УХВАЛА

21.03.2019Справа № 910/1240/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Техно-Сервіс"

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та

Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром"

про визнання недійсним свідоцтва,

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: без виклику

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крок Техно-Сервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Хладопром» про визнання недійсним свідоцтва №19356 від 16.04.2001 на знак для товарів і послуг «Каштан» від дати подання заявки - 22.02.1999 в частині 30 класу МКТП щодо товару «морозиво».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що видане відповідачем 1 свідоцтво №19356 від 16.04.2001 на знак для товарів і послуг «Каштан» не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки поданий на реєстрацію знак для товарів і послуг є загальновживаним позначенням для морозива, оскільки у зв'язку з тривалим використанням різними виробниками став видовим/родовим поняттям.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2018, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 ухвалено, зокрема, призначити у справі №910/1240/18 судову експертизу, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення судової експертизи поставити наступні питання: чи складалось позначення "КАШТАН" за свідоцтвом України № 19356 лише з позначень, що є загальновживаними як позначення товарів і послуг певного виду щодо товару 30 класу МКТП «морозиво» станом на 22.02.1999 - дату подання заявки?; чи є позначення "КАШТАН" за свідоцтвом України № 19356, таким, що не мало розрізняльної здатності та не набуло такої внаслідок його використання щодо товару 30 класу МКТП "морозиво" станом на 22.02.1999 - дату подання заявки?; зупинити провадження у справі № 910/1240/18 на час проведення експертизи.

11.03.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 08.05.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З метою розгляду заяви позивача про виправлення описки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 08.05.2018, суд вважає за необхідне поновити провадження у справі № 910/1240/18.

Так, у вказаній заяві позивач зазначає, що в абзаці 14 на сторінці 2 ухвали суду від 08.05.2018 зазначено: « 27.03.2018 відділом діловодства суду отримано від позивача клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, згідно з яким позивач просить: поновити строк для подання доказу - Висновку експерта № 018-СІВ/17 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 05.03.2018; приєднати до матеріалів справи № 910/1240/18 доказ - Висновок експерта № 018-СІВ/17 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 05 березня 2018 року; поновити строк для подання доказу - постанови Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року по справі № 760/18843/15-ц; приєднати до матеріалів справи № 910/1240/18 доказ - постанову Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року по справі № 760/18843/15-ц; врахувати постанову Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року по справі № 760/18843/15- під час прийняття рішення по справі в якості преюдиціального факту», однак, у своєму клопотанні позивач просив врахувати постанову Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року по справі № 760/18843/15- ц, відтак, судом допущено описку в номері справи.

За змістом ст. 243 Господарського процесуального кодексу України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Судом встановлено, що в абзаці 14 на сторінці 2 ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/1240/18 допущено описку, яка не зачіпає суті ухвали, а саме неправильно зазначено номер судової справи, замість «№ 760/18843/15-ц», вказано «№ 760/18843/15-», відтак, суд вважає за необхідне виправити описку в абзаці 14 на сторінці 2 ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/1240/18, тому клопотання позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, у заяві про виправлення описки заявник зазначає, що в п.п. 2.2 п.2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/1240/18 вказано: «Чи є позначення "КАШТАН" за свідоцтвом України № 19356, таким, що не мало розрізняльної здатності та не набуло такої внаслідок його використання щодо товару 30 класу МКТП "морозиво" станом на 22.02.1999 - дату подання заявки?», проте, у п. 5.5 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 вказано «Чи є знак для товарів і послуг за свідоцтвом України (номер) таким, що не мав розрізнювальної здатності на дату (зазначити дату)?», відтак, позивач просить виправити у п.п. 2.2 п. 2 резолютивної частини ухвали слово «розрізняльної» на «розрізнювальної».

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що згідно з цим Законом не можуть одержати правову охорону також позначення, які: звичайно не мають розрізняльної здатності та не набули такої внаслідок їх використання; складаються лише з позначень, що є загальновживаними як позначення товарів і послуг певного виду; складаються лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв'язку з ними, зокрема вказують на вид, якість, склад, кількість, властивості, призначення, цінність товарів і послуг, місце і час виготовлення чи збуту товарів або надання послуг; є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу; складаються лише з позначень, що є загальновживаними символами і термінами; відображають лише форму, що обумовлена природним станом товару чи необхідністю отримання технічного результату, або яка надає товарові істотної цінності. Позначення, вказані в абзацах другому, третьому, четвертому, шостому та сьомому цього пункту, можуть бути внесені до знака як елементи, що не охороняються, якщо вони не займають домінуючого положення в зображенні знака.

Так, при визначенні питань з яких має бути проведена експертиза, суд керувався положеннями Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», який, власне, визначає відповідність знаку умовам надання правової охорони за умови наявності саме розрізняльної здатності. Оскільки, позовні вимоги обґрунтовані тим, що видане відповідачем 1 свідоцтво №19356 від 16.04.2001 на знак для товарів і послуг «Каштан» не відповідає умовам надання правової охорони, зокрема, не має розрізняльної здатності щодо цього товару, судом в ухвалі від 08.05.2018 на вирішення судової експертизи одне з питань було сформульовано саме з урахуванням підстав позову та Закону.

Також, суд наголошує на тому, що зазначена ухвала суду залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2018, відтак заява про виправлення описки в частині зміни в п.п. 2.2 п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 08.05.2018 слова з «розрізняльної» на «розрізнювальної» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, відтак, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про виправлення описки в зазначеній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. 230, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 910/1240/18.

2. Заяву позивача про виправлення описки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/1240/18 задовольнити частково.

3. Виправити допущену в абзаці 14 на сторінці 2 ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/1240/18 описку.

4. Викласти абзац 14 на сторінці 2 ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/1240/18 в наступній редакції: « 27.03.2018 відділом діловодства суду отримано від позивача клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, згідно з яким позивач просить: поновити строк для подання доказу - Висновку експерта № 018-СІВ/17 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 05.03.2018; приєднати до матеріалів справи № 910/1240/18 доказ - Висновок експерта № 018-СІВ/17 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 05 березня 2018 року; поновити строк для подання доказу - постанови Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року по справі № 760/18843/15-ц; приєднати до матеріалів справи № 910/1240/18 доказ - постанову Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року по справі № 760/18843/15-ц; врахувати постанову Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року по справі № 760/18843/15-ц під час прийняття рішення по справі в якості преюдиціального факту».

5. В іншій частині заяви про виправлення описки відмовити.

6. Дану ухвалу вважати невід'ємною частиною ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/1240/18.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева