, тому у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову.

З заяви позивача про зміну предмету позову вбачається, що позивачем заявлено нові (додаткові) позовні вимоги немайнового характеру, а саме: визнання договорів про надання послуг від 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016 недійсним з моменту укладення.

За вказані вимоги позивачем сплачено судовий збір.

Законом не передбачено права позивача на подання заяв про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

У разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Суд вважає, що заява позивача про зміну предмету позову не є ані заявою про зміну предмета позову, ані заявою про об'єднання кількох вимог, оскільки містить у собі прохання про розгляд судом нових позовних вимог, які фактично є іншими позовами.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для прийняття судом заяви Державного підприємства "Спецагролізинг" про зміну предмету позову (а.с. 26-29, 52-57 т.2).

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що останній не позбавлений права та можливості звернутись до суду з окремими позовами про визнання договорів про надання послуг від 21.12.2015, 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016 недійсним з моменту укладення.

Розглядаючи заяву позивача про об'єднання справ в одне провадження (а.с. 21-24, 59-64 т.2), господарський суд зазначає слідуюче.

Згідно ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об'єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об'єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог.

Про об'єднання справ в одне провадження, роз'єднання позовних вимог, про відмову в об'єднанні справ в одне провадження, роз'єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Справи, що перебувають у провадженні господарського суду, в разі об'єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Якщо провадження у справах було відкрито в один день, справи, в разі об'єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який першим прийняв рішення про їх об'єднання.

Справи, об'єднані в одне провадження, роз'єднанню не підлягають.

Позивач обґрунтовує заяву про об'єднання справ №912/3230/18 та №912/2647/18 в одне провадження наступним.

В провадженні господарського суду Кіровоградської області перебувають справи з тим самим суб'єктним складом та підставами заявленого позову:

позивач: державне підприємство "Спецагролізинг",

відповідач: фізична особа-підприємець,

предмет позову: визнання недійсним договору про надання послуг,

підстава договору: порушення приписів Закону України "Про здійснення державних закупівель".

За твердженням позивача, дослідження змісту та способу виконання складених сторонами договірних документів доводить, що сторони висловили єдине волевиявлення щодо мети вчинення правочину, але оформили їх різними документами з єдиною метою ухилитись від виконання передбачених законом процедур закупівель за участю державного підприємства. Оспорюваний договір та договори, датовані 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016, між тими ж сторонами з того самого охоплюються одним предметом і втілюють єдине волевиявлення сторін на укладання правочину загальною вартістю 1 015 715 грн, суперечать ст. 2,40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (в редакції на день укладення спірного договору), а тому оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним з урахуванням всіх істотних обставин справи та правовідносин сторін. Фактично маючи на меті ухилитись від дотримання законодавства в сфері державних закупівель, сторонами було складено низку тотожних за змістом документів договірного характеру, проте очевидно, що кожний наступний за датою укладання договір є лише додатковою угодою до оспорюваного договору щодо конкретизації та індивідуалізації майна.

ДП "Спецагролізинг" вважає, що спірний договір разом з договорами, датованими 25.11.2015, 04.04.2016, 01.06.2016, 02.06.2016, 29.06.2016, складають єдиний правочин, який є явно і очевидно незаконним, тому повне, об'єктивне, всебічне дослідження всіх обставин справи, доказів, наданих сторонами, та їх оцінка в сукупності всіх доказів можливе в разі об'єднання в одне провадження справ №912/3230/18 та №912/2647/18.

Відповідач у запереченнях на клопотання позивача зазначив, що таке клопотання подане після початку підготовчого засідання в порушення вимог ст. 173 ГПК України.

Господарський суд, враховуючи відомості, що містяться у справі №912/2647/18 згідно інформації КП "Діловодство спеціалізованого суду", зазначає, що станом на час подання позивачем заяви про об'єднання справ, господарський суд у справі №912/2647/18 відкрив підготовче засідання, тому враховуючи норми ч.3 ст. 173 ГПК України, господарський суд не вбачає процесуальних підстав для об'єднання справ №912/3230/18 та №912/2647/18 в одне провадження.

Окрім того, розглядаючи заяву позивача заява (вх № 746/863/19 від 18.03.2019) про залучення третьої особи - Міністерства аграрної політики та продовольства України, господарський суд відмовляє в її задоволенні з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 50 ГПК України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Позивач заяву обґрунтував тим, що Міністерство аграрної політики та продовольства України є головним розпорядником бюджетних коштів, а ДП "Спецагролізинг" одержувачем бюджетних коштів. Міністерство безпосередньо бере участь в реалізації державної політики, здійснює контроль за повернення грошових коштів, а тому сукупність обставин визнання недійсним правочину між позивачем та відповідачем та настання наслідків такого юридичного факту впливає на виконання Державного бюджету України, державних бюджетних програм та графіку повернення державних коштів. Недотримання грошових коштів розпорядником бюджетних коштів тягне наслідки, передбачені Бюджетним кодексом України.

Відповідач в засіданні суду заперечив проти задоволення такого клопотання.

Господарський суд зазначає, що предметом спору у даній справі є договір про надання послуг з перевезення, проведення діагностики, технічного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки, а не лізингові відносини по закупівлі техніки чи бюджетні програми. Спірний договір не містить жодного посилання на держані закупівлі чи використання бюджетного фінансування, тому позивачем не доведено суду обставин щодо необхідності залучення Міністерства аграрної політики та продовольства України, як головного розпорядника бюджетних коштів, третьою особою.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд частково задовольняє заяву позивача про залучення доказів (вх № 6553/575/19 від 20.02.2019, а.с. 198-201 т. 1; вх № 6776/19 від 21.02.2019, а.с. 243-247 т.1) та долучає до матеріалів справи докази, додані до заяви від 01.02.2019 (вх. 296/19 від 05.02.2019, т. 1 а.с. 135 - 163), постановляє позивачу подати необхідні документи. Відмовляє в задоволенні заяви позивача про об'єднання справ в одне провадження (а.с. 21-24, 59-64 т.2). Відмовляє в прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову (а.с. 26-29, 52-57 т.2) та повертає її заявнику. Відмовляє в задоволенні заяви позивача про залучення третьої особи (вх. 746/863/19 від 18.03.2019).

Керуючись ст. ст. 42, 46, 50, 173, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про залучення доказів (вх № 6553/575/19 від 20.02.2019, а.с. 198-201 т. 1; вх № 6776/19 від 21.02.2019, а.с. 243-247 т.1) задовольнити частково.

2. Долучити до матеріалів справи докази, додані до заяви від 01.02.2019 (вх. 296/19 від 05.02.2019, т. 1 а.с. 135 - 163).

3. Позивачу надати до суду акт прийому-передачі наданих послуг за договором від 29.06.2016 про надання послуг від 01.09.2016, про який зазначено в заяві (вх. № 6553/575/19 від 20.02.2019).

4. Відмовити в задоволенні заяви позивача про об'єднання справ в одне провадження (а.с. 21-24, 59-64 т.2)

5. Відмовити в прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову (а.с. 26-29, 52-57 т.2) та повернути її заявнику.

6. Відмовити в задоволенні заяви позивача про залучення третьої особи (вх. 746/863/19 від 18.03.2019).

7. Ухвала набирає законної сили в порядку норм ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

8. Примірники ухвали надіслати сторонам.

Повний текст ухвали складено 20.03.2019.

Головуючий суддя В.Г. Кабакова

Суддя Т.В. Макаренко

Суддя В.В. Тимошевська

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.