номер провадження справи 17/12/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 Справа № 908/28/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/28/19

за позовною заявою: Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72а

до відповідача: комунального підприємства Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, 72563, Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Степова, буд. 1

про стягнення 14 972,25 грн.

Присутні представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 15.03.19 № 27-957/12

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

08.01.19 до господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. від 28.12.18 № 4483/12 звернулась Державна екологічна інспекція у Запорізькій області до комунального підприємства Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (далі КП Жилкомсервіс) про стягнення 14 972,25 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

08.01.19 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 14.01.19 у справі № 908/28/19 позовну заяву Державної екологічної інспекції у Запорізькій області за вих. від 28.12.18 № 4483/12 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 10 днів з дня вручення позивачу ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу наступний спосіб усунення недоліків позовної заяви - подання (надсилання) господарському суду Запорізької області у строк зазначений вище: оригіналу документу, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (1 762 грн.), або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

17.01.19 на адресу суду надійшов лист Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 11.01.19 № 151/2 Про долучення доказів до матеріалів справи, в якому представник позивача просить суд долучити до матеріалів справи платіжне доручення від 27.12.18 № 765 в оригінальному примірнику.

Ухвалою від 21.01.19 судом прийнято наведену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/28/19 за правилами спрощеного позовного провадження, якій присвоєно № провадження 17/12/19. Судове засідання призначено на 15.02.19.

Ухвалою від 15.02.19 судом відкладено розгляд справи на 18.03.19.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

У засіданні суду 18.03.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 28.12.18 № 4483/12. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь 14 972,25 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про дату, час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином.

Так, зокрема, згідно з безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/28/19, станом на час відкриття провадження у цій справі місцезнаходженням КП Жилкомсервіс Кирилівської СР Якимівського району Запорізької області є: 72563, Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Степова, буд. 1.

З метою повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/28/19 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 174, 176, 234, 247, 250 ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 21.01.19 про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідачу надсилалась ухвала в порядку ст.ст. 42, 46, 202, 216, 234, 235, 252 ГПК України про відкладення розгляду справи.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованого), оригінал якого знаходиться у справі, відповідачем отримано 23.02.19 ухвалу суду від 15.02.19 (про відкладення розгляду справи).

Таким чином, відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи № 908/28/19.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідача належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи № 908/28/19, враховуючи неявку в судове засідання відповідача (його представника), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності такого учасника справи за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з 20.04.17 по 05.05.17, на підставі наказу від 14.04.17 № 151 та направлення на перевірку від 14.04.17 № 120 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області проводилась планова перевірка з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами комунального підприємства Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, про що складено відповідний Акт, який отримано директором КП Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2

Перевіркою встановлено, що КП Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області виконує виробничу діяльність по забору, очищенню та постачанню води; збиранню безпечних відходів; обробленню та видаленню безпечних відходів. Надано Дозвіл на спеціальне водокористування № 1080/Зап терміном дії з 21.02.17 по 31.12.19, журнали первинного обліку забору води по формі ПОД-11, звіт про використання води за 2016 р. по формі № 2-ТП (водгосп), спеціальний дозвіл на користування надрами № 4638 від 27.01.15 терміном дії 5 років, звіт «Оцінка впливу на навколишнє середовище» (ОВНС) полігону побутових відходів, висновок державної екологічної експертизи № 78/02 від 26.02.02, паспорт місця видалення відходів на полігон рідинних побутових відходів смт Кирилівка, власник МВВ ТОВ «Лзов.Ссрвіс», паспорт місця видалення відходів на полігон твердих побутових відходів смт Кирилівка, власник МВВ ТОВ «Азов.Сервіс», акт на право користування землею, виданий 17.04.1972, виданий Кирилівському комбінату комунальних підприємств, звіти утворення та поводження з відходами № 1-відходи (річна) за 2015 та 2016 роки.

На момент перевірки відсутній дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів.

Межі земельної ділянки під полігони ТПВ та РПВ не винесені в натуру, загальну площу полігонів визначити не є можливим, тому що вона має неправильну геометричну форму та є нерівномірності рельєфу. Повіреною Держстандартом рулеткою було заміряно відстань від урізу води Молочного лиману до полігону ТПВ відстань від урізу води Молочного лиману до полігону ТПВ складає 300 метрів.

На аркуші № 11 в розділі (ПОРУШЕННЯ вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) в графі детальний опис п. № 2 виявленого порушення, перевіряючими зазначено наступне(дослівно): «… Підприємство здійснювало самовільний забір води з підземного водоносного горизонту (свердловинами №№ 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8) без дозволу на спеціальне водокористування у період з 01.01.17 по 20.02.17. Згідно довідки КП Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області КП Жилкомсервіс КСР ЯР ЗО № 60 від 05.05.17 в період з 01.01.17 по 20.02.17 було забрано з підземного водоносного горизонту води (з артезіанських свердловин) 12 538,0 м3 води.

Згідно із довідкою за підписом директора КП Жилкомсервіс КСР ЯР ЗО ОСОБА_2 за № 60 від 05.05.17, за період з 01.01.17 по 20.02.17 забрано та використано із підземного водоносного горизонту свердловинами №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 - 12 538 м3 води.

Відповідно до Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.09 № 389 (зареєстр. в Міністерстві юстиції України від 14.08.09 за № 767/16783), Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області розраховано суму збитків, заподіяних державі з боку відповідача внаслідок самовільного користування води з підземних водоносних горизонтів (через відсутність дозволу на спеціальне водокористування), яка становить 14 972,25 грн.

05.05.17 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Державної екологічної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3 відносно директора КП Жилкомсервіс КСР ЯР ЗО ОСОБА_2 складено протокол № 006373 про адміністративне правопорушення за порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме п. 9 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 05.05.17 № 000059(01)06 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області ОСОБА_3 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 48 КУпАП (Порушення права державної власності на води) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн.

Доказів оскарження вказаної постанови матеріали справи не містять, як і того, що ОСОБА_2 було сплачено вказаний адміністративний штраф в розмірі 85,00 грн.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що КП Жилкомсервіс було оскаржено вказаний акт Державної екологічної інспекції у Запорізькій області перевірка з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами в судовому порядку.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області за невиконання вимог чинного законодавства України щодо сплати заподіяної державі шкоди в розмірі 14 972,25 грн. надіслано претензію за вих. від 25.10.18 № 58 директору КП Жилкомсервіс ОСОБА_2 з проханням сплатити вказані кошти в добровільному порядку.

КП Жилкомсервіс надало відповідь на претензію за вих. від 19.11.18 № 77, в якій зазначило, що (дослівно): «…Проаналізувавши діюче, на той час, законодавство України вважаємо, підприємствам що надають комунальні послуги, а саме забезпечують питне водопостачання, не надано право припиняти водопостачання, ні за яких умов.

А згідно ч. 4 п. 1 та п. 6 ст. 4-1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що у разі не видання суб'єкту господарювання документу дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через 10 робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документу дозвільного характеру, суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності…

Таким чином, вважаємо, що будь які порушення з боку КП Жилкомсервіс відсутні».

На час вирішення спору в цій справі в суді шкода, завдана державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 14 972,25 грн., не сплачена. Вказана обставина не оспорювалась жодною із сторін.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/28/19, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Відповідно до п. 1. Положення про державну екологічну інспекцію України (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.17 № 275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із п. 1. Положення про державну екологічну інспекцію у Запорізькій області (затв. наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.18 № 249), Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується. Голова Запорізької обласної державної адміністрації координує діяльність Інспекції та сприяє їй у виконанні покладених на неї завдань. Повноваження Інспекції поширюються на територію Запорізької області, за винятком територій та об'єктів, віднесених до зони діяльності Державної Азовської морської екологічної інспекції.

Пунктом 3 Положення про державну екологічну інспекцію у Запорізькій області передбачено, що основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Запорізької області, за винятком територій та об'єктів, віднесених до зони діяльності Державної Азовської морської екологічної інспекції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Водного кодексу України (далі ВК України) від 06.06.95 № 213/95-ВР, води підземні - води, що знаходяться нижче рівня земної поверхні в товщах гірських порід верхньої частини земної кори в усіх фізичних станах.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ВК України, земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу, територій та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об'єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Частиною 1 ст. 1 ВК України визначено, що термін використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне (ст. 46 ВК України).

Пунктом 9 ст. 44 ВК України передбачено, зокрема, що водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ВК України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. (ст. 49 ВК України).

Частиною 2 ст. 49 ВК України передбачено, що Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Відповідно до ст. 110 ВК України, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у порушенні правил спеціального водокористування.

Згідно із ст. 1 Кодексу України про надра (в редакції станом на час перевірки), надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів АР Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території АР Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частинами 1, 3 ст. 19 Кодексу України про надра унормовано, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 21 Кодексу України про надра (в редакції станом на час перевірки), надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених ст. 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів АР Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 23 Кодексу України про надра (в редакції станом на час проведення перевірки) було унормовано, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Кодексу України про надра, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України, у т.ч. винні у самовільному використанні надр.

Пунктом 1.2. Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища і ядерної безпеки України від 20.07.09 № 389 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.09 за №767/16783) (далі Методика), ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об'єктів, у т.ч. пов'язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об'єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)); забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

У відповідності до п. 9.2. Методики, фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема, внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Керуючись вказаною Методикою позивачем за порушення відповідачем вимог статей 16, 19, 21 Кодексу України про надра визначено розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) в розмірі 14 972,25 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища від 25.06.91 № 1264-ХІІ, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 47 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, АР Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища (ч. 1). АР Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету АР Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок: а) частини екологічного податку згідно із законом; б) частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та ін. діяльності, згідно з чинним законодавством; в) цільових та інших добровільних внесків підприємств, установ, організацій та громадян (ч. 2). Розподіл коштів екологічного податку, що надходять до АР Крим та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, здійснюється Верховною Радою АР Крим, відповідними обласними, міськими (міст загальнодержавного значення) радами за поданням обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території АР Крим - органу виконавчої влади АР Крим з питань охорони навколишнього природного середовища (ч. 3).

Відповідно до ст. 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2017 рік в частині доходів є надходження, визначені ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є, зокрема, 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад - 50 %, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 %, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 %.

Аналіз наведених вище законодавчих та інших підзаконних нормативно-правових актів надає суду підстави для висновку про те, що позивачем правомірно встановлено здійснення КП Жилкомсервіс господарської діяльності по забору води з підземного водоносного горизонту без отримання спеціального дозволу на користування надрами, що призвело до порушень вимог чинного природоохоронного законодавства України. Крім того, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, вирішуючи справу по суті спору суд виходить з того, що в ході розгляду справи по суті спору жодною із сторін не оспорювалась та обставина, що за період часу із 01.01.17 по 20.02.17 комунальним підприємством (відповідачем у цій справі) було здійснено забір з підземного водоносного горизонту 12 538 м3 води, про що свідчить довідка за підписом директора відповідача від 05.05.17 № 60 (станом на час видачі такої довідки).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, 72563, Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Степова, буд. 1, ) шкоду завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства (стягувач: Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72а), отримувач: управління Державної казначейської служби України у Якимівському районі Запорізької області/отг. смт Кирилівка, Якимівський район, Запорізька область, р/р № 8399, , МФО 899998, код бюджетної класифікації 24062100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) в розмірі 14 972 (чотирнадцять тисяч девятсот сімдесят дві) грн. 25 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з комунального підприємства Жилкомсервіс Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, 72563, Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Степова, буд. 1, ) на користь Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72а, , р/р № 1154, МФО 820172, банк ОПЕРУ Державного казначейства України) - 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.03.19.

Суддя В.Л. Корсун